Справа№ 640/3206/17
н/п 1-кп/640/457/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова громадянки України, освіти середньої / 11 класів /, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, -
Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, була досягнута під час досудового провадження 10 лютого 2017 року.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 04.0І.2017 року близько 18 год.30 хв. ОСОБА_4 знаходячись на території неогородженої дачної дільниці № 81, що розташована на території кооперативу « Журавлівські склони», що належить ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, Вологодський в`їзд, 5, на територію якої вхід сторонніх осіб є вільним, де без перешкод увійшла до приміщення будівлі не призначеної для постійного або тимчасового проживання людей та у якій відсутні будь які засоби охорони від доступу до неї сторонніх осіб / вікна, двері /. Перебуваючи у вказаному приміщенні ОСОБА_4 побачила металеві вироби. В цей час у неї виник умисел на таємне заволодіння чужим майном.
Реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, су6єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з підсобного господарського приміщення, розташованого за вищевказаною адресою взяла два металевих преси, вагою відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №21 від 17.01.2017 - 54,14 кг., вартістю 249 грн. та вийшовши на вулицю поклала їх на санки, які мала при собі. Після чого увійшовши до приміщення будинку, розташованого на території дачної дільниці № НОМЕР_2 за адресою:. АДРЕСА_2 , не призначеного для постійного або тимчасового проживання людей та у якому відсутні будь які засоби охорони від доступу сторонніх осіб / вікна, двері /, на підлозі під будівельними матеріалами побачила в згорнутому вигляді сітку рабицю. Продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи і суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу взяла сітку- рабицю, довжиною 7 метрів, вартістю, відповідно до судової товарознавчої експертизи №21 від 17.01.2017 року 273 грн., яку поклала на належні їй санки, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 522 грн. 04 коп.
Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 вийшла з території дачної дільниці, розташованої за вищевказаною адресою, тим самим виконавши всі дії, які вважала необхідні для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний умисел довести до кінця не змогла, з причин, які не залежали від її волі, оскільки за межами кооперативу « Журавлівські склони» була зупинена гр. ОСОБА_6 .
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась, зазначила, що вона розуміє вимоги закону, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосовано, в результаті затвердження угоди про примирення та наполягала на затвердженні угоди про примирення.
Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_4 та потерпіла особа під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, при цьому ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між неї та потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді стяґнення штрафу у сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Потерпіла особа не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення повністю, вказав, що розуміє наслідки її укладення, ніяких претензій до ОСОБА_4 не має.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особи обвинувачених.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, потерпілого дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадання чужого майна / крадіжка /.
Згідно з положеннями ст.12 КК України, скоєний злочин відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що подану угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання передбачене угодою про примирення.
Позовних вимог по справі на заявлено.
Речових доказів по справі не має.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд , -
ЗАСУДИВ:
Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, яка була досягнута під час досудового провадження 10 лютого 2017 року затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді стягнення штрафу у сумі 850 гривень на користь держави.
Позовні вимоги по справі не заявлені.
Речові докази по справі відсутні.
Судових витрат по справі не має.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченою ОСОБА_4 потерпілою особою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя -