Справа № 129/620/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/39/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000016 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше судимого:1) вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 14.11.2013 р. за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк сто годин; 2) вироком того ж суду від 25.03.2014 р. за ч.2 ст. 389, ч.1 ст. 71,72 КК України до покарання у виді арешту на строк один місяць; 3) вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.12.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з іспитовим строком два роки на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням п.4 ч.1 ст. 76 КК України, - у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 2 ст. 406, ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 406, ч. 4 ст. 405 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України несудимого, - у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 405, ч. 3 ст. 406, ч. 4 ст. 407 КК України, -

Установив:
14.10.2015 р. приблизно о 23:00 год. на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_5 разом із старшим солдатом ОСОБА_6 та групою осіб із близько 15 військовослужбовців цієї частини, в тому числі справи щодо яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотиву помсти через невдоволення належним виконанням військовослужбовцями комендантського взводу своїх службових обов`язків щодо забезпечення належного стану військової дисципліни та перешкоджання вживанню алкогольних напоїв в розташуванні військової частини, тобто у зв`язку з проходженням військової служби, і з метою продемонструвати свою уявну перевагу, порушуючи вимоги статутів Збройних Сил України, застосували до військовослужбовців комендантського взводу - солдатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та сержанта ОСОБА_12 фізичне насильство (побої), зокрема солдат ОСОБА_5 навмисно наніс солдату ОСОБА_8 не менше п`яти ударів ногами і руками по ногам і рукам, завдавши побої і фізичний біль та заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден на задній поверхні правого передпліччя в середній третині, одне садно на внутрішній поверхні лівої кисті.

18.12.2015 року о 7-00 год. солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби по призову за мобілізацією на особливий період на посаді старшого навідника, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, сг. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно з метою тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 до 21 години 21.12.2015 року дня повернення у військову частину.

04.01.2016 року солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби по призову за мобілізацією на особливий період на посаді старшого навідника, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, сг. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно з метою тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 до 23.02.2016 року дня повернення у військову частину.

24.02.2016 о 23 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на території військової частини-польова пошта НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, бажаючи показати свою уявну перевагу, з невірних розумінь про інтереси військової служби та взаємовідносин між військовослужбовцями, не маючи особистої неприязні до солдата ОСОБА_13 , за відсутності між ними відносин підлеглості, грубо порушуючи ст. ст. 2, 9, 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, всупереч інтересам внутрішньої служби та з метою продемонструвати уявну перевагу кулаками обох рук двічі вдарив в голову в ділянку брів та лобу солдата ОСОБА_13 , спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, забійно-рваних ран міжбрівної ділянки та слизової оболонки правої щоки, саден обличчя, параорбітальною гематомою правого ока, садна в ділянці лівого ліктьового суглобу.

Солдат ОСОБА_5 під час проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді старшого навідника 3-ої гармати 2-го взводу 3-ої батареї артилерійського дивізіону 22.03.2016 р. о 8 год. 30 хв. умисно, з метою ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, без поважних причин, в порушення вимог ст. 17,65 Конституції України, ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно залишив місце служби, поїхав до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , на військову службу не повернувся.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються:

- за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем;

- за ч. 2 ст. 406 КК України як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв та заподіяло легкі тілесні ушкодження;

- за ч. 3 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися вій військової служби, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду;

- за ч. 3 ст. 406 КК України як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось в завданні побоїв, легких тілесних ушкоджень, вчинене щодо кількох осіб групою осіб;

- за ч. 4 ст. 405 КК України як заподіяння тілесних ушкоджень, побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене групою осіб в умовах особливого періоду.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_5 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 вину в поставлених йому за вину злочинах визнав повністю, щиро каявся, суду дав показання про те, що він 14.10.2015 р. приблизно о 23:00 год. на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період разом із старшим солдатом ОСОБА_6 та групою осіб із близько 15 військовослужбовців цієї частини, в тому числі справи щодо яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотиву помсти через невдоволення належним виконанням військовослужбовцями комендантського взводу своїх службових обов`язків щодо забезпечення належного стану військової дисципліни та перешкоджання вживанню алкогольних напоїв в розташуванні військової частини, тобто у зв`язку з проходженням військової служби та за наявності відносин підлеглості з сержантом ОСОБА_12 , і з метою продемонструвати свою уявну перевагу, порушуючи вимоги статутів Збройних Сил України, застосували до військовослужбовців комендантського взводу - солдатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та сержанта ОСОБА_12 фізичне насильство (побої), зокрема ОСОБА_5 навмисно наніс солдату ОСОБА_8 не менше п`яти ударів ногами і руками по ногам і рукам, завдавши побої і фізичний біль та заподіявши йому легкі тілесні ушкодження.

Також він, порушуючи вимоги статутів Збройних Сил України, з метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 18.12.2015 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд на місцем свого проживання до 21-00 год. 21.12.2015 р.; 4.01.2016 року він самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд на місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , о 21-00 год. 21.12.2015 р. добровільно повернувся до військової частини; 21.02.2016 року приблизно о 23 год. в приміщенні казарми умисно, в порушення ст. 11,49,50,53,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, кулаком лівої руки вдарив солдата ОСОБА_14 в обличчя, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

Також він 15.11.2015 р. о 8 год. 30 хв. з метою ухилення від військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду умисно залишив військову частину НОМЕР_1 і до військової частини не повернувся.

14.10.2015 р. приблизно о 23:00 год. на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період старший солдат ОСОБА_6 разом із солдатом ОСОБА_5 та групою осіб із близько 15 військовослужбовців цієї частини, в тому числі справи щодо яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотиву помсти через невдоволення належним виконанням військовослужбовцями комендантського взводу своїх службових обов`язків щодо забезпечення належного стану військової дисципліни та перешкоджання вживанню алкогольних напоїв в розташуванні військової частини, тобто у зв`язку з проходженням військової служби, із метою продемонструвати свою уявну перевагу, порушуючи вимоги статутів Збройних Сил України, застосували до військовослужбовців комендантського взводу - солдатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та сержанта ОСОБА_12 фізичне насильство (побої), зокрема старший солдат ОСОБА_6 умисно наніс солдату ОСОБА_10 не менше п`яти ударів ногами і руками по тілу, завдавши побої і фізичний біль, крім того туристичним ножем вдарив потерпілого по руці, заподіявши потерпілому побої та фізичний біль, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани з підшкірним крововиливом долоні лівої кисті; крім того, старший солдат ОСОБА_6 умисно наніс сержанту ОСОБА_12 не менше десяти ударів ногами та руками по тілу, завдавши побої та фізичний біль, а також легкі тілесні ушкодження у виді забою в правій виличній ділянці обличчя, синця на тильній стороні поверхні правої ступні.

Старший солдат ОСОБА_6 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_4 , всупереч ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 16.12.2015 р. з мотиву страху та метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період після звільнення з Вінницького УВП №1, де перебував під вартою в період з 15.10.2015 року по 15.12.2015 року, умисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, без поважних на те причин не з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 на ранкове шикування та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_5 до 16 год. 21.12.2015 р. - дня повернення до цієї військової частини.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються:

- за ч. 3 ст. 406 КК України як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось в завданні побоїв, легких тілесних ушкоджень, вчинене щодо кількох осіб групою осіб;

- за ч. 4 ст. 405 КК України як заподіяння тілесних ушкоджень, побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене групою осіб в умовах особливого періоду;

- за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах особливого періоду.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_6 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_6 вину в поставлених йому за вину злочинах визнав повністю, щиро каявся, суду дав показання про те, що він 14.10.2015 р. приблизно о 23:00 год. на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період разом із солдатом ОСОБА_5 та групою осіб із близько 15 військовослужбовців цієї частини, в тому числі справи щодо яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотиву помсти через невдоволення належним виконанням військовослужбовцями комендантського взводу своїх службових обов`язків щодо забезпечення належного стану військової дисципліни та перешкоджання вживанню алкогольних напоїв в розташуванні військової частини, тобто у зв`язку з проходженням військової служби та за наявності відносин підлеглості з сержантом ОСОБА_12 , і з метою продемонструвати свою уявну перевагу, порушуючи вимоги статутів Збройних Сил України, застосували до військовослужбовців комендантського взводу - солдатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та сержанта ОСОБА_12 фізичне насильство (побої), зокрема ОСОБА_15 навмисно наніс солдату ОСОБА_10 не менше п`яти ударів ногами і руками по тілу, завдавши побої і фізичний біль, крім того туристичним ножем вдарив потерпілого по руці, заподіявши потерпілому побої та фізичний біль, а також легкі тілесні ушкодження, тоді ж він умисно наніс сержанту ОСОБА_12 не менше десяти ударів ногами та руками по тілу, завдавши побої та фізичний біль, а також легкі тілесні ушкодження.

Також він, порушуючи вимоги статутів Збройних Сил України, з мотиву страху та з метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, після звільнення з-під варти 15.12.2015 року не з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 16.12.2015 року на ранкове шикування та проводив час на власний розсуд на місцем свого проживання до 16-00 год. 21.12.2015 р. дня добровільного повернення до військової частини.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети: кари, виправлення винної особи і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів

Обираючи покарання ОСОБА_5 , обтяжуючими покарання обставинами суд враховує рецидив злочинів та вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню ним нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає щире каяття, позитивні характеристики; також суд враховує, що скоєні ОСОБА_5 злочини є тяжкими та середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України.

За таких обставин, суд визнає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо за умови ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання на підставі ст. 69 КК України нижче порівняно з санкціями ч.4 ст.405, ч.3 ст.406, ч. 4 ст. 407, ч.3 ст. 408 КК України, визначивши покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворе.

За правилами ст. 71 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді реального позбавлення волі за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за попереднім вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.12.2014 року, яким ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; 14.05.2016 року ухвалою слідчого судді в цьому кримінальному провадженні обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою; в строк відбуття покарання необхідно зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 13.05.2016 р. (дня затримання) до дня вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, на день винесення вироку строк попереднього ув`язнення становить 405 днів, що дорівнює 810 дням (2 роки 3 місяці) позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Обираючи покарання ОСОБА_6 , пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання, сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, номінальну відсутність судимості, обтяжуючою покарання обставиною суд враховує вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини суд визнає винятковими за ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкі та середньої тяжкості стосовно ст.12 КК України злочини, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши нижче порівняно з санкціями ч.4 ст.405, ч.3 ст.406, ч. 4 ст. 407 КК України покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді арешту; за правилами ч.5 ст.72 КК України зарахувати в час відбування цього покарання період перебування ОСОБА_6 під вартою з 15.10.2015 р. по 15.12.2015 р. (62 дні) з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі (124 дні), перевести в призначений судом вид покарання у виді арешту, що становить 124 дні (4 місяці 4 дні) арешту (п.п.а п.1 ч.1 ст. 72 КК України).

Запобіжний захід ОСОБА_6 до дня набрання вироком законної сили не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 2 ст. 406, ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 406, ч. 4 ст. 405 КК України і призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк три місяці;

- за ч. 2 ст. 406 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців;

- за ч. 3 ст. 408 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч. 3 ст. 406 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк три місяці;

- за ч. 4 ст. 405 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк чотири місяці.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за попереднім вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.12.2014 року, яким ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання 13.05.2016 р., в строк відбуття покарання зарахувати на підставі ч.1,5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 13.05.2016 р. до дня набрання цим вироком законної сили відповідно до співвідношення день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; на день винесення вироку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 становить 405 днів, що дорівнює 810 дням (2 роки 3 місяці) позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 405, ч. 3 ст. 406, ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України:

- за ч. 4 ст. 405 КК України у виді арешту на строк чотири місяці;

- за ч. 3 ст. 406 КК України у виді арешту на строк три місяці;

- за ч. 4 ст. 407 КК України у виді арешту на строк три місяці.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_6 під вартою з 15.10.2015 р. по 15.12.2015 р. (62 дні) з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі (ч.5 ст.72 КК України) 62х2=124 дні позбавлення волі; на підставі п.п.а п.1 ч.1 ст. 72 КК України перевести в призначений судом вид покарання у виді арешту, що становить 124 дні арешту.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за цим вироком на підставі абз.5 ч.5 ст.72 КК України оскільки строк його попереднього ув`язнення 124 дні (4 місяці 4 дні) арешту перевищує призначене ОСОБА_6 покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: