Справа № 510/497/16-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
19.04.2017 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
-у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч.2-185 ч.3, 185 ч. 3 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рені Одеської області, молдованина, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, студента Білгород-Дністровського державного аграрного технікуму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рені Одеської області, українця, громадянина України, освіта н/середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
-у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2-185 ч.3 КК України, -

Встановив:

04.04.2013р. в денний час доби, обвинувачений ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , матеріали щодо яких були виділені в окреме провадження, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знявши з вхідних дверей скло і відкривши двері, проникли в літню кухню будинку АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_13 , з якої викрали 3 алюмінієвих казани об`ємом по 20 літрів, вартістю 220 грн. кожний, на загальну суму 660 грн., 2 алюмінієвих казани об`ємом по 5 літрів вартістю 170 грн. кожний, на загальну суму 340 грн., 2 алюмінієвих казани об`ємом по 2 літри, вартістю 90 грн. кожний, на загальну суму 180 грн., 2 металеві сковорідки середніх розмірів вартістю 90 грн., кожна на загальну суму 180 грн., 3 алюмінієві конфорки газової плити вартістю 10 грн. кожна, на загальну суму 30 грн., чавунний верх плити на твердому паливі вартістю 395 грн. та атлетичну штангу вагою 70 кг. вартістю 3500 грн.
Відразу після цього, продовжуючи реалізацію єдиного умислу, спрямованого на протиправне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , матеріали щодо яких було виділено в окреме провадження, попередньо знявши з вхідних дверей скло і відкривши двері, проникли в будинок АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_13 , з кімнати якого викрали сувенірний ніж, згідно з висновками товарознавчої експертизи від 16.07.2013р. вартістю 256 грн., з коридору вказаного будинку - дві акустичні колонки, згідно з висновками товарознавчої експертизі від 30.07.2013р. вартістю 126 грн. та 54 грн., після чого з вказаним майном зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 5 721грн.
Своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України.
Крім того. 11.08.2016р. о 01 год. 40 хв., обвинувачений ОСОБА_7 за попередньою змовою та спільно із обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, шляхом відпирання вхідних металопластикових дверей, проникли до середини магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , який орендує ОСОБА_14 , де з підсобного приміщення намагались скоїти крадіжку грошових коштів з гаманця, який знаходився на столі підсобного приміщення в сумі 640 грн., які належать ОСОБА_15 , але були затримані на місці вчинення злочину, нарядом СОГ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
Своїми діями обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скоїли злочин, передбачений ст.ст. 15 ч.2-185 ч.3 КК України.
За сукупністю, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочини, передбачені ст. ст. 15 ч.2-185 ч.3, 185 ч. 3 КК України, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скоїли злочин, передбачений ст.ст. 15 ч.2-185 ч.3 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 в ході судового розгляду винним себе визнав, не заперечував таємного викрадення спільно із іншими особами майна потерпілого ОСОБА_13 , та спільного із ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 замаху на таємне викрадення майна потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винними себе визнали, не заперечували вчинення спільно із ОСОБА_7 замаху на таємне викрадення майна потерпілих. У содіянному розкаюються.
Від усіх потерпілих по справі надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, матеріальних претензій до обвинувачених не мають, із цивільними позовами звертатись не будуть.
Суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, з урахуванням думки прокурора, захисника та інших учасників судового розгляду, прийняв рішення про дослідження доказів по справі за епізодами пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_13 у повному обсязі. Що ж стосується обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у замаху на таємне викрадення майна потерпілих, то, оскільки обвинувачені повністю визнали свою вину та не оспорювали фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, з урахуванням заяв, що надійшли від усіх потерпілих, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності їх позиції, та роз`яснивши обвинуваченим наслідки застосування вказаної норми в частині права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини, його винуватість у скоєнні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_13 підтверджується відповідними доказами.
Викрадення обвинуваченим майна потерпілого підтверджується заявами потерпілого, відповідними протоколами огляду місця події, іншими належними, передбаченими діючим кримінально-процесуальним законодавством письмовими доказами, не заперечувалось обвинуваченим в ході судового розгляду, вартість викраденого майна також підтверджено відповідним чином, частина викраденого у потерпілого майна було добровільно видано, вилучено, визнано речовими доказами, долучено до кримінального провадження та передано на відповідальне зберігання потерпілому.
Вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 замаху на таємне викрадення чужого майна також підтверджується відповідними доказами, зокрема протоколом огляду місця події із фототаблицями, протоколом огляду предмету, згідно якого було оглянуто грошові кошти, які було у подальшому визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілій, протоколами слідчого експерименту із фототаблицями, згідно яких обвинувачені на місці докладно розповіли та показали про обставини вчинення ними злочину.
Визнання обвинуваченими вини, їх показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 за попередньою змовою групою осіб вчинили замах на таємне викрадення чужого майна із проникненням у інше приміщення, яке не довели до кінця з причин, не залежних від їх волі та підлягають відповідальності ст.ст.15 ч.2 185 ч.3 КК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб таємно викрав чуже майно із проникненням у житло та підлягає відповідальності за ст. 185 ч.3 КК України.
Як особи обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 характеризуються в-цілому задовільно, про що свідчать характеристики та данні довідок. Усі обвинувачені раніше не судимі, мають постійне місце проживання, обвинувачений ОСОБА_8 нині навчається, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив перший злочин, ще будучи неповнолітнім.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість, кількість та ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, суму шкоди та відсутність матеріальних претензій у потерпілих, наявність у обвинувачених постійного місця проживання. Судом також враховано визнання обвинуваченими вини, розкаяння у скоєному, їх сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім ( ОСОБА_7 ст. 185 ч.3 КК України), передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Водночас суд не враховує як передбачену ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину групою осіб, оскільки це є кваліфікуючою ознакою та не може додатково враховуватись ще як обставина, що обтяжує покарання.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених у даному випадку можливе без відбування ними покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
З метою забезпечення належного контролю за поведінкою та попередження скоєння повторних правопорушень, суд також вважає за необхідне застосування положень ст. 76 КК України.
Завдану шкоду частково відшкодовано, цивільні позови не заявлялись, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч.2 -185 ч.3 та 185 ч.3 КК України та призначити покарання:
за ст.ст. 15 ч.2-185 ч.3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі,
за ст. 185 ч.3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнати винними у вчиненні злочину передбаченого ст.ст. 15 ч.2-185 ч.3 КК України. та призначити покарання по 3 (три) роки позбавлення волі кожному.
Застосувати до усіх обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши їх від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком: ОСОБА_7 - на 3 (три) роки, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 2 (два) роки кожного, поклавши на них усіх, в силу ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання

До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не обирати. Обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти у залі суду та поклавши на нього строком на 2 (два) місяці зобов`язання виконувати наступні обов`язки: прибувати до судових органів за викликом, без дозволу суду не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Речовий докази: ніж сувенірний та акустичні колонки, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_13 та грошові кошти у сумі 640 грн.. що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_15 залишити зберігачам.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя ОСОБА_1