Справа № 580/1274/17
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

"16" серпня 2017 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Глухів, Сумської області, не одруженого, не працюючого, не маючого освіти, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 26.03.2009 року за ч.2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі;
-вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 06.09.2012 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
-вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.12.2012 року за ч.3 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі:
-14.04.2017 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, -
за ч.3 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
14.08.2017 року в порядку ст. 34 КПК України до Охтирського міськрайонного суду Сумської області Апеляційним судом Сумської області направлено кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження були дотримані всі вимоги кримінально-процесуального закону, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні. Вважав, що маються підстави для призначення кримінальної справи до судового розгляду судом колегіально у відкритому судовому засіданні з викликом обвинуваченого та потерпілої, свідків. Посилаючись на те, що обвинувачений раніше судимий, скоїв особливо тяжкий злочин, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, 17.08.2017 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою на підставі ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 21.06.2017 року, а тому прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений проти продовження строків тримання під вартою не заперечував.
Захисник клопотав про повернення обвинувального акту прокурору, так як він не відповідає вимогам закону. В частині продовження строків тримання під вартою посилався на розсуд суду.заперечили проти вимог за клопотанням прокурора, пославшись на необхПотерпіла ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, врахувавши думку прокурора та інших осіб, що беруть участь у розгляді справи, дійшов наступного висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області.
Визначених ст. 314 ч. 2 п. 1-4 КПК України підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту не встановлено.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складений відповідно до приписів ст. 291 КПК України, затверджений прокурором з дотриманням вимог закону.
За приписами ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує розгляду у закритому судовому засіданні.
Таким чином, суд вважає за доцільне призначити судовий розгляд обвинувального акту у відкритому судовому засіданні колегією суддів у складі трьох професійних суддів, з викликом обвинуваченого, потерпілої, свідків.
Суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, виходить з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Підпункти 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 176 цього Кодексу.
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 21.06.2017 року у справі № 580/1274/17 ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 год. 00 хв. 17.08.2017 року.
Досліджуючи доводи за клопотанням, суд встановив, що прокурором відповідно до приписів ст. 177 КПК України, доведено, що обвинувачений схильний до скоєння кримінальних правопорушень, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового слідства та суду, іншим чином перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на потерпілу, свідків, тощо.
Суд дійшов висновку, що в силу приписів ст. 183 ч.1 КПК України прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Крім того, щодо обвинуваченого відсутні обмеження щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені п.2 ч.2 ст. 183 КПК України.
Отже, висновок суду щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а з урахуванням низки відповідних фактів в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За висновком суду, відповідно до ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
В силу положень ч.4 ст. 196, ст. 197 КПК України суд визнав визначити строк тримання під вартою обвинуваченого з моменту його взяття під варту, але не більше, ніж до 24 год. 16.10.2017 року.
Законних підстав для повернення обвинувального акту прокурору, як про це заявляв захисник, суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Призначити до судового розгляду кримінальне провадження № 0000308 від 14.06.2017 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України у відкритому судовому засіданні на 21 серпня 2017 року на 10 годину в залі судових засідань Охтирського міськрайонного суду за адресою вул. Незалежності, 7, м. Охтирка Сумської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати судом у складі трьох професійних суддів.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, на строк шістдесят днів до 24 год. 16.10.2017 року, з подальшим утримуванням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали - до 24 год. 16.10.2017 року.
Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу, свідків згідно наданого прокурором списку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3