Справа №: 398/4658/14-к
провадження №: 1/398/4/17
УХВАЛА
"28" лютого 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
підсудного - ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в м.Олександрії справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні захисник підсудного - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або більш м`який запобіжний захід, мотивуючи тим, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а саме, 4 роки 11 місяців 22 дні, що із застосуванням ч. 5 ст.72 КК України становить 9 років 11 місяців 14 днів. Згідно довідки Кіровоградської УВП (№14) вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині з діагнозом В20 ІІІ-ІV клінічна стадія. Вірусний гепатит С. Захисник зазначає, що у зв`язку з такими захворювання на підставі ст.74 КК України підсудний має право подати клопотання про звільнення його від подальшого відбування покарання. Крім того, свідки та потерпілий по справі вже допитані, тому відсутній ризик незаконно впливати на потерпілого і свідків. Також відсутнє підтвердження інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Підсудний також подав клопотання про зміну запобіжного заходу, яке обґрунтовує тим, що стан його здоров`я не дозволяє йому знаходитьсь в умовах СІЗО тому, що він не отримує там належної медичної допомоги, а ті ліки, які були йому призначені та які він приймав 2 дні, призвели до непередбачуваних наслідків, навіть до його тяжкого стану, вважає, що це може викликати його смерть. Просить змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що підсудний обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, ОСОБА_7 не працює, не має доходів, а тому від може вплинути на встановлення істини в справі, ухилитися від суду, скоїти нові злочини та незаконно впливати на свідків. Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року не передбачено такого запобіжного заходу як домашній арешт. Докази того, підсудний із зазначеними діагнозами не можу утримуватись в умовах СІЗО відсутні.

Дослідивши клопотання та додатки, додані до нього, заслухавши думку прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. З Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, який є умисним, особливо тяжким, посягає безпосередньо на життя та здоров`я людини.

Колегія суддів дійшла висновку, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може ухилитись від суду, оскільки після події злочину він незаконно перетнув державний кордон України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.
Судовий розгляд по справі не завершене, а тому підсудний може незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Згідно з довідкою медичної частини Кіровоградської УВП (№14) від 21.11.2016 року ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині з діагнозом В20 ІІІ-ІV клінічна стадія. Вірусний гепатит С. Раніше перенесений туберкульоз легень. Стан здоров`я ОСОБА_7 відповідає наявним у нього захворюванням, проте до суду не надано доказів неможливості утримання підсудного під вартою.
Окрім того, надання медичної допомоги чи поміщення підсудного у лікувальний заклад не потребує рішення суду про зміну запобіжного заходу, оскільки керівництво установи виконання покарань організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту.
Твердження ОСОБА_7 у клопотанні, що він щиросердно зізнався, не відповідає фактичним даним, оскільки на даний час показання по суті пред`явленого йому обвинувачення підсудний не дав.

У справі відсутні дані про ступінь довіри до підсудного з боку громадськості.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що по справі

наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на

презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи

підсудного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання

ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від

правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підсудного під вартою. Підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. 296 КПК України від 28.12.1960 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань захисника - адвоката ОСОБА_6 та підсудного про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_7 з тримання під вартою на інший запобіжний захід.

Відхилення клопотання не позбавляє права заявляти ті ж клопотання протягом усього судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий (підпис)
Судді (підписи)

З оригіналом згідно
Суддя Олександрійського
міськрайонного суду ОСОБА_1