У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисниів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України та ОСОБА_5 ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурор клопотав про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою та вказав, що на даний час немає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, обвинувачений обвинувачується у скоєнні невеликої тяжкості та тяжкого злочинів, продовжують існувати ризики, які враховувалися судом при обранні даного запобіжного заходу, а тому вважає, що обвинувачений може уникати суду, тому просить вирішити питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинувачений просили відмовити прокурору у задоволенні даного клопотання, оскільки при призначенні покарання суд не може вийти за межі призначеного покарання вироком суду який був скасований, оскільки спливають граничні терміни перебування під вартою засудженого. Та в свою чергу захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, зазначаючи, що його підзахисний не має наміру ухилятися від суду та виконуватиме процесуальні обов`язки..

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_7 також погодився з думкою захисника ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у клопотанні захисника ОСОБА_6 та наполягала на продовженні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Суд ознайомившись з зазначеними клопотанням та заслухавши думки учасників процесу дійшов до наступного.

Прокурор обґрунтовуючи своє клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 зазначав, що граничні строки перебування обвинуваченого під вартою ще не настали та посилався на положення ч. 5 ст. 72 КК України, разом з цим прокурор зазначає, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, обвинувачений порушив зобов`язання покладені на нього ухвалою суду про застосування до нього домашнього арешту, а тому вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою доцільним та необхідним, в зв`язку з чим клопотав перед судом про продовження його дії ще на 60 діб.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд зазначає, що прокурор хоча і послався на наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, однак не навів жодних доказів їх об`єктивного існування, свої доводи виклавши виключно у письмовому клопотанні та не підтвердивши належними та допустими доказами. Також суд не бере до уваги доводи прокурора, щодо відсутності підстав застосування судом вимог ст. 416 КПК України, оскільки у даному випадку так як судом вже ухвалювався вирок у даній справі, дана норма КПК України є спеціальною та має бути врахована судом при призначенні покарання у разі засудження обвинувачених, а вимоги ст. 72 КК України у даному випадку є загальною нормою, яка б мала застосовуватись за відсутності спеціальної норми.

Також суд вважає, що прокурором не обґрунтовано обставин що б виправдовували подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та не підтверджено відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 72 КК України у разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.
З огляду на наведені обставини та з урахуванням положень ч. 2 ст. 416 КПК України, суд не вбачає підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, а тому клопотання прокурора до задоволення не підлягає.
За таких обставин суд вважає за можливе задоволити клопотання захисника ОСОБА_6 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених п.п. 2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.
На підставі викладеного та керуючись ст. 197, 199, 202, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання поклавши на нього обов`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти з зали суду негайно.
Ухвалу направити прокурору Черкаської області для контролю та начальнику Черкаського слідчого ізолятора для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1