Справа № 534/1044/16-к
№ 1-кп/534/7/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілихОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинувачених:ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Горішні Плавні об`єднані матеріали кримінальних проваджень №0000524 від 16 травня 2016 року, №0000475 від 03 травня 2016 року, №0000607 від 02 червня 2016 року, №0000548 від 20 травня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за: - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.05.2000 року за ч.2 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку в порядку ст.461 КК України на 1 рік; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області Полтавської області від 01.06.2001 року за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.145 КК України, із застосуванням ст.ст.42,43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого 23.01.2003 року умовно-достроково на 07 місяців 04 дні; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.12.2003 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.11.2007 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області 02.09.2008 року за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 11.08.2010 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 11 днів; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.07.2012 року за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту;

- вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.08.2012 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.187 КК УКраїни, із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого 26.01.2016 року по відбуттю строку покарання; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 15.11.2016 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.06.2013 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.05.2016 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.11.2016 року за ч.3 ст.185,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців із сплатою штрафу в розмірі 850 грн.,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого у АДРЕСА_3 , раніше судимого: - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.12.2006 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ст.69, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.06.2007 року за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.07.2007 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.10.2007 року за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;

- вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.12.2014 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. За ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.05.2015 року засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185,ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільненого 26.01.2016 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.395 КК України, -

в с т а н о в и в :

03 травня 2016 року близько 16 год. 00 хв. на території Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», розташованого по вулиці Строни в місті Горішні Плавні Полтавської області, маючи умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою між собою, перелізши через паркан, проникли на охоронювану територію ланкозбірної бази залізничного цеху та приготували для викрадення металеві костилі шляхові у кількості 9 шт. та башмаки до стрілочного переводу у кількості 2 шт., загальною вартістю 411,79 грн. Проте не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані працівниками охоронного підприємства.

12 травня 2016 року близько 16 год. 20 хв. в приміщенні Торгівельног центру «Мікс», розташованому по вул.Першопрохідців,5 в м.Горішні Плавні, в ході проведення ним ремонтних робіт, ОСОБА_9 повторно таємно викрав належні ОСОБА_14 шуруповерт марки «Союз» моделі «ДШС-3118р» вартістю 1100 грн. та кутову шліфувальну машинку марки «Іскра» моделі «ЦШМ1100» вартістю 1600 грн., чим заподіяв потерпілому майнової шкоди загальною сумою 2700 грн. Викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд.

16 травня 2016 року близько 11 год. 57 хв. поруч із центральним входом до магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого по вул.Миру,15 в місті Горішні Плавні Полтавської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 залишила свій велосипед без догляду, повторно таємно викрали велосипед марки «Салют», чим заподіяли ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1999 грн. Викраденим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпорядились на власний розсуд.

29 травня 2016 року близько 15 год. 00 хв. знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою свого племінника ОСОБА_15 , під приводом проїхати на велосипеді по поважливих справах, заволодів належним ОСОБА_6 велосипедом марки «Premier» моделі «GalaxyDisc 17» вартістю 4307 грн. та розпорядився ним на власний розсуд.

01 червня 2016 року в період часу з 18 год. 37 хв. до 18 год. 53 хв. на території Комсомольського виправного центру (№136), розташованого по вул.Будівельників, 33 у м.Горішні Плавні, в ході огляду особистих речей працівниками поліції у ОСОБА_10 було виявлено та вилучено медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,015 г, який останній придбав та зберігав при собі без мети збуту.

28 серпня 2016 року ОСОБА_10 , будучи особою, щодо якої постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 квітня 2016 року встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого проживання в АДРЕСА_3 та до дня затримання, а саме до 16 вересня 2016 року, мешкав у місті Черкаси.

Вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні встановлених судом злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

За епізодом викрадення майна ВАТ «Полтавський ГЗК» від 03.05.2016 року вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами:
Представник потерпілої особи (ВАТ «Полтавський ГЗК») ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 03 травня 2016 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були затримані працівниками підприємства ТОВ «Козацька стріла», яке здійснює охорону території ПГЗК, при спробі викрадення майна, а саме підкладок, костилів та частин відрізків металу. Майно ВАТ «Полтавський ГЗК» було повернуто і наразі знаходиться на відповідальному зберіганні, майнових претензій до обвинувачених не має. Загальна вартість костилів складає 27 грн., а башмаків близько 380 грн.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 показали в суді, що працюють в охоронному підприємстві. У травні 2016 року свідок ОСОБА_16 за допомогою відеоспостереження виявив двох осіб, які несуть речі та перекидають їх через паркан, про що повідомив охоронцю ОСОБА_17 Вказаних осіб було затримано, ними виявились обвинувачені. Під час здійснення огляду території ПГЗК біля паркану було виявлено заготовлений для виносу з території металобрухт, костилі та башмаки. Під час огляду території із зовнішньої сторони огорожі також було виявлено костилі та башмаки, заготовлені для викрадення. Свідок ОСОБА_17 надав аналогічні показання та вказав на обвинувачених як на осіб, які проникли на територію ПГЗК та згодом були ним затримані.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.05.2016 року місцем вчинення злочину являється територія ланкозбірної бази залізничного цеху ВАТ «Полтавський ГЗК», обнесення парканом із колючим дротом. Під час огляду були виявлені заготовленні для викрадення металеві костилі шляхові у кількості 9 шт., башмаки до стрілочного переводу у кількості 2 шт. (т.1а.с.160), загальна балансова вартість яких відповідно до бухгалтерської довідки становить 411,79 грн. (т.1а.с.176).

Із змісту протоколу перегляду відеозаписів від 25.05.2016 року вбачається, що камерами зовнішнього спостереження підприємства зафіксовано дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , направленні на підготовку до викрадення товарно-матеріальних цінностей ВАТ «Полтавський ГЗК» (т.1а.с.179).

Обвинувачений ОСОБА_9 показав в судовому засіданні, що разом із ОСОБА_10 вони прибули на територію підприємства з метою викрадення виробів з металу для їх подальшого збуту в пункті прийомки металобрухту. Перелізши через паркан вони знайшли металеві деталі, які перекинули через паркан, а потім їх затримали працівники охорони.

Обвинувачений ОСОБА_10 надав в суді аналогічні показання щодо обставин вчинення згаданого кримінального правопорушення, проте не погодився із об`ємом заготовленого для викрадення майна, заявивши, що зазначених товарно-матеріальних цінностей було вдвічі менше. Проте його показання в цій частині повністю спростовуються наведеним результатами огляду місця події та показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , тому не приймаються судом до уваги.

В ході слідчих експериментів, проведених з участю обвинувачених, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на місці події надали детальні та послідовні показання щодо обставин проникнення на охоронювану територію підприємства, про відшукання та підготовку для викрадення майна підприємства (т.1а.с.181, 188).

За епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 від 12.05.2016 року вина ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами:
Обвинувачений ОСОБА_9 показав в судовому засіданні, що на підставі усного договору підряду, укладеного із ОСОБА_18 , він виконував будівельні роботи по заміні вхідних дверей в приміщенні Торгівельного комплексу «Мікс». Після закінчення зазначених робіт, ОСОБА_9 викрав надані йому для роботи шуруповерт та шліфувальну машинку, які збув до ломбарду.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.05.2016 року ОСОБА_18 повідомила до поліції про викрадення 12.05.2016 року з приміщення ТЦ «Мікс» шуруповерту марки «Союз» моделі «ДШС-3118р» вартістю 1100 грн. та кутової шліфувальної машинки марки «Іскра» моделі «ЦШМ1100», які належали потерпілому ОСОБА_14 (т.1а.с.198). Вартість викраденого майна встановлено на підставі товарного чеку №20 від 04.05.2016 року (т.1а.с.201).

Згідно відповіді ломбарда «Онікс» 13 травня 2016 року гр-н ОСОБА_9 передав у заставу шуруповерт марки «Союз» моделі «ДШС-3118р» і по закінченню строку застави його не викупив (т.1а.с.200).

Згідно відповіді ломбарду «Соколенко і компанія» 12 травня 2016 року ОСОБА_9 передав у заставу шліфувальної машинки марки «Іскра» (т.1а.с.237).

Із змісту протоколу перегляду відеозаписів від 22.05.2016 року вбачається, що камерами зовнішнього спостереження ТЦ «Мікс» зафіксовано як 12.05.2016 року обвинувачений ОСОБА_19 залишив приміщення торгівельного центру з викраденим майном (т.1а.с.208).

Потерпілий ОСОБА_14 , будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, звернувшись із заяво, в якій прохав розглянути справу у його відсутність, свій цивільний позов підтримав (т.1а.с.142).

За епізодом викрадення майна ОСОБА_5 від 16.05.2016 року вину ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами:
Потерпіла ОСОБА_5 в суді показала, що залишила свій велосипед марки «Салют» біля магазину АТБ, а коли повернулася виявила його зникнення. Вона звернулась до працівників охорони магазину, які проглянули запис з камер відеоспостереження, потім викликали поліцію (т.1а.с.223). Винних осіб було встановлено, а викрадений велосипед повернуто потерпілій, майнових претензій остання не має. Вона побачила, що один з обвинувачених їхав на її велосипеді, а інший біг поруч із ним. Додатково потерпіла зазначила, що замок, яким був пристебнутий велосипед, залишився цілим.

Відповідно до протоколу огляду від 16.05.2016 року встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення являється майданчик для паркування велосипедів, розташований поруч із входом до магазину «АТБ» по вул.Миру,15 в м.Горішні Плавні (т.1.с.224).

Згідно відповіді ломбарду «Соколенко і компанія» 16 травня 2016 року ОСОБА_9 передав у заставу велосипед марки «Салют» (т.1а.с.237).

Відповідно до протоколу огляду від 18.05.2016 року обвинувачений ОСОБА_9 добровільно видав співробітникам поліції викрадений у Шевцової велосипед (т.1а.с.226,227), вартість якого згідно експертного висновку становить 1999 грн. (т.1а.с.231).

Обвинувачений ОСОБА_9 за цим епізодом злочинної діяльності вину визнав частково та показав, що разом із братом ( ОСОБА_8 ) знаходився поруч із магазином «АТБ», коли побачив як літня жінка залишила свій велосипед, забувши пристебнути його на замок. У ОСОБА_9 виник умисел на його викрадення, про що він повідомив ОСОБА_8 . Останній байдуже віднісся до пропозиції брата і участі у викраденні велосипеду не приймав. ОСОБА_8 заходив до магазину щоб переконатися чи не повертається потерпіла, а цим часом ОСОБА_9 відкотив велосипед в сторону.

Обвинувачений ОСОБА_8 надав в суді аналогічні показання, наполягаючи на тому, що умислу на викрадення чужого майна він не мав.

Показання обвинувачених в частині непричетності ОСОБА_8 до вчинення згаданого кримінального правопорушення та відсутності у них попереднього зговору на його скоєння, судом до уваги не приймаються, так як, крім показань потерпілої ОСОБА_5 , вони повністю спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом камер зовнішнього спостереження магазину, з якого вбачається, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 маючи спільний умисел на викрадення чужого майна, розподілили між собою ролі. У той час коли ОСОБА_8 увійшов до магазину щоб спостерігати за можливим поверненням потерпілої, ОСОБА_9 заволодів її велосипедом. Після цього обвинуваченні хутко залишили місце вчинення злочину (т.1а.с.234).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою в групі осіб.

За епізодом викрадення майна ОСОБА_6 від 29.05.2016 року вина ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами:
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.06.2016 року потерпіла ОСОБА_6 повідомила до поліції, що 22.05.2016 року близько 15 години в приміщенні квартири АДРЕСА_5 обвинувачений шляхом довіри заволодів її велосипедом марки «Premier» моделі «GalaxyDisc 17» (т.1а.с.210).

Обвинувачений ОСОБА_9 показав, що він товаришує із сином потерпілої ОСОБА_6 . Напередодні вчинення злочину ОСОБА_9 ночував у ОСОБА_6 , а в ранці попрохав у її сина ОСОБА_20 велосипед в тимчасове користування, маючи при цьому на меті його викрадення. Отримавши велосипед, ОСОБА_9 збув його до ломбарду. Згодом про це дізналася ОСОБА_6 та за власні кошти викупила свій велосипед з цього ломбарду. Цивільний позов ОСОБА_21 обвинувачений не визнав без будь-яких пояснень.

Відповідно до протоколу огляду від 24.06.2016 року потерпіла ОСОБА_6 надала слідчому для огляду раніше викрадений в неї велосипед марки «Premier» (т.1а.с.213, 214), після чого прийняла його на відповідальне зберігання (т.1а.с.219). Згідно висновку експерта, вартість згаданого велосипеду станом на 29.05.2016 року складала 4307 грн. (т.1а.с.220).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 відмовилась від дачі показань, посилаючись на те, що ОСОБА_9 являється її рідним братом.

За епізодом зберігання наркотичних засобів від 01 червня 2016 року вина ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами:
Відповідно до протоколу огляду від 01.06.2016 року на території Комсомольського виправного центру №136 по вул.Будівельників,33 в м.Горішні Плавні співробітниками поліції у ОСОБА_10 вилучено шприц із рідиною, яка згідно висновку хімічної експертизи являється особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим. Маса опію в перерахунку на суху речовину становить 0,015 г. (т.1а.с.240, 244).

Обвинувачений ОСОБА_10 показав в суді, що повністю визнає себе винним у вчиненні згаданого кримінального правопорушення, від дачі показань по суті обвинуваченого відмовився.

За епізодом порушення правил адміністративного нагляду вина ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами:
Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 квітня 2016 року ОСОБА_10 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: заборони виходу з квартири по місцю проживанню з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. ранку наступного дня; заборони виїзду за межі м. Горішні Плавні без дозволу ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області; обов`язку з`являтися на реєстрацію до ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області кожної першої суботи кожного місяця з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв.; заборони відвідувати будь-яких закладів /кафе,бари, ресторани, тощо/, де поводиться реалізація спиртних напоїв (т.3а.с.13).

Копію згаданої постанови ОСОБА_10 отримав в день її ухвалення, що підтверджується відповідною розпискою (т.3а.с.14)

Заявою від 16 квітня 2016 року ОСОБА_10 повідомив співробітникам відділення №2 Кременчуцького ВП ГУНА України в Полтавській області про зміну адреси місця свого проживання ( АДРЕСА_3 (т.3а.с.15), проте відповідно до рапортів співробітників поліції у період з 29.08.2016 року по 19.09.2016 року за вказаною адресою у нічний час він був відсутній (т.3а.с.16-26), відповідно до аркушу реєстрації контролю за дотриманням встановлених обмежень ОСОБА_10 останній раз з`являвся на реєстрацію 06 серпня 2016 року (т.3а.с.27).

Обвинувачений ОСОБА_10 , будучи допитаним в режимі відоеконференції між судом та Черкаським слідчим ізолятором, винним себе в ухиленні від адміністративного нагляду не визнав та показав, що він був обізнаним про встановлення йому адміністративного нагляду, правили цього нагляду та наслідки його порушення йому роз`яснювалися. 28 серпня 2016 року без дозволу відповідного інспектора поліції виїхав для тимчасового проживання у місто Черкаси, де і був затриманий 16.09.2016 року співробітниками поліції у зв`язку із вчиненням іншого кримінального правопорушення. Заперечуючи свою провину, ОСОБА_10 наполягав в суді, що умислу на ухилення від адміністративного нагляду він не мав, а поїхав до міста Черкаси, так як побоювався, що він може бути затриманим в зв`язку із вчиненням ним злочинів на території міста Горішні Плавні. В місті Черкаси ОСОБА_10 проживав в кімнаті відпочику залізничної станції Черкаси, що підтверджується витягом з відповідної книги обліку мешканців.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_10 в частині невизнання наявності у нього умислу на ухилення від адміністративного нагляду, так як крім наведених вище письмових доказів, вони спростовуються показаннями самого обвинуваченого, який стверджував в суді, що переховуючись від правоохоронних органів самовільно залишив місце свого проживання. Будь-якиї поважних причин для залишення місця проживання він не мав.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень.

Дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які виразилися у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення майна ВАТ «Полтавський ГЗК», вчиненому повторно, за попередньою змовою в групі осіб, поєднаних із проникненням до сховища, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_9 , які виразилися у таємному викрадені майна потерпілого ОСОБА_14 , вчинені повторно, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_9 , які виразилися у заволодінні шляхом зловживання довірою майном потерпілої ОСОБА_6 , вчинені повторно, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.190 КК України.

Дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які виразилися у таємному викрадені майна потерпілої ОСОБА_22 , вчинені повторно, за попередньою змовою в групі осіб, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_10 , які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, підлягають кваліфікації за ч.1 ст.309 КК України.

Дії ОСОБА_10 , які виразилися у самовільному залишенні місця проживання особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, з метою ухилення від адміністративного нагляду, підлягають кваліфікації за ст.395 КК України.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинувачених, їх вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують їх покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 має декілька непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, одружений, має неповнолітнього сина - ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ніде не працює і соціально корисною діяльністю не зайнятий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, проживає разом із сестрою і братом, за місцем постійного проживання характеризується як особа, на яку не надходять скарги (т.2а.с.55-72,163).

Обвинувачений ОСОБА_8 має дев`ять непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, не одружений, ніде не працює і соціально корисною діяльністю не зайнятий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно (т.2а.с.73-96, 160).

Обвинувачений ОСОБА_10 має декілька непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності, неодружений, проживає разом із сестрою та батьком, за місцем постійного проживання характеризується як особа, на яку не надходять скарги, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не перебуває. Після звільнення з місць позбавлення волі 26 січня 2016 року ОСОБА_10 ніде не працював і соціально корисною діяльністю не зайнятий не був (т.2а.с.21-54).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд враховую його щире каяття за епізодом замаху на викрадення майна ВАТ «Полтавський ГЗК», за епізодом викрадення майна потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_14 , і сприяння у розкритті згаданих злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_25 , суд враховує його щире каяття за епізодом незаконного зберігання наркотичних засобів та сприяння у розкритті злочину проти власності ВАТ «Полтавський ГЗК».

Обставин, які б обтяжували покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховую рецидив злочинів.

Крім того, обставиною, яка пом`якшують показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , судом враховує усунення заподіяної шкоди потерпілі ОСОБА_5 (т.1а.с.226).

З матеріалів справи вбачається, що після звільнення з місць позбавлення волі 26 січня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, а навпаки продовжив вчиняти умисні кримінальні правопорушення і починаючи з 23 травня 2016 року вчинив чотири нові злочин проти власності, що встановлені цим вироком та вироками суду від 18 серпня 2016 року та від 15 листопада 2016 року.

Наведенні вище дані, що характеризують особу обвинуваченого, його антисоціальний образ життя та вперте небажання виправлятися, навіть з урахуванням пом`якшуючих вину обставин, свідчать про те, що ОСОБА_8 становить підвищену суспільну небезпечність і його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тому суд вважає, що покарання за цим вироком має бути у виді позбавлення волі і не може бути наближеним до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Тільки реальне відбуття такого покарання у визначених кримінальним законом межах є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання засудженому ОСОБА_8 суд визначає шляхом часткового складання покарань за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 листопада 2016 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) років 6 (шість) місяців.

З матеріалів справи вбачається, що після звільнення з місць позбавлення волі 26 січня 2016 року обвинувачений ОСОБА_10 на шлях виправлення не став, а навпаки продовжив вчиняти кримінальні правопорушення і починаючи з 05 травня 2016 року скоїв низку умисних тяжких та середньої тяжкості злочинів проти власності, проти правосуддя та у сфері обігу наркотичних засобів, що встановлені цим вироком.

Наведенні вище дані, що характеризують особу обвинуваченого, його антисоціальний образ життя та вперте небажання виправлятися, навіть з урахуванням пом`якшуючих вину обставин, свідчать про те, що ОСОБА_10 становить підвищену суспільну небезпечність і його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тому суд вважає, що покарання за цим вироком має бути у виді позбавлення волі і не може бути наближеним до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Тільки реальне відбуття такого покарання у визначених кримінальним законом межах є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових злочинів.

За вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 травня 2016 року ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185,71 КК України до трьох років позбавлення волі зі сплатою штрафу в розмірі 850 грн. У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю в один рік.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст.185,71 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців із сплатою штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання засудженому ОСОБА_9 суд визначає шляхом часткового складання покарань за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року, яким його було засуджено за ч.3 ст.185,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців із сплатою штрафу в розмірі 850 грн.

Підстав для призначення обвинуваченим покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції, що діє на момент постановлення вироку, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання 10 серпня 2016 року по дату набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення починаючи з 20 жовтня 2016 року по дату набрання вироком законної сили. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 пред`явлено цивільний позов про відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 1400 грн. (т.1а.с.137-138). Вимоги потерпілої за заявленим цивільним позовом вмотивовані тим, що вона була змушена викупити закладений обвинуваченим до ломбарду велосипед за 1400 грн.

Також до обвинуваченого ОСОБА_9 цивільний позов заявлено потерпілим ОСОБА_14 , в якому останній прохає стягнути на його користь 2700 грн. завданої майнової шкоди та 2800 грн. компенсації моральної шкоди. Заявлені вимоги в частині майнової шкоди вмотивовані вартістю викраденого майна, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди вмотивовані душевними переживаннями та вимушеними змінами у житті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 позовні вимоги потерпілих не визнав повністю, але пояснити на чому ґрунтуються його заперечення відмовився.

Із змісту положень, закріплених в ст.128 КПК України, вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоду, під час кримінального провадження має право пред`явити до обвинуваченого позов, але до початку судового розгляду.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, визначених ст.ст.1166, 1167 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд вважає, що вимоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_14 щодо відшкодування завданої злочином майнової шкоди підтверджено належними доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що факт заподіяння моральної шкоди є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком злочинних дій з боку обвинуваченого ОСОБА_9 .

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину та ступень його вини, характер і глибину завданих потерпілому страждань, пов`язаних із викраденням їх майна та необхідністю здійснення додаткових зусиль для відновлення попереднього майнового стану. Виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан обвинуваченого та реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди за рахунок наявного у нього майна, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди, для потерпілого ОСОБА_14 має становити 1500 грн.

Долю речових доказів вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.
Відповідно до положень, закріплених в ст.ст.124, 126 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_10 підлягають стягненню витрати на проведення судово-хімічної експертизи в розмірі 660,30 грн. (т.1а.с.239).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 листопада 2016 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 ,ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) років 6 (шість) місяців зі сплатою штрафу в розмірі 850 грн. .

ОСОБА_26 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 та ч.1 ст.309, ст.395 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ст.395 КК України - у виді арешту строком на 5 місяців.

У відповідності до ч.1 ст.70,72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Строк покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання 10 серпня 2016 року по дату набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення. В строк відбування покарання ОСОБА_9 термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання 20 жовтня 2016 року по дату набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 1400 грн.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_14 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 2700 грн. т моральної шкоди в розмірі 1500 грн.

Витрати на проведення судової експертизи в розмірі 660,30 грн. стягнути із обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави в особі Полтавського НДЕКЦ (т.1а.с.239).

Речові докази:

-медичний шприц, що зберігається у відділення №2 Кременчуцького ВП, знищити;

-велосипед марки «Салют» - залишити потерпілій ОСОБА_5 , як їй належний (т.1 а.с.229-230);

-СR диск з відеозаписом від 16.05.2016 року з камер спостереження магазину «АТБ Маркет» - залишити в матеріалах судової справи (т.1 а.с.180,235);

-костилі шляхові у кількості 9 шт., башмаки до стрілочного переводу у кількості 2 шт. - залишити ВАТ «Полтавський ГЗК», як йому належні (т.1 а.с.168,169);

-DVD-R диск з відеофайлом від 03.05.2016 року з камери спостереження, розташованої на ВАТ «Полтавський ГЗК», - залишити в матеріалах справи (т.1 а.с.177,178);

-оптичний диск з відеозаписом за епізодом зберігання наркотичних засобів - залишити в матеріалах досудового розслідування (т.1 а.с.250);

-велосипед марки «Premier» - залишити потерпілій ОСОБА_6 , як їй належний (т.1 а.с.218,219);

-DVD-RW диск з відеофайлом з камери спостереження, розташованої в ТРК «Мікс», - залишити в матеріалах судової справи (т.1 а.с.206-207).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.
Суддя ОСОБА_1