Справа № 495/2530/17
№ провадження 1-кс/495/804/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
04.04.2017 року адвокат ОСОБА_3 (далі по тексту скаржник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.
Так, скаржник просить суд зобов`язати посадових осіб Білгород-Дністровської місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомостей щодо вчинення сержантом поліції ОСОБА_4 кримінального правопорушення (на підставі повідомлення ОСОБА_3 від 30.03.3017 pоку), передбаченого ч.1 ст.384 КК України, розпочати досудове слідство та повідомити про це заявника. Проінформувати заявника негайно про результат розгляду повідомлення після внесення відповідних відомостей до ЄРДР - шляхом надання витягу з ЄРДР.
За твердженням скаржника, 30 березня 2017 року адвокатом ОСОБА_3 було подано до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури повідомлення про кримінальне правопорушення, вчинене сержантом поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 .
Доказом відповідного звернення є копія повідомлення із штампом Білгород-Дністровської місцевої прокуратури «З особистого прийому» та особистий підпис чергового прокурора.
В тексті повідомлення зазначалась фабула правопорушення, а саме:в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області слухається справа № 495/954/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за порушення ст.124 КУпАП.Суть справи полягає в тому, що винуватим у ДТП, яке мале місце 02.02.2017 року на підставі недостовірних показань ОСОБА_4 незаконно зазначається ОСОБА_5 .
Отже, прибувший на місце ДТП поліцейській ГРПП Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 , невірно встановив обставини справи, та складаючи протокол про адміністративне правопорушення, взяв до уваги лише пояснення зацікавленої особи - водія, свідомо та навмисно не зазначив в графі «свідки» Ковтуна , який стверджував що саме інший водій винний у ДТП.
ОСОБА_4 в судовому засіданні надав недостовірні, неправдиві показання, метою яких є виправлення своїх дій, щодо внесення до протоколу про адміністративне правопорушення недостовірних даних (по даному факту, між іншим, також триває досудове слідство за ст. 366 КК України).
20 березня 2017 року в Білгороді-Дністровському міськрайонному суді поліцейський ОСОБА_4 був викликаний в якості свідка, його було попереджено про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, про що він особисто підписався у відповідному бланку, який міститься в матеріалах справи та його показання зафіксовані засобами аудіо-запису системою «Камертон».
Так, ОСОБА_4 заявив, що коли він приїхав на місце ДТП, він керувався лише поясненнями учасниками ДТП та розташуванням транспортних засобів.
Незважаючи на те, що свідок ОСОБА_6 дав пояснення, які прийняті в нього та є складовою частиною справи про адміністративне правопорушення, поліцейський ОСОБА_4 зазначив, що свідок ОСОБА_6 відмовився проїхати до віллу поліції для складання протоколу, що й стало причиною невнесення його прізвища та даних до протоколу.
Проте, іншими особами, а саме безпосередньо ОСОБА_5 та самим ОСОБА_6 спростовано пояснення ОСОБА_4 , які зазначили, що ОСОБА_6 був готовий взяти участь у складанні протоколу та виявляв активність щодо даної дії.
Скаржник зазначає, що з урахуванням того, що поясненнями інших свідків, матеріалами справи про адміністративні правопорушення спростовуються показання свідка ОСОБА_4 , то його слова - неправдиві, що є ризиком для помилкового визначення обставин справи, що, в свою чергу, не дасть можливим встановити істину у даній справі.
Скаржник стверджує, що сержант поліції ОСОБА_4 , надавши неправдиві показання, що може мати негативний наслідок для невинуватої особи - ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 КК України:завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого або завідомо неправдивий висновок експерта під час провадження досудового розслідування, здійснення виконавчого провадження або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи спеціальною тимчасовою слідчою комісією Верховної Ради України або в суді, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна під час здійснення виконавчого провадження, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
04 квітня 2017 року, тобто після спливу п`ять днів з моменту звернення до прокуратури із даним повідомленням, ОСОБА_3 повторно звернувся із заявою про отримання доказів виконання вимог статті 214 КПК України,як належного реагування на повідомлення, однак відповіді надано не було.
Таким чином, скаржник вважає, що уповноваженими особами Білгород-Дністровської місцевої прокуратури вчинено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ОСОБА_3 від 30.03.3017 pоку про кримінальне правопорушення, так як викладені в ній відомості прямо вказували на вчинене кримінальне правопорушення та повинні були негайно, але не пізніше 24 годин після подання заяви вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що суперечить вимогам ст.214 КПК України, чим порушені процесуальні права скаржника, передбачені КПК України.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , у повному обсязі підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, був повідомлений належним чином. Згідно із ст.306 ч.3 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник подав скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Згідно із ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але й пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального порушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Однак, як стверджує заявник, відповіді стосовно результатів розгляду повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 30.03.2017 року та внесення його до ЄРДР, а також повідомлення про початок досудового розслідування та відповіді на звернення адвоката ОСОБА_3 від 30.03.2017 року не надані.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

У п.2 Інформаційного листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу судів на те, що відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Отже, саме слідчий та прокурор, як спеціальні суб`єкти кримінального провадження, надають оцінку заявам та повідомленням, встановлюють, чи містить заява відомості про скоєння кримінального правопорушення, і лише після цього приймають рішення про необхідність проведення досудового слідства.

Згідно зі змістом п.п. 2-4 висновків Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17, якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних, із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то це звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах (тобто в порядку Закону України «Про звернення громадян»).

Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст.214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Таким чином, уповноважена особа Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області була зобов`язана невідкладно, але й пізніше 24-х годин після подання 30.03.2017 року адвоката ОСОБА_3 заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 Кримінального кодексу України, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 214, 303-305, 307 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області зареєструвати заяву адвоката ОСОБА_3 від 30.03.2017 року про вчинення сержантом поліції ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, а також зобов`язати невідкладно внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після чого невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.
Розпочати досудове розслідування та повідомити про його початок скаржника.

Проінформувати заявника негайно про результат розгляду повідомлення після внесення відповідних відомостей до ЄРДР шляхом надання витягу з ЄРДР.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1