Справа № 302/328/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2017смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: прокурор ОСОБА_2 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

його законний представник ОСОБА_4 ,

захисник-адвокат ОСОБА_5 ,

представник служби в справах дітей - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою (9 кл.), непрацюючого, не навчається, неодруженого, раніше судимого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.02.2017 р. за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, з призначенням покарання 80 годин громадських робіт , судимість не знята і не погашена,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_3 22 березня 2017 року, біля 22 год. 00 хв., біля будинку № 25 "а" по вул.Назалежності в смт.Міжгір`ї Закарпатської області, підійшов до відчиненого автомобіля марки "Мерседес-Венц", д.н.з. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , який був припаркований на узбіччі дороги біля вказаного вище будинку, шляхом вільного доступу, з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, повторно, з салону автомобіля викрав 3 пари віконних карнізів довжиною 3 метри, вартість яких згідно накладної № 19 становить 200 грн. за одну пару, підкладку під ламінат у кількості 100 погонних метрів, вартість якої згідно накладної № 18 становить 3 грн. за 1 м., відеореєстратор 12МВ Fu 77 HD, зарядний пристрій та кріплення для відео реєстратора, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 03.04.2017 року становить 821 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 1721 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 встановлені обставини, а також вину в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, визнав повністю, розкаявся , запевнив, що не допустить подібного в майбутньому.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився надати детальні покази, пояснивши свої дії станом алкогольного сп`яніння, однак підтвердив покази потерпілого, зокрема про викрадення речей із салону незаконного автомобіля в указаному місці, кількість та види викраденого майна, зазначеного вище, а також обставину, що його затримав з цими речами потерпілий на вулиці неподалік від місця крадіжки та викликав на місце поліцію. Мельничук також показав, що відбув 10 годин громадських робіт призначеного покарання за вироком Міжгірського районного суду від 27.02.2017 р., а також те, що у травні 2017 р. це покарання не відбував, бо перебував у лікарні внаслідок побутової травми від електричного опіку.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що 22.03.2017 р., ввечері він залишив не зачиненим салон власного автомобіля марки "Мерседес-Бенц", припаркованого на узбіччі дороги на вул.Назалежності, біля будинку № 25 "а" в смт.Міжгір`ї, тимчасово відлучившись. Повернувшись до авто, він помітив відсутність придбаних ним речей: віконних карнізів, підкладку під ламінат у рулоні і відеореєстратор зарядний пристрій та кріплення для відеореєстратора. Зрозумівши, що крадій може бути недалеко, потерпілий автомобілем поїхав по вул.Незалежності і за кілька сот метрів помітив на вулиці особу, яка в руках несла викрадені речі з салону авто. Зупинившись він затримав злочинця, яким виявився обвинувачений і зателефонував у поліцію про випадок крадіжки. Потерпілий заявив, що всі викрадені речі йому повернуті на досудовому розслідуванні без ушкоджень, а тому цивільно-правових претензій до обвинуваченого про відшкодування шкоди не має.

Обставини крадіжки майна потерпілого підтверджені й іншими доказами обвинувачення, які суд визнав належними: заявою потерпілого в Міжгірське відділення поліції про викрадення майна, протоколом огляду місця події з участю потерпілого; речовими доказами: речами, які були предметом викрадення, їх опис і вигляд зафіксований на фотоілюстраціях впізнаний потерпілим і обвинуваченим у суді; висновком товарознавчої експертизи про вартість викраденого майна, визнані в суді стороною захисту.

Оцінивши встановлені обставини, зазначені докази, які їх підтверджують, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, який мав місце за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За вказаний злочин неповнолітній ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання до неповнолітнього ОСОБА_3 , який досяг 17 років, за альтернативної санкції ст. 185 ч.2 КК України, суд зважає на таке. Суд відхиляє обтяжуючу обставину вказану в обвинувальному акті стосовно обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, виходячи з таких підстав і мотивів.

ОСОБА_3 визнав, що перед учиненням злочину вживав спиртні напої. Припущення про можливий стан сп`яніння обвинуваченого під час крадіжки висловив у суді і потерпілий як можливу причину вчинення такої. З обставин справи видно, що відразу після вчинення крадіжки потерпілий затримав обвинуваченого з викраденими речами і викликав поліцію на місце затримання. Натомість у кримінальному провадженні немає висновку про медичне освідування ОСОБА_3 на стан сп`яніння. Доказів того, що таке освідування було неможливо провести поліцейськими стороною обвинуваченого в справу не подано. Отже, всі сумніви та недоведеність цієї обставини належно, суд трактує на користь обвинуваченого.

Суд, також відхиляє обтяжуючу обставину сторони обвинувачення вчинення злочину повторно, оскільки ця обставина є кваліфікуючою ознакою вчиненого злочину, тобто передбачена диспозицією ст. 185 ч.2 КК України і врахована кримінальним законом визначеним покаранням. Згідно з вимогами ст.32 КК України, ця обставина, передбачена в ст.67 ч.1 п. 1 КК України, не може визнаватись обтяжуючою, бо це погіршуватиме становище обвинуваченого, всупереч закону.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає:

- вчинення злочину неповнолітнім;

- повне визнання вини і розкаяння обвинуваченого.

Суд, бере до уваги особу обвинуваченого, який характеризується так. ОСОБА_3 не працює, повну загальну середню освіту не здобув (відрахований з Міжгірського професійного ліцею по причині відвідування занять). З місця проживання ОСОБА_3 характеризується без негативних ознак. ОСОБА_3 виховується в сім`ї без батька (мамою та вітчимом), де є інші малолітні діти.

Суд бере до уваги, що наслідки злочину відвернуто, бо все викрадене майно повернуто потерпілому.

Покарання у виді обмеження волі не може застосовуватись до неповнолітніх ( ч.3 ст. 61 КК України). Натомість покарання у виді позбавлення волі реально є занадто суворим покаранням за вчинений злочин ОСОБА_3 з огляду на обставини та особу обвинуваченого.

Суд відхиляє пропозицію сторони обвинувачення покарати обвинуваченого арештом на строк 30 діб з урахуванням його неповнолітнього віку з огляду на таке.

Неповнолітній ОСОБА_3 раніше не карався покараннями, пов`язаними з ізоляцією від суспільства. Окрім цього, ОСОБА_3 у травні 2017 р. переніс травму у виді опіку обличчя від електроструму високої напруги, що стверджено медичним висновком. Орган обвинувачення не подав медичний висновок про те, що стан здоров`я ОСОБА_3 на час ухвалення вироку дозволяє відбувати покарання у виді арешту.

Пропозицію служби в справах дітей застосувати до обвинуваченого громадські роботи за вчинений злочин, яка підтримана стороною захисту, суд визнає такою, що заслуговує на увагу, з огляду на таке обгрунтування.

В справі наявні дві пом`якшуючі обставини, а обтяжуючі обставини не визнані судом.

Отже, з урахуванням цього, а також відвернення наслідків злочину, відсутності претензій потерпілого, обставини крадіжки, відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне застосувати при призначенні покарання за вчинений злочин ст. 69 ч.1 КК України, тобто за викладених обгрунтувань та середньої тяжкості вчиненого злочину, призначити покарання обвинуваченому більш м`якого виду, а саме громадські роботи в розмірі з урахуванням його неповноліття (ст.98 ч.1 п.2, ст. 100 ч.1 КК України), а саме 100 годин.

Згідно з ст. 71 КК України до покарання за вчинений злочин слід частково приєднати не відбуту частину покарання у виді громадських робіт, визначене вироком Міжгірського районного суду від 27.02.2017 р. (не відбуто 70 годин).

Цивільного позову не заявлено, речові докази повернуті потерпілому на досудовому розслідуванні, судових витрат не має.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання, із застосуванням ст.ст. 69 ч.1, 100 ч.1 КК України, у виді громадсбких робіт - 100 годин.

Згідно з ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.02.2017 р. у виді громадських робіт 20 годин, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1