Номер провадження: 11-кп/785/562/17
Номер справи місцевого суду: 514/1553/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Одесі в залі суду апеляцію прокурора на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 22.02.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 366 КК України для усунення недоліків,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 22.02.2017 року обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бородіно Тарутинського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, обіймаючого посаду заступника начальника Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області начальника Тарутинського відділення Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, маючого спеціальне звання інспектора податкової та митної справи 2 рангу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, уродженки смт Степань Сарненського району Рівненської області, громадянки України, з вищою освітою, раніше не судимої, не працюючої, раніше обіймаючої посаду заступника начальника управління начальника відділу контрольно-перевірочної роботи Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, маючої спеціальне звання інспектора податкової та митної справи 2 рангу, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - повернено прокурору для усунення недоліків.
При цьому суд у своїй ухвалі зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.109, п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомості про скасування 22 серпня 2016 року апеляційним судом Одеської області ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2016 року про відсторонення ОСОБА_8 від посади. Зазначено, що ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині за ч. 3 ст. 368 КК України і підозрюється (а.с.7) і обвинувачується (а.с. 11, 15) одночасно, це ж і стосується ОСОБА_9 (а.с.10, 16,19), також вказано, що ОСОБА_9 скоїла інкримінований їй злочин у співучасті зі ОСОБА_10 , хоча в обвинувальному акті не визначено статус ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні. Неможливо зробити висновок, який саме суб`єкт складу злочину: службова особа чи службова особа, яка займає відповідальне службове становище, адже у формулюванні обвинувачення ОСОБА_11 зазначено обидві ознаки одночасно. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, але в цій частині ухвала суду не оскаржується.
В апеляції прокурор вказує, що рішення суду про повернення обвинувального акту необґрунтоване і суперечить вимогам ст. 291 КПК України, оскільки, на його думку, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складено і затверджено з дотриманням вимог закону, суд першої інстанції не вмотивував жодної невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, які б перешкоджали призначенню судового розгляду. Апелянт також вказує, що розмір процесуальних витрат під час досудового розслідування, викладено чітко і конкретно, в обвинувальному акті відсутні посилання на будь-яку статтю КК України для встановлення правового статусу ОСОБА_10 , оскільки встановлення даних обставин є наступним етапом судового провадження, які необхідно з`ясувати під час судового розгляду, та вказує, що відповідно до реєстру матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 має статус свідка (а.с. 1 п. 8, а.с. 5 п. 58, 59). Зазначає, що в обвинувальному акті чітко вказано, що суб`єктом даного злочину є службова особа, яка займає відповідальне становище. Ухвала апеляційного суду Одеської області від 22.08.2016року про скасування ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року про відсторонення ОСОБА_8 від посади, не досліджувалась та до матеріалів кримінального провадження не долучалась.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого і його захисника про необґрунтованість апеляції прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини, мотивів, способу вчинення, наслідків, тощо.

Як вбачається з тексту обвинувального акту, і на це правильно вказав у своїй ухвалі суд першої інстанції, ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочину за ч. 3 ст. 368 КК України і підозрюється (а.с.7) і обвинувачується (а.с. 11, 15) одночасно, це ж стосується і ОСОБА_9 (а.с.10, 16,19),
Також обґрунтовано вказано судом на ту обставину, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 скоїла інкримінований їй злочин у співучасті зі ОСОБА_10 , однак при цьому в обвинувальному акті не визначено статус ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні і жодних посилань на вимоги статей Розділу VІ КК України не наведено.
Крім того, у обвинувальному акті при наведенні правової кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України стороною обвинувачення всупереч вимогам цієї норми закону зазначено про одержання неправомірної вигоди одночасно службовою особою і службовою особою, яка займає відповідальне становище (а.п. 11,15).
Суд першої інстанції з посиланням на норми міжнародного права і практику ЄСПЛ обґрунтовано прийшов до висновку про те, що висунуте стороною обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не відповідає вимогам закону, не є конкретним, у зв`язку з чим позбавляє обвинувачених осіб можливості належним чином підготуватися до захисту в суді, що порушує їх право на захист.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків є законним і обґрунтованим, а апеляція прокурора необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 291, 314, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 22.02.2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України і ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 366 КК України прокурору для усунення недоліків без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4