Справа № 477/2294/16-к
Провадження № 1-кп/477/34/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
25 липня 2016 року близько 08-00 години у світлий час доби, водій ОСОБА_4 , керуючи належним йому відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 , автомобілем ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався про проїзній частині автодороги Н-11 Миколаїв-Кривий Ріг-Дніпропетровськ на ділянці дороги Миколаїв-Баштанка зі сторони смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області. В цей час в попутному напрямку, попереду ОСОБА_4 рухався велосипед Azymut під керуванням потерпілого ОСОБА_6
Рухаючись у вказаному напрямку, в денний час доби, при нормальній видимості дороги, практично на прямолінійній горизонтальній ділянці, з сухим асфальтним покриттям, призначеній для двостороннього руху транспорту, чистій, без наявності пошкоджень поверхневого шару проїжджої частини дороги, ширина 4.5 м. в одному напрямку, водій ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , рухався зі швидкістю 74-77 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 б, 12.3 Правил дорожнього руху, перевищивши допустиму швидкість, передбачену п. 12.4-12.7 ПДР, на ділянці дороги де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, та при наявності попереду його руху велосипедиста, який рухався у попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду велосипеду під керуванням ОСОБА_6 та допустив наїзд на нього.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпечні для життя, з якими був госпіталізований до лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав в повному обсязі та пояснив, що в час та місці зазначені в обвинувальному акті він рухався на своєму автомобілі, на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода був засліплений сонцем та не помітив попереду себе велосипедиста, внаслідок чого допустив наїзд на нього. В цей день алкогольних напоїв він не вживав та за кермом був тверезий.
Свої пояснення обвинувачений підтвердив в ході слідчого експерименту за його участі під час досудового розслідування (а.с. 81).
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 25 липня 2016 року близько 08-00 години він їхав на велосипеді моделі Azymut по крайній правій смузі майже на узбіччі автодороги Н-11 Баштанка-Миколаїв в напрямку від смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області до м. Миколаєва на роботу. На 316 км. +450 м. на його велосипед ззаду наїхав автомобіль ВАЗ-2104, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку.
Крім власного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини в порушенні Правил дорожнього руху, що стало причиною вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, а також показів потерпілого ОСОБА_6 , вина ОСОБА_4 за інкримінованим кримінальним правопорушенням підтверджується змістом досліджених судом письмових доказів.
Зі змісту протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.07.2016 року, підтверджуються час та місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Також зафіксовано характеристики проїзної частини: вид покриття асфальтобетонне, стан покриття сухий, дорожнє покриття загальною шириною 4,5 м., по одній смузі для руху в кожному напрямку, рух нерегульований, узбіччя 3,5 м., пішохідний знак. ДТП сталася в світлий час доби, видимість конкретної перешкоди приблизно 100 м.
Зафіксоване розташування транспортного засобу ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_3 та велосипеду Azymut, автомобіля на проїзній частині автодороги праворуч та велосипеда на узбіччі проїзної частини праворуч.
Також, зафіксовані сліди крові на проїзній частині по ходу руху транспортного засобу та узбіччі, а також розташування речей (головного убору та окулярів) потерпілого.
Згідно висновку судово - медичної експертизи №239 від 30.09.2016 року, внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забиття головного мозку середньої тяжкості, відкритий втиснутий осколковий перелом лобової кістки з наявністю чужорідних тіл в порожнині черепа, перелом зведення і основи черепа, множині переломи кісток лицьового черепа, множині переломи ребер, осколковий перелом основи 1-ої п`ясткової кістки правої кістки зі зміщенням. Множинні забиття і садна м`яких тканин тіла, які могли утворитись при вищевказаних обставинах внаслідок ДТП.
За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпечності для життя.
Під час хіміко-токсикологічного аналізу крові ОСОБА_4 етиловий спирт не виявлено.
Згідно висновку експертизи № 718 від 20.09.2016 року з визначення технічного стану автомобілю ВАЗ-2104, державний номер НОМЕР_4 , на момент огляду та дослідження ходова частина автомобіля перебувала у працездатному стані і дозволяла водієві безпечно керувати цим транспортним засобом, гальмова система автомобіля знаходилась в справному стані, могла виконувати функції по зменшенню швидкості руху та його зупинці. Рульове управління знаходилось в несправному стані. Несправність полягала в значному збільшенні проти допустимого сумарного люфту в рульовому управлінні в результаті значних люфтів в з`єднаннях рульових тяг. Вказана несправність виникла до ДТП. Однак, такі несправності у керуванні автомобілю для водія не були раптовими. Незважаючи на такі несправності, рульове управління автомобіля ВАЗ-2104 дозволяло контролювати напрям руху цього автомобіля на дорозі відомими водієві особливостями, не мало несправностей, які б приводили для раптового для водія відведенню автомобіля в сторону від обраного напрямку руху, або раптової втрати керованості цим автомобілем.
Згідно висновку експертизи № 717 від 02.09.2016 року з визначення технічного стану велосипеду моделі Azymut, на час ДТП велосипед перебував в технічно справному стані, та не мав несправності. З огляду на працездатність всіх досліджуваних систем управління велосипеду, питання про причинний зв`язок між наявністю несправностей і настанням ДТП не має сенсу.
Згідно висновку транспортно - трасологічної експертизи за фактом зіткнення автомобіля ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2 з велосипедом Azymut від 23.09.2016 року № 716, спочатку автомобіль ВАЗ-2104 контактував своєю правою передньою частиною з задньою частиною велосипеда Azymut під кутом близько 180 градусів між поздовжніми осями транспортних засобів, тобто велосипед розташовувався в попутному напрямку автомобілю ВАЗ-2104. Зіткнення автомобіля ВАЗ-2104 з задньою частиною велосипеда найімовірніше мало місце в районі відображення першої ділянки осипу осколків скла на відстані 1,4 м від осьової лінії і на відстані близько 0,6 м від правого краю проїзної частини дороги. Ймовірне місце зіткнення автомобілю та велосипеду мало місце на правій смузі проїжджої частини дороги по ходу руху автомобіля. Вказати конкретне фактичне місце зіткнення транспортних засобів не можливо через відсутність прив`язки слідів з відповідними ознаками.
Згідно висновку автотехнічної експертизи №3865 від 27.09.2016 року швидкість автомобіля ВАЗ -2104, згідно з наявними слідами юза зафіксованих на місці події і умовах, викладених в постанові про призначення експертизи становила близько 74,0 ...77,0 км/год. Саме допущені водієм ОСОБА_9 , порушення п. 12.9 б, 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, та виконуючи вищевказані вимоги Правил дорожнього руху водій ОСОБА_9 , мав технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди.
Аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , та дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скоєне ним кримінальне правопорушення не є умисним, що обвинуваченим проведено часткове відшкодування затрат на лікування потерпілого, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та контролем за його виправленням.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - страховому відшкодуванню підлягають і додаткові витрати, в тому числі зумовлені придбанням ліків, протезуванням.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, в тому числі транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Як встановлено в ході досудового та судового слідства, ані водій ОСОБА_4 , ані власник автомобілю ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , не здійснювали страхування зазначеного виду, у зв`язку з чим, позивачем обґрунтовано висунуто вимоги до Моторного (Транспортного) страхового бюро.
Відповідно до вимог ст. 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода. При цьому страховик відшкодовує не більше 5% ліміту, визначеного п.9.3 ст.9 Закону, згідно якого обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 000 грн. за одного потерпілого.
При цьому, суд не вбачає підстав для віднесення до матеріальних збитків та стягнення, сплачених потерпілим благодійних внесків, не враховує витрати на виготовлення копій квитанцій, адже позивач не позбавлений права подати вказані документи суду в оригіналах.
Також суд не вбачає підстав для стягнення витрат на проїзд в сумі 620,32 грн. за квитанціями, що не мають дат та не надають можливість визначити період такого пересування і його пов`язання саме із подіями ДТП.
Окрім того, потерпілим не надано доказів щодо вартості пошкодженого майна (велосипеду та одягу), в той час як рішення суду не може будуватись на припущеннях (ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України).
Щодо моральної шкоди, то безперечно із завданими тілесними ушкодження внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий зазнав моральних страждань від перенесеного фізичного болю, погіршення стану здоров`я та настанням інвалідності, через позбавлення можливості вести звичний спосіб життя, через потребу тривалого лікування, в тому числі потребу пластичних операцій, то відповідно до ст. 1167 ЦК України, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути на користь потерпілого з МТСБУ у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та з ОСОБА_4 50 000 грн.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь експертної установи процесуальні витрати з залучення експертів в загальному розмірі 6496,50 грн.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.
На підставі статей 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_3 , переданий ОСОБА_4 , передати власнику; велосипед Azymut, переданий ОСОБА_6 - залишити йому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч)грн.
Стягнути з Моторного (Транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) грн. та у відшкодування матеріальних збитків - 42 987 (сорок дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 43 коп.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та потерпілому.
Суддя ОСОБА_1