Провадження № 11-кп/795/235/2017
Категорія - в порядку КПК. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

представників лікувального закладу

ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Розглянула у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові матеріали справи за заявою комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» про продовження примусового лікування

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Евминка Козелецького району Чернігівської області, інваліду ІІ групи, мешканцю АДРЕСА_1 , який вчинив в стані неосудності злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України,

за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволена заява комунального лікувально -профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» та продовжене примусове лікування ОСОБА_10 у відділенні зі звичайним наглядом Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу місцевого суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» про продовження примусового лікування ОСОБА_10 , мотивуючи тим, що примусове лікування у відділенні зі звичайним наглядом, не передбачене ст. 94 КК України.

При цьому, такий вид госпіталізації може бути застосований щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку. Звертає увагу, що питання про госпіталізацію ОСОБА_10 до психіатричного закладу із звичайним наглядом у поданій до суду заяві не ставиться, а суд не має права вийти за її межі. Вважає, що фактично суд продовжив дію примусового медичного заходу, якого не існує.

Під час розгляду заяви не був присутній законний представник хворого, що є порушенням ст. ст. 512, 514 КПК України.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, представників лікувального закладу, які заперечували проти доводів адвоката, представник лікар ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_10 страждає на тяжку невиліковну психічну хворобу, хоча й за рішенням суду не визнаний недієздатним, є соціально-небезпечною особою, прокурора, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника, задоволенню не підлягає .

Стаття 95 КК України передбачає можливість продовження, зміни та припинення застосування примусових заходів медичного характеру.

У разі відсутності підстав для припинення чи зміни застосування примусового заходу медичного характеру, представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. Огляд осіб, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, проводиться не рідше одного разу на шість місяців.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 01 грудня 2016 року, яка дійшла висновку, про необхідність продовження примусового лікування у психіатричному закладі, у відділенні зі звичайним наглядом (а.с. 4-5).

Доводи захисника про відсутність у ч. 1 ст. 94 КК України такого виду примусового заходу медичного характеру як лікування у психіатричному закладі, у відділенні зі звичайним наглядом, не заслуговують на увагу.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України , не суперечить продовженню лікування у відділенні зі звичайним наглядом у психіатричному закладі.

Психіатричний заклад може мати відділення з різним ступенем нагляду, як у даній справі.

ОСОБА_10 спочатку проходив примусове лікування у відділенні з посиленим наглядом, в комунальному лікувально-профілактичному закладі «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», потім примусове лікування у відділенні зі звичайним наглядом в комунальному лікувально-профілактичному закладі «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня».

Щодо виду примусового заходу медичного характеру, ні комісія лікарів, ні суд першої інстанції, матеріального закону не порушили.

З огляду на діагноз хвороби та обґрунтування комісії лікарів, ОСОБА_10 потребує продовження примусового лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом.

Та обставина, що у жовтні 2003 року в судовому засіданні приймала участь в якості законного представника хворого, громадянка ОСОБА_11 , а в судове засідання в 2016 році вона не викликалась, не є підставою для скасування судового рішення чи відмови в задоволенні заяви лікувального закладу.

По-перше, призначення ОСОБА_11 в якості законного представника на час розгляду кримінального провадження щодо особи, яка скоїла суспільно - небезпечне діяння, не означає, що її обов`язок триває протягом 13 років. По-друге, ОСОБА_11 не може бути законним представником та опікуном, оскільки ОСОБА_10 в судовому порядку не визнаний недієздатним.

Заперечуючи проти доводів заяви представників Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, захисник-адвокат, не наводить жодних аргументів проти висновку лікарів, про поліпшення стану психічно хворого ОСОБА_10 , в порівнянні з описаним лікарями.

Отже, рішення суду відповідає вимогам як матеріального, так і процесуального права, і підстав для його скасування чи зміни, колегія суддів не вбачає

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2016 року, якою продовжено примусове лікування ОСОБА_10 у відділенні зі звичайним наглядом Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14