Роздільнянський районний суд Одеської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа 504/1218/17
Номер провадження: 1-кп/511/143/17
12 липня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,.
судді- ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до взяття під варту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 23.11.2011 Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст. ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 122 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 12.01.2016 року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 06.01.2016 року, покаранння відбуте повністю.;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 187 КК України
ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що будучи раніше засудженим за вчинення розбійних нападів, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, вчинив новий аналогічний злочин, за наступних обставин.
ОСОБА_7 мешкаючи в с. Красносілка Лиманського району Одеської області та володіючи відомостями про мешканців села Кубанка, а саме , що по АДРЕСА_3 самотньо мешкає літня жінка, а саме ОСОБА_9 та у якої можуть бути грошові заощадження, переслідуючи ціль незаконного збагачення, вирішив заволодіти її майном.
20.02.2017 в ранковий час доби ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_9 , прибув на автомобілі марки «ВАЗ-2105» д.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить Піддубній до с. Кубанка Лиманського району Одеської області, де на околиці села залишив зазначений автомобіль та пішки попрямував за місцем мешкання ОСОБА_9 . Біля 09.20 год. 20.02.2017 року ОСОБА_7 , прибувши за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , попередньо взявши з собою засоби зв`язування, а саме два пластикові хомути, шляхом вільного доступу пройшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де через незачинені вхідні двері, проник до приміщення житлового будинку, в якому перебувала на той час ОСОБА_9 .
Знаходячись в приміщенні будинку, ОСОБА_7 , прикриваючи обличчя за допомогою светра / джемпера / та шапки на голові, діючи умисно, погрожуючи застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , використовуючи психічний вплив, зажадав від останньої передати йому грошові кошти та цінності при цьому позбавив її волі шляхом зв`язування рук за спиною за допомогою двох пластикових хомутів, а сам обшукавши помешкання, заволодів грошима в сумі 3000 гривень, мобільним телефоном марки «Нокіа», вартістю 200 гривень, укомплектованим сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лафселл» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень з сумою на рахунку 5 гривень 30 копійок, мобільним телефоном марки «Нокіа», вартістю 200 гривень, укомплектованим сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 25 гривень з сумою на рахунку 72 гривні 30 копійок, після чого з місця події зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 , матеріальний збиток на загальну суму 3527 гривень 60 копійок.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.
В судовому засіданні 23.05.2017 року ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України спочатку визнав частково, а згодом заявив, що взагалі вини не визнає. Суду пояснив, що розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 не вчиняв, приїхала поліція і запросила у відділок. Через годину привезли власника /користувача/ автомобіля і сусіда, допитали. Після чого йому було сказано, або сам, або підеш з водієм, який тебе підвозив до села Кубанка для вчинення злочину. Вважає, що до нього слідчий та прокурор застосовували психологічне насилля , скарг не подавав. .
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина, у вчиненні злочину підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема поясненнями свідків, потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_9 в режимі відео конференції пояснила, що вона проживає в будинку сама, а 20.02.2017 року біля 9-10 години ранку сиділа у себе вдома за адресою АДРЕСА_3 в кімнаті. Зайшов молодий чоловік у кімнату, він був у масці, ростом 175-185 см, кремезний, кинув її на ліжко, скрутив та зв`язав. Вимагав гроші, а саме долари, золото. Знайшов та заволодів 2500 грн. та ще 490 грн. Взяв якусь ганчірку та резинку і додатково зв`язав її. В будинку все перевернув, шукав кошти. Мені погрожував, що якщо не віддам гроші та золото, то він мене підпалить в будинку. Його погрозу сприймала реально і дуже боялась за своє життя. Вона була при пам`яті все дуже добре пам`ятає. Він також забрав її мобільні телефони марки «Нокіа», вартістю 200 гривень, укомплектованим сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лафселл» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень з сумою на рахунку 5 гривень 30 копійок, мобільним телефоном марки «Нокіа», вартістю 200 гривень, укомплектованим сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 25 гривень з сумою на рахунку 72 гривні 30 копійок . Хочу додати , що згодом днів через 3-5 після 20.02.2017 року приходила його співмешканка ОСОБА_10 з вітчимом та своєю сестрою та спитала де туалет. І в туалеті знайшли під сидінням два моїх телефони, телефони мені повернули. Просили мене забрати заяву, раніше я цих людей ніколи не бачила цю жінку ОСОБА_10 бачила перший раз. Звідки незнайомі люди знали де мої телефони ?. ОСОБА_7 я взнала по статурі, кремезний , коли зв`язував то говорив , то я його впізнаю по розмові, по голосу , по очах. Я бачила, як він добре орієнтувався у мене в будинку під час проведення слідчого експерименту хоча йому ніхто нічого не говорив. Це свідчить про те . що саме він був у мене 20.02.2017 року. Я отямившись пішла до сусідки за допомого. Майнового позову не заявляла.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 25.02.2017 року його запросили до відділку поліції для участі в слідчому експерименті. В кабінеті слідчого йому та ще одному свідкові понятому в присутності ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 та ще в присутності інших працівників поліції було роз`яснено права, як учасника експерименту. ОСОБА_7 в присутності свідків погодився показати, як він їхав у село до жінки похилого віку для вчинення злочину, пов`язаного з заволодінням особистого майна. Всі учасники сіли в автомобілі і ОСОБА_13 в присутності свого адвоката сам добровільно показував дорогу до села, як пізніше було встановлено, це село називалось ОСОБА_14 . Всього в експерименті приймало участь до 10 чоловік. ОСОБА_7 не доїжджаючи села зупинився, потім показав як він йшов до хати потерпілої навпростець та зайшов до неї в двір з тильної сторони. Зупинився перед дверима, які ведуть у житлове приміщення. Зайшли в будинок, де ОСОБА_7 показав, як він вчиняв правопорушення, як застосовував насильство до потерпілої, як згодом вийшов з будинку та зник з домоволодіння. Все показував добровільно і сам говорив, що і як робив. Ніхто йому нічого не говорив. Всі спостерігали за ОСОБА_7 та слухали його. По закінченню експерименту всі підписали протокол, зауважень ні від кого не надходило. Другим понятим був ОСОБА_15 ..
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 25.02.2017 року його запросили до відділку поліції для участі в слідчому експерименті. В кабінеті слідчого йому та ще одному свідкові понятому в присутності ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 та ще в присутності інших працівників поліції було роз`яснено права, як учасника експерименту. ОСОБА_7 в присутності свідків погодився показати як він їхав у село до жінки похилого віку для вчинення злочину, пов`язаного з заволодінням особистого майна. Всі учасники сіли в автомобілі і ОСОБА_13 в присутності свого адвоката показував дорогу до села, як пізніше було встановлено, це село називалось ОСОБА_14 . Всього в експерименті приймало участь до 10 чоловік. ОСОБА_7 не доїзжаючи села зупинився, потім показав як він йшов до хати потерпілої навпростець та зайшов до неї в двір з тильної сторони. Зупинився перед дверима, які ведуть у житлове приміщення. Зайшли в будинок, де ОСОБА_7 показав, як він вчиняв правопорушення, як застосовував насильство до потерпілої, як згодом вийшов з будинку та зник з домоволодіння. Все показував добровільно і сам говорив, що і як робив. Ніхто йому нічого не говорив. Всі спостерігали за ОСОБА_7 та слухали його. По закінченню експерименту всі підписали протокол, зауважень ні від кого не надходило. Другим понятим був ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив слідуюче , що він займається ремонтом автомобілів у себе на дому, 20.02.2017 року він разом з ОСОБА_7 , який проживає / співмешкає/ разом з його племінницею ОСОБА_17 в сусідньому з ним будинку поїхали близько 08 години ранку 20.02.2017 року на автомобільний ринок "Москвич" для покупки шпатльовки та інших речей для ремонту автомобіля марки "ДЕУ" , який здав йому на ремонт фермер " Натан Левенберг. Це хвилин 15 їзди від його будинку. По дорозі заїхали на автозаправку , заправили бензин в автомобіль "ВАЗ" , який взяли у ОСОБА_18 , згодом ОСОБА_16 купив шпатльовку і вони поїхали до ОСОБА_19 взяти трохи грошей на ремонт. Фермера не було на місці , поговорили з охоронцем і поїхали додому в село Красносілка. Після обіду ОСОБА_7 поїхав у місто Одеса і більше його ОСОБА_16 в той день не бачив. База ОСОБА_19 знаходиться в метрах 70-80 від дороги , яка веде на село Кубанка. ОСОБА_16 пояснив , що у нього ремонтувала автомобіль невідома йому єінка , яка доглядає за потерпілою ОСОБА_9 .. Це було до вчиненння злочину відносно ОСОБА_9 . З цією жінкою спілкувалась неодноразово ОСОБА_17 , співмешканка ОСОБА_7 , яка згодом їздила зі своєю подругою до ОСОБА_9 і хотіла за гроші владнати скандал, щоб ОСОБА_9 забрала заяву з поліції про її пограбуванння. ОСОБА_9 як стало пізніше відомо на вказану пропозицію не погодилась. Свідок зазначає, що ОСОБА_7 має водійське посвідченння і може та вміє керувати автомобілем.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданнні пояснив , що на досудовому слідстві він давав інші свідченння , а саме після того , як вони побували у ОСОБА_19 і поговорили з охоронцем / тобто засвітилися / забезпечили алібі , то він дав автомобіль" ВАЗ " ОСОБА_7 , який поїхав у сторону села Кубанка і його небуло близько години , а можливо чуть більше. Вважає , що раніше давав пояснення під психологічним тиском і оговорив обвинуваченого. У ОСОБА_16 є мобільний телефон ОСОБА_19 , але чому не подзвонив ОСОБА_20 в той ранковий час пояснити свідок так не зміг.
Свідок ОСОБА_21 , який був понятим при складанні протоколу про затриманння та особистого обшуку обвинуваченого пояснив , що він перебував у свого товариша ОСОБА_22 в гостях , вийшли в магазин дя покупки продуктів . Їх запросили працівники поліції в якості понятих , це було близько 12 години ночі з 24 лютого на 25 лютого 2017 року. Слідчий склав відповідний документ , який він та ОСОБА_23 в присутності обвинуваченого підписали. Він впізнає в обвинуваченому саме того молодого чоловіка , якого затримали працівники поліції і де він приймав участь в якості понятого. в кабінеті слідчого у приміщеннні відділу поліції в смт.Лиманське Одеської області . Обвинувачений вів себе адекватно , скарг при них незаявляв.
В судових засіданнях потерпіла наполягала на тому, що ОСОБА_7 це саме та особа, яка здійснила розбійний напад на неї 20.02.2017 року.
Показання потерпілої ОСОБА_9 під час судових засідань були чіткими, послідовними, детальними та такими, що узгоджуються з показаннями свідків та письмовими доказами.
Крім показів свідків та пояснень потерпілої, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події з схемою від 20.02.2017 року (а.к.п. 77-90) в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 відповідно до якого предметом огляду була територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 , вбачається, що під час огляду будинку було вилучено: 6 (шість) слідів тканинної структури, які виявлені: 2 (два) на дверях з вітальні у кімнату, 2 (два) дерев`яній тумбі кімнати, на стоку північній кімнаті, які упаковані у сейф пакет 2980092; на двері між вітальнею та житловою кімнатою виявлено за допомогою дактилоскопічного порошку скопійовано на прозору липку стрічку три сліди пальців, які упаковані у сейф пакет 2980093; у вітальні два полімерних будівельні хомута, які упаковані у сейф пакет №2258569; у північній кімнаті на бильці стрічку білого кольору із плямами рідини бурого кольору та на підлозі кімнати тканину сірого та білого кольору, які упаковані у полімерний сейф-пакет №2258568.
- висновком судово-медичного експерта відділення судово-медичної імунології Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи № 155 від 21.02.2017 року, згідно якого на трьох фрагментах будівельних хомутів (об`єкти №№1- 4,5-7), гумовій стрічці (об`єкти №№8,9,10-12), фрагменті тканини (об`єкти №№13,14,15,16), вилучених при огляді місця події - будинку АДРЕСА_4 20.02.2017р., виявлено:
- в об`єктах №№1-4,8,9,13,14 - сліди крові людини, при визначенні групової належності якої виявлені антигени В, Н, а в об`єктах №№8,9,13,14 і ізогемаглютинін анти-А, властиві групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н системи АВО;
- в об`єктах №№5-7,11,12 потові виділення (без домішки крові), при визначенні групової належності яких виявлені антигени В і Н, властиві особі (особам) - носіям вищевказаних антигенів, тобто, у разі походження від однієї особи - групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, у разі походження поту від двох осіб - групам крові В з ізогемаглютиніном анти-А і О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В системи АВО.
На фрагменті тканини, вилученому при огляді місця події - будинку АДРЕСА_4 20.02.2017р., потові виділення не виявлені;
Згідно висновку Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз №17-722/04 від 28.03.2017 року копії слідів рук (руки) людини (людей), що надійшли на експертизу для ідентифікації не придатні.
Згідно висновку Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз №17-720/04 від 19.04.2017 року копії слідів, які зафіксовані на відрізках паперу, придатні для групової ідентифікації.
- протоколом огляду предмету від 24.02.2017 року (а.к.п.), згідно якого встановлено в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_28 , що об`єктом огляду є:
- полімерний пакет зеленого кольору, які опечатаний за допомогою ниті та паперової бирки із поясненням рукописним текстом «Вилучені 24.02.2017 року під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_2 металевий предмет зовні схожий на мачете, ніж клинкової форми. При розпакуванні встановлено, що у полімерному пакеті знаходиться чохол для ножа із шкіри чорного кольору, розміром 50 х 48 см., на якому встановлені металеві заклепки, у чохлі знаходиться металевий предмет у формі ножа із полімерною ручкою чорного кольору, довжина леза 29 см. ширина 4 см., лезо неправильної хвилястої форми; довжина рукоятки складає 16 см. має три хвили вздовж та тильну частину у вигляді обличчя пірата, декоративний ніж клинкової форми у чохлі із металу та полімеру, довжина ножа 30 см., довжина леза 18 см., довжина рукоятки 12 см., ширина леза 4 см.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.2017 року з відеозаписом до нього (а.к.п.), за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_29 у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_11 під час якого обвинувачений ОСОБА_7 показав, яким чином він направлявся до місця вчинення злочину за адресою село Кубанка Лиманського району Одеської області до помешкання потерпілої ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 . Згідно відео запису обвинувачений ОСОБА_7 добровільно в присутності захисника детально показав, як направлявся до помешкання, як проник у житлове приміщення, як вчиняв злочин з метою заволодіння особистим майном потерпілої. Зауважень щодо проведеного протоколу і відео запису за участю захисника обвинуваченого від учасників слідчого експерименту не надходило.
Згідно довідки КУ « Лиманської ЦРЛ» №338 від 13.03.2017 року (а.к.п.) вбачається, що ОСОБА_7 не перебуває на обліку у лікарів: психіатра та нарколога.
Враховуючи в сукупності досліджені докази, суд вважає за необхідне розцінити покази обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки його покази спростовуються доказами, як в судовому засіданні, так і під час досудового слідства, зокрема показами потерпілої та свідків /учасників слідчого експерименту/ та узгоджуються між собою. Позиція обвинуваченого про повне визнання вини на досудовому слідстві, часткове визнання вини в підготовчому судовому засіданні та невизнання вини згодом свідчить проте, що обвинувачений бажає уникнути відповідальності та ввести суд в оману, а не про його непричетність до вчиненого правопорушенння. .
Всебічне, повне та об`єктивне дослідження доказів по справі в їх сукупності не викликає у суду сумнівів, щодо інкримінованого органами досудового слідства ОСОБА_7 злочину вчиненого саме ним, обвинувачений ОСОБА_7 під час слідчого експерименту не тільки вказав шлях, яким він направлявся до місця вчинення злочину, але і сам показав як він входив у житлове приміщення. Дверей на відеозаписі до приміщень було багато, але обвинувачений зупинився саме перед входом в житлове приміщення, в яке він незаконно проник 20.02.2017 року в ранковий час, що ще раз доказує те, що обвинувачений був у даному дворі не перший раз. І дуже добре орієнтувався на території. Доводи захисту про його невинуватість не підтверджується дослідженими доказами та тим, що коли ОСОБА_7 зупинився перед дверима у житло потерпілої ОСОБА_9 то по команді слідчого пішов у будинок. На запитання слідчого «Сюда ?», саме запитання / суд звернув увагу на інтонацію запитання та голос/, обвинувачений мовчки направився в будинок. Тобто сам добровільно, що зафіксовано камерою, показав, як він проникав у приміщення , в які двері заходив. Суд підкреслює, що зауважень на дії будь якого учасника експерименту не надходили, а ні в день проведення, ані після. Суд визнає вказаний доказ допустимим. Доводи захисника про те , що обшук проведений в автомобілі "ВАЗ -2105» д.н. НОМЕР_1 " у дворі Тихонюка є незаконнним , суд не приймає до уваги , так як дозвіл був отриманий судом , і слідчий мав законнне , саме законнне право обшукати будьякий об,єкт на території вказаного домоволодінння. Постанова про обшук і дії слідчого , а ні захистом , а ні обвинуваченим не оскаржені.
Крім цього суд зазначає , що співмешканка ОСОБА_7 / з пояснень свідка ОСОБА_16 / ОСОБА_17 , співмешканка ОСОБА_7 достовірно знала про вчинений ним злочин та бажала, щоб потерпіла відізвала заяву про вчинення злочину проти потерпілої. Вона їздила до потерпілої в село Кубанка. Вказана особа не була допитана на досудовому слідстві, але і спростувань пояснень потерпілої ОСОБА_9 від обвинуваченого та його захисника не надійшло. Як і не заявлялось клопотань від учасників процесу про допит ОСОБА_17 в судовому засіданні. Не могла чужа людина / співмешканка ОСОБА_7 / бути так просто обізнаною про вчинений злочин та знати де знаходяться речові докази / мобільні телефони. Судом достовірно встановлено , що ОСОБА_17 знала інформацію про потерпілу від її доглядачки/ коли вони спілкувалися / , що підтвердив в судовому засіданнні свідок ОСОБА_16 . Заяв та скарг на досудовому слідстві від ОСОБА_7 на дії посадових осіб на адресу органів слідства та прокуратури не надходило, що підтверджується поясненнями обвинуваченого та довідками правоохоронних органів.
Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_16 в судовому засіданнні та вважає, що на досудовму слідстві первоначально , свідок ОСОБА_16 дав правдиві пояснення в тому , що він 20.02.2017 року надав автомобіль марки " ВАЗ-2105 " ОСОБА_7 , який згодом направився в село Кубанка до потерпілої ОСОБА_9 з метою заволодінння її майном. Його дії направлені на те , щоб ввести суд в оману . Свідок ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_7 її співмешканець є близькитми людьми , фактично родичі.
Суд аналізуючи зібрані та досліджені в сувокупності докази приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати по ч.3 ст. 187 КК України, як напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло. Злочин вчинено навмисно та з корисливих мотивів.
Характеризується обвинувачений посердньо..
Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючих обставин суд не вбачає.
Відповідно до ст. 67 КК України, до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відносить вчинення злочину - рецидив злочину.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд відповідно вимог ст. 50 КК України бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів. З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, відсутність міцних соціальних звязків, місця роботи, ставлення обвинуваченого до свого діяння, а тому вважає, що покарання, призначене ОСОБА_7 , повинно бути пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Майнові претензії відсутні. Потерпіла має право заявити цивільний позов в порядку цивільного провадження після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 у виді тримання під вартою необхідно залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз складають 4704,40 гривень та підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави в особі Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року) в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 за даним вироком покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, тобто з моменту взяття під варту до моменту скасування дії данного Закону України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі. Таким чином судом не буде погіршено становище обвинуваченого та не будуть порушені його права.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373 -374 КПК України, суд-
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді ( 8 ) восьми років позбавлення волі із конфіскацією особистого майна обвинуваченого з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Головуючий
Суддя: ОСОБА_1
СУДДІ ОСОБА_3

ОСОБА_2