Справа № 405/2608/17

"04" липня 2017 р. м. Кропивницький
слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Кіровоградської області,
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України зі скаргою, в якій просить зобов`язати посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою про злочин від 01.03.2017 року.
В обґрунтування скарги послався на те, що 01.03.2017 року ним до Генеральної прокуратури України було вручено заяву про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 375 КК України, яку в подальшому було скеровано до прокуратури Кіровоградської області за належністю, проте дій в порядку ст. 214 КПК України по внесенню відомостей до ЄРДР не здійснено, досудове розслідування не проводиться.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, справа призначалася до розгляду в режимі відеоконференції, про те останній відмовився приймати у ній участь.
Враховуючи, що останній не відмовився від поданої скарги, враховуючи принцип верховенства закону, слідчий суддя, для забезпечення його прав вважає за можливе розглянути дану скаргу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Під час розгляду скарги встановлено, що 24.03.2017 року Генеральною прокуратурою України направлено до прокуратури Кіровоградської області заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 375 КК України відносно судді Устинівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 .
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з Кримінальним Кодексом України який визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому у заяві про кримінальне правопорушення повинні бути зазначені обставини, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, що є критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, слідчий суддя вважає, що при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" "відповідно дост. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).
Достатніх об`єктивних даних, обставин, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення скарга ОСОБА_3 не містить, а тому заява про вчинення кримінального правопорушення не повинна бути внесена до ЄРДР.
Враховуючи викладене, в задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.303,306-307,369-372 КПК України, слідчий суддя, -
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Кіровоградської області залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1