Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2355/16-к
У Х В А Л А
07.09.2016 року м.Виноградів
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який повністю підтримав доводи Клопотання,
Прокурор звернувся із даним клопотанням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, звернувся у суд із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, а саме: до медичної картки стаціонарного хворого (історії хвороби) та оригіналу амбулаторної картки, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою АДРЕСА_2 , з можливістю їх вилучення та здійснення копіювання, з метою подальшого проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.
Клопотання про надання тимчасового доступу до документів відповідає вимогам ст.160 КПК України.
Зазначені у клопотанні речі і документи не є речами, до яких заборонено доступ (ст.161 КПК): листуванням або іншою формою обміну інформацією між захисником та його клієнтом або будь-якою особою, яка представляє клієнта, у зв`язку із наданням правової допомоги, або об`єктами, які додані до такого листування чи інших форм обміну інформацією.
З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що 22 грудня 2014 року о 18 годині ОСОБА_5 , 1968 року народження, держслужбовець 9 рангу, 5 категорії, мешканець АДРЕСА_3 знаходячись на території дошкільного навчального закладу, розташованого по АДРЕСА_1 , де затіяв сварку з ОСОБА_4 , 1959 року народження, мешканець АДРЕСА_4 та в ході якої наніс йому удари в область обличчя, в результаті чого останній впав на землю, але ОСОБА_5 не припиняючи свої дії підійшов до лежачого ОСОБА_4 і продовжив наносити йому удари по різним частинам тіла, а саме голові, кінцівкам та тулубі, внаслідок чого ОСОБА_5 своїми діями спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 544 від 31.12.2014 ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів орбітальної білянки лівого ока та правої під пахвинної ділянки, садна шкірних покровів спинки носа, забою м`яких тканин чола справа у вигляді набряку, закритого перелому кісток носу, закритого двох-кісточкового перелому зовнішньої та внутрішньої щиколотки правого гомілково-ступневого суглобу, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Також експерт зазначив, що «механізм виникнення тілесного ушкодження у вигляді «двох-кісточкового перелому гомілково-ступеневого суглобу» зазвичай є непрямим і виникає при форсованій внутрішній ротації і приведенні ступні, що могло відбутися в момент падіння, виникнення інших вказаних вище тілесних пошкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту- виключено».
Згідно додаткового висновку експерта №88 від 25.03.2016 року експерт зазначив, що тілесне пошкодження у вигляді закритого двох-кісточкового перелому зовнішньої та внутрішньої щиколотки правого гомілково-ступневого суглобу зазвичай є наслідком непрямої травми і виникає при форсованій внутрішній ротації і приведенні або підвертанні ступні, при цьому відбувається ротація гомілки навкруг власної вісі при фіксованій ступні, що спричинює надмірні, перевищуючі межі фізіологічних можливостей рухи, які зумовлюють пошкодження кісток, це могло відбутися при різкому повороті тулуба при фіксованій ступні і падінні - як внаслідок першочергового прискорення так і при вільному падінні.
В той же час, допитані в ході досудового розслідування свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказали на те, що в ході конфлікту ОСОБА_5 наносив удари ногами по різним частинам тіла лежачому на підлозі ОСОБА_4 .
У зв`язку з чим, існує ймовірність спричинення ОСОБА_4 закритого двох-кісточкового перелому зовнішньої та внутрішньої щиколотки правого гомілково-ступневого суглобу діями ОСОБА_5 шляхом нанесення ударів.
Враховуючи наведене, у вказаному кримінальному провадженні призначено комісійну судово-медичну експертизу для визначення механізму та тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_4 .
Однак, для проведення вказаної судово-медичної експертизи експертами ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно направити наявну медичну документацію, заповнену на ім`я ОСОБА_4 .
З матеріалів судово-медичної експертизи випливає, що після госпіталізації ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я останнього була зареєстрована медична карта стаціонарного хворого, яка необхідна органу досудового розслідування з метою використання та надання експертним працівникам, для використання в ході проведення комісійної судово медичної експертизи.
Окрім цього, органом досудового розслідування встановлено, що оригінал медичної картки стаціонарного хворого (історії хвороби) та оригінал амбулаторної картки, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою АДРЕСА_2 .
Отже, органу досудового розслідування необхідно отримати тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до оригіналів медичної картки стаціонарного хворого (історії хвороби) та оригіналу амбулаторної картки, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , які мають важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, містять точні дані про подію кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які також необхідні органу досудового розслідування, з наступним можливим визнанням та залученням їх до кримінального провадження в якості документальних доказів.
Згідно норм ч.1 ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та предмети, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку), та здійснюється на підставі ухвали слідчого суді.
У відповідності до положень ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час доеудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2)правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3)речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обгрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
З огляду на те, що речі і документи, до яких необхідно отримати тимчасовий доступ можуть містити в собі відомості, що відносяться до охоронюваної законом таємниці, зокрема відомості про персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних, визначених п.8 ч.1 ст.162 КПК України, в клопотанні необхідно визначити законодавче положення про визначення поняття персональних даних особи.
У відповідності до норм ст.2, Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані, це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом; розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця; ч.2 ст.4 Закону України «Про захист персональних даних», володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону.
З матеріалів кримінального провадження випливає, що оригінали вказаної медичної документації, необхідні органу досудового розслідування для проведення об`єктивного та ефективного розслідування кримінального провадження. У випадку неотримання такої медичної документації, буде завдана шкода розслідуванню злочину, по причині неможливості проведення комісійної судово-медичної експертизи для встановлення наявності у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Положення ст.34 Конституції України говорять, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Згідно норм Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», стаття 39. Обов`язок надання медичної інформації. Пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я. Батьки (усиновлювачі), опікун, піклувальник мають право на отримання інформації про стан здоров`я дитини або підопічного. Медичний працівник зобов`язаний надати пацієнтові в доступній формі інформацію про стан його здоров`я, мету проведення запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, у тому числі наявність ризику для життя і здоров`я. Якщо інформація про хворобу пацієнта може погіршити стан його здоров`я або погіршити стан здоров`я фізичних осіб, визначених частиною другою цієї статті, зашкодити процесові лікування, медичні працівники мають право надати неповну інформацію про стан здоров`я пацієнта, обмежити можливість їх ознайомлення з окремими медичними документами. У разі смерті пацієнта члени його сім`ї або інші уповноважені ними фізичні особи мають право бути присутніми при дослідженні причин його смерті та ознайомитися з висновками щодо причин смерті, а також право на оскарження цих висновків до суду. Стаття 39-1. Право на таємницю про стан здоров`я. Пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта. Стаття 71. Судово-медична і судово-психіатрична експертизи. Проведення судово-медичної і судово-психіатричної експертизи призначається особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором або судом у порядку, встановленому законодавством, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової медицини або судової психіатрії. Організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Закон України «Про психіатричну допомогу». Стаття 6. Конфіденційність відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання психіатричної допомоги : Медичні працівники, інші фахівці, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, та особи, яким у зв`язку з навчанням або виконанням професійних, службових, громадських чи інших обов`язків стало відомо про наявність у особи психічного розладу, про факти звернення за психіатричною допомогою та лікування у психіатричному закладі чи перебування в психоневрологічних закладах для соціального захисту або спеціального навчання, а також інші відомості про стан психічного здоров`я особи, її приватне життя, не можуть розголошувати ці відомості, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті. Право на одержання і використання конфіденційних відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги має сама особа чи її законний представник. За усвідомленою згодою особи або її законного представника відомості про стан психічного здоров`я цієї особи та надання їй психіатричної допомоги можуть передаватися іншим особам лише в інтересах особи, яка страждає на психічний розлад, для проведення обстеження та лікування чи захисту її прав і законних інтересів, для здійснення наукових досліджень, публікацій в науковій літературі, використання у навчальному процесі.
Положення п.3.6 Етичного кодексу лікаря, прийнятого та підписаного на ІНФОРМАЦІЯ_4 лікарського товариства від 27.09.2009 містить інформацію про те, що лікар повинен поважати честь і гідність пацієнта, його право на невтручання в особисте життя, ставитися до нього доброзичливо, з розумінням сприймати занепокоєння рідних і близьких станом хворого. Кожен пацієнт має право на зберігання особистої таємниці. Лікар, як й інші особи, які беруть участь у наданні медичної допомоги, зобов`язаний зберігати лікарську таємницю навіть після смерті пацієнта, як і факт звернення за медичною допомогою, за відсутності іншого розпорядження хворого, або якщо це захворювання не загрожує його близьким і суспільству.Таємниця поширюється на всю інформацію, отриману в процесі лікування хворого (у т.ч. діагноз, методи лікування, прогноз тощо). Медична інформація про пацієнта може бути розголошена: у випадку мотивованої вимоги органів дізнання, слідства, прокуратури і суду, санепідслужби.
Окрім цього, необхідність отримання тимчасового доступу до речей та документів, у вигляді оригіналів медичної картки стаціонарного хворого (історії хвороби) та оригіналу амбулаторної картки, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 зумовлена тим, що матеріали вказаної медичної документації, мають важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, містять точні дані про подію кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які необхідні органу досудового розслідування, з наступним можливим визнанням та залученням їх до кримінального провадження в якості документальних доказів а також враховуючи те, що в органу досудового розслідування немає іншої можливості довести, що в діянні особи вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, окрім як за допомогою використання медичної документації, у вигляді оригіналів медичної картки стаціонарного хворого (історії хвороби) та оригіналу амбулаторної картки, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , а тому існують підстави для задоволення даного клопотання та надання органу досудового розслідування такий доступ.
З огляду на те, що оригінали документів, до яких необхідно отримати тимчасовий доступ, перебувають у володінні юридичних осіб, посадові та службові особи яких можуть мати приватний інтерес до результатів та ходу проведення досудового розслідування, розгляд даного клопотання необхідно проводити, без виклику представників ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана обставина пояснюється тим, що судово медичний експерт ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час складання висновку експерта, а також проведенні додаткової експертизи повністю не взяв до уваги та не вивчив всю наявну медичну документацію, яка стосується перебування потерпілого ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_6 , у своєму висновку вказав на механізм виникнення тілесного ушкодження у вигляді «двох-кісточкового перелому гомілково-ступеневого суглобу», який повністю суперечить обставинам вчинення кримінального правопорушення. Вважаю, що саме ця обставина може створювати реальну загрозу зміни або знищення речей чи документів, до яких необхідно отримати тимчасовий доступ.
Згідно норм ч.1 ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У відповідності до положень ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час доеудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2)правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3)речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обгрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Норми ст.162 КПК України трактують, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій;4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;5) відомості, які можуть становити банківську таємницю;6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру;7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;9) державна таємниця.
Відповідно до вимог ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та предмети, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку), та здійснюється на підставі ухвали слідчого суді.
Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ч.1 ст. 157 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 158 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися з зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Враховуючи вище викладене, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин скоєння кримінального правопорушення та те, що є необхідним отримати тимчасовий доступ до медичної картки стаціонарного хворого (історії хвороби) та оригіналу амбулаторної картки, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою АДРЕСА_2 , з можливістю їх вилучення та здійснення копіювання, з метою подальшого проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.
Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; ч.6 ст.163 КПК України.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні, виникла необхідність вилучення вказаних речей, існують достатні підстави вважати, що вони можуть бути змінені чи знищені.
Відповідно до вимог ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого суді.
З матеріалів клопотання вбачається, що прокурор звернувся у суд із клопотанням про тимчасовий доступ до документів в даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя виходить з того, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів відповідає вимогам ст.160 КПК України, зазначенні у клопотанні речі і документи не є речами, до яких заборонено доступ (відповідно до ст.161 КПК), самі по собі та в своїй сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання слідчий суддя виходить з того, що необхідність застосування даного виду забезпечення кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні вимоги заявленого клопотання підтримав.
Прокурор довів в даному засіданні, зокрема те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, без цього заходу не може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся з даним поданням.
Беручи до уваги, що речі, доступ яких просить слідчий, мають суттєве значення для справи слідчий суддя, керуючись ст.ст.131-132,159-164 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме до медичної картки стаціонарного хворого (історії хвороби) та оригіналу амбулаторної картки, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою АДРЕСА_2 , з можливістю їх вилучення та здійснення копіювання, з метою подальшого проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.
Ухвала підлягає виконанню прокурором прокуратури Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

У разі невиконання ухвали може бути постановлена ухвала про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення зазначених документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Строк дії ухвали 30 діб з дня ухвалення даної ухвали.

На ухвала слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1