ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0001509 від 20.06.2017р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур.м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше судимий: 1) 20.04.1995р. Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.140, ст.46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 р.; 2) 16.04.1996р. Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.17, ч.3 ст.223, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненився умовно-достроково 07.08.1998р. на невідбутий строк 2 роки 2 місяця 21 день; 3) 30.06.2004р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання; 4) 27.03.2006р. Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186, ст.75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки; 5) 10.11.2010р. Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.1 ст.263, ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік. Знятий з обліку 27.12.2011р. по закінченню випробувального строку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив умисний корисливий злочин при таких обставинах:

Так, 19 червня 2017р., приблизно о 11.00год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, тимчасово мешкаючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з кімнати вищевказаної квартири телевізор «Sony LCD 32 KDL 32R303B», у корпусі чорного кольору, вартістю 2000,00грн., який належить потерпілій ОСОБА_4 .

Заволодівши викраденим та отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Просить суворо не карати, в скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорювала фактичні обставини події, пояснила, що все відбувалось так, як написано в обвинувальному акті та як розповів обвинувачений. Наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше був судимий за вчинення аналогічних злочинів, судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, не одружений, відомості про наявність утриманців відсутні, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, з урахуванням конкретних обставин даної справи, в т.ч. того, що спричинена протиправними діями обвинуваченого шкода потерпілій відшкодована повністю шляхом повернення викраденого майна, претензій до нього матеріального характеру вона немає, а також даних про особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на нього більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання, про що просив прокурор та потерпіла.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази грошові кошти в сумі 988,00грн., які передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 , - передати ломбарду «Скарбниця» за адресою: м. Запоріжжя, вул..Ентузіастів,3, за належністю; чек №7407 від 19.06.2017р. та договір № 752-17007520 від 19.06.2017р. на ім`я ОСОБА_5 , які долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

14.07.2017