Справа № 206/7084/16-к
Провадження № 1-кс/206/491/16
У Х В А Л А

15.12.2016року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпріклопотання старшого слідчого Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № № 0000159 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, відомості про який 05.02.2016 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань

в с т а н о в и в:

14 грудня 2016 року слідчий ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні слідчого відділення Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000159 від 05.02.2016 року.

В ході досудового розслідування встановлено:

24 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» (Заставодержатель) та ОСОБА_4 (Заставодавець) укладено договір застави автотранспортного засобу №PCL-300/2084/2006, предметом якого є легковий автомобіль Audi Q7, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сріблястого кольору, кузов № НОМЕР_2 , типу легковий універсал- НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , видане РЕВ 12-го МВ ДАІ при УМВС в Дніпропетровській області 22 листопада 2006 року).

10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги звернення стягнення на заставне майно, в тому числі за договором застави автотранспортного засобу №PCL-300/2084/2006 від 24 листопада 2006 року.

06 липня 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №4641 про звернення стягнення на рухоме майно легковий автомобіль Audi Q7, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сріблястого кольору, кузов № НОМЕР_2 , типу легковий універсал- НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , видане РЕВ 12-го МВ ДАІ при УМВС в Дніпропетровській області 22 листопада 2006 року), що на праві власності належить ОСОБА_4 та є предметом застави за Договором №PCL-300/2084/2006 від 14 листопада 2006 року, укладеного із ОСОБА_4 .

На виконання зазначеного виконавчого напису №4641 Самарським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження до №45918623 про звернення стягнення на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 368688,32 грн.

У рамках виконавчого провадження, відповідно до ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», 23.04.2015 року державним виконавцем описано й арештовано зазначене майно, яке є предметом застави (транспортний засіб) та у той же день, тобто 23.04.2015 року передано на зберігання відповідальній особі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний Акт опису й арешту майна від 23 квітня 2015 року. При цьому, ОСОБА_6 попереджено про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що ОСОБА_6 , як відповідальний зберігач, поставив свій особистий підпис в Акті опису й арешту майна від 23.04.2015 та отримав його копію. Разом з тим, зазначеним актом встановлено обмеження щодо описаного й арештованого майна, а саме: відчуження, користування, передавання, змінення місця зберігання та приховування.

Чинним законодавством, що регулює виконавче провадження, передбачено, що після опису та арешту майна державним виконавцем проводяться дії з оцінки вартості майна та передачі на реалізацію.

Так, відповідно до тимчасового порядку реалізації арештованого майна згідно із положеннями ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» та Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року №656/5 «Про проведення експерименту із запровадженням порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» (втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України №2710/5 від 22.12.2015 року «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів»), з метою проведення оцінки вартості описаного та арештованого майна та подальшої передачі на реалізацію до електронного аукціону, державним виконавцем направлено вимогу ОСОБА_6 за вих. №14236 від 04 грудня 2015 року у строк до 11 грудня 2015 року особисто передати до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції залишене на відповідальне зберігання описане та арештоване майно.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_6 зазначеної вимоги державного виконавця, 30.12.2015 року за вих. №14783, а також 19.02.2016 року за вих. №6401 та 14.03.2016 року за вих.№6509/11 ОСОБА_6 було повторно направлені аналогічні вимоги у строк до 11.01.2016 року, 03.03.2016 року та 25.03.2016 року відповідно, особисто передати до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції залишене на відповідальне зберігання описане та арештоване майно, які ОСОБА_6 також були проігноровані і доступ до описаного й арештованого майна для огляду та його подальшого вилучення останній так і не надав.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи відповідальним зберігачем описаного й арештованого майна та будучи попередженим про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно у період з 11.12.2015 року здійснює приховування ввіреного йому описаного й арештованого майна, а саме транспортний засіб Audi Q7, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сріблястого кольору, кузов № НОМЕР_2 , типу легковий універсал-В, середня ринкова вартість якого, відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи №149/16А від 21.09.2016, складає 739610 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» майнову шкоду на загальну суму 368688,32 гривень, яка повинна була бути відшкодована за рахунок реалізації органами ДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області вказаного описаного та арештованого майна.

На підставі викладеного просить суд накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_6 , а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира (1/2 частка), розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

Клопотання слідчого погоджено із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляд справи повідомлялись належним чином, неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши та дослідивши матеріали в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання з наступних підстав.

Слідчий суддя встановив, що 05 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості, що 05 лютого 2016 року о 19: 10 годині до чергової частини Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, з заявою звернулося керівництво ТОВ ОПТ Факторин Україна, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Фізкультурна 28Д, про те, що приватним нотаріусом було виконано виконавчий надпис за реєстрованим номером №4641 про звернення стягнення на рухоме майно Audi Q7, д.н.з НОМЕР_1 , з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором перед ТОВ ОТП Факторинг Україна (ЖЄО № 957), кримінальне провадження № 0000159.

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, яке підлягає арешту; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали.
Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
У відповідності до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Врахувавши дійсні обставини, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, щоб унеможливити подальшу реалізацію майна.
Роз`яснити, що арешт може бути скасовано повністю чи частково в порядку ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-175, 307, 369, 370-376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-домоволодіння, розташоване за адресою:

АДРЕСА_2 ;

-квартиру, розташовану за адресою:

АДРЕСА_3 ;

-1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .
Контроль за виконанням зазначеної ухвали покласти на старшого слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1