Справа № 716/947/17
Провадження №1-кп/716/60/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2017 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, освіта загальна середня, непрацюючої, раніше не судимої,
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 в період часу з 15-00 години до 17-00 години 28 травня 2017 року перебуваючи в середині приміщення будинку культури с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області шляхом вільного доступу до кабінету директора, переслідуючи умисну та корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, викрала мобільний телефон марки LG-60 ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , всередині мобільного телефону знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_3 , який лежав на столі та належав потерпілій ОСОБА_5 . Всього викрала майна потерпілої на загальну суму 1300 гривень, чим завдала їй матеріальної шкоди на зазначену суму.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження підозрюваною ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_5 та її законним представником ОСОБА_7 з іншої сторони досягнуто та підписано угоду від 19.06.2017 року про примирення, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України понесе покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин. На що сторони дали свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснила суду, що вона розуміє права, надані їй законом, угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просила затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не має, зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просила затвердити зазначену угоду.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 вказала, що укладена угода відповідає законним інтересам потерпілої та вона повністю погоджується на її укладення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України,просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України,при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Зокрема, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України,а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.
Потерпілій та її законному представнику в судовому засіданні роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу,також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілій зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпіла та її законний представник не заперечували проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Вид та розмір покарання, яке узгоджене сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження підозрюваною ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_5 та її законним представником ОСОБА_7 з іншої сторони, а також призначення обвинуваченій узгодженої сторонами виду та розміру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-374, 376, 395, 468-475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 19 червня 2017 року про примирення між сторонами кримінального провадження підозрюваною ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_5 та її законним представником ОСОБА_7 з іншої сторони у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення по ст.185 ч.1 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки LG-60 ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 та переданий їй на відповідальне зберігання залишити останній за належністю.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
СУДДЯ ОСОБА_1