справа № 178/1229/16-к
№ провадження 1-кп/208/170/17
УХВАЛА

26 липня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
В судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протокол огляду місця події ДТП та схеми місця пригоди від 07.03.2006, протокол огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006, протокол огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006. Клопотання мотивовано тим, що слідчими органами було грубо порушено вимоги КПК 1960 р., зокрема усі протоколи складені за участю понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в один і той же проміжок часу. У вироку Криничанського районного суд Дніпропетровської обл. від 23.03.2013 та рішеннях апеляційної та касаційної інстанції зазначено про недопустимість вказаних письмових доказів. Обвинувачений заявлене клопотання підтримав.
Потерпілий просив вирішити питання на розсуд суду, зазначив, що дійсно при розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, суди першої, апеляційної та касаційної інстанції визнавали протокол огляду місця події ДТП від 07.03.2006, протокол огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006, протокол огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006 недопустимими доказами.
Прокурор також зауважив, що при розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України суди першої, апеляційної та касаційної інстанції визнавали протокол огляду місця події ДТП від 07.03.2006, протокол огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006, протокол огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006 недопустимими доказами. Однак, прокурор просив вирішити питання щодо допустимості зазначених доказів у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України під час ухвалення вироку у нарадчій кімнаті.
Відповідно до положень ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Ст. 89 КПК України регламентовано, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Як визначено ст. 90 КПК України рішення національного суду або міжнародної установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.
Відповідно до приписів ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), є частиною національного законодавства України, що передбачає беззаперечне гарантування державою дотримання прав громадян, передбачених Конвенцією. Ст. 17 ЗУ «Про виконання практики Європейського суду з прав людини» в якості джерела національного права України визначені Конвенція та практика ЄСПЛ.
У вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської обл. від 23.05.2013 (т.4, а.с.108-201) під час оцінки досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено грубе порушенням норм КПК 1960 року під час проведення слідчих дій, за якими складено протокол огляду місця події ДТП від 07.03.2006, протокол огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006, протокол огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006, що свідчить про недопустимість протоколів зазначених слідчих дій в якості доказів. Увалою Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 30.07.2013 вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської обл. від 23.05.2013 залишено без змін (т.4, а.с.204-205). Окрім іншого, в Ухвалі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.06.2014 суд зазначив, що суд попередньої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недопустимість використання у якості доказів протоколу огляду місця події та двох протоколів огляду автомобілів «Volkswagen Passat» та «Chevrolet Lacettі» (т.4, а.с.210-211).
Отже, рішеннями національних судів, які набрали законної сили, встановлено про недопустимість використання у якості доказів протоколу огляду місця події ДТП від 07.03.2006 (т.2, а.с.46-48), протоколу огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006 (т.2, а.с.49), протоколу огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006 (т.2, а.с.50) у зв`язку із грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, тобто зазначені докази визнані недопустимими в розумінні статті 87 КПК України 2012 року. Стороною обвинувачення в якості доказів вини ОСОБА_6 надані суду копії протоколу огляду місця події ДТП та схеми до протоколу від 07.03.2006 (т.2, а.с.46-48), протоколу огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006 (т.2, а.с.49), протоколу огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006 (т.2, а.с.50). За таких обставин, керуючись загальними принципами кримінального провадження, визначеними ст. 7 КПК України, суд вважає за необхідне визнати в якості недопустимих доказів копії протоколу огляду місця події ДТП від 07.03.2006 (т.2, а.с.46-48), протоколу огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006 (т.2, а.с.49), протоколу огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006 (т.2, а.с.50), оскільки рішення, щодо визнання оригіналів зазначених документів неналежним доказом, набули сили.
Окрім іншого, суд, дотримуючись принципу верховенства права та його основоположного аспекту юридичної визначеності, не піддаючи сумніву судові рішення, які набрали законної сили, приймає до уваги, що згідно наданих суду стороною обвинувачення в якості доказів у справі копій протоколу огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006 (т.2, а.с.49) та протоколу огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006 (т.2, а.с.50), протоколи складені інспектором Криничанської роти ДПС ДАІ «Кобра» ОСОБА_9 , однак відповідний підпис особи, яка склала протокол, відсутній, що є порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.
Матеріали справи, наявні в розпорядженні суду, містять лише засвідчені підписом ОСОБА_10 копії протоколу огляду місця події ДТП та схеми місця пригоди від 07.03.2006 (т.2, а.с.46-48), протоколу огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006 (т.2, а.с.49), протоколу огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006 (т.2, а.с.50), що не є дублікатом документу в розумінні ст. 99 КПК України, та не є допустимими доказами в розумінні ст.86 КПК України.
На підставі викладено, керуючись положенням ст.ст. 2,7,8,86,87,99,90,371,372 КПК України, суд, -
Клопотання сторони захисту задовольнити частково.
Визнати недопустимими доказами у справі копії протоколу огляду місця події ДТП та схеми місця пригоди від 07.03.2006 (т.2, а.с.46-48), протоколу огляду автомобіля марки Фолксваген-Пассат від 07.03.2006 (т.2, а.с.49), протоколу огляду автомобіля марки Шевроле-Лачетті від 07.03.2006 (т.2, а.с.50).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1