11-кп/775/229/2017(м)
266/515/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000064 від 16 січня 2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 березня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-07 червня 2016 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за зазначеним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2016 року у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 440,20 грн.,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він у серпні 2016 року, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись на території села Широка Балка Першотравневого району Донецької області, незаконно придбав (зірвав) кущ рослини дикоростучої коноплі, після чого направився до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де висушив рослину дикоростучої коноплі та шляхом механічного подрібнення, а саме перетиранням долонями рук, із вказаного листя рослин дикоростучої коноплі незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс, який помістив у паперовий згорток, після чого переніс до недобудованої споруди, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати вказаний згорток.

16.01.2017 близько 14:50 години ОСОБА_7 повернувся до зазначеної споруди, забрав залишений ним згорток з речовиною рослинного походження, та поклав його до лівої внутрішньої кишені своєї куртки, став його незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту. Після того, обвинувачений вийшов з будівлі та почав рух по Приморському району м. Маріуполя.

Того ж дня, приблизно о 15:00 годині, знаходячись біля будинку №9 по пр. Адмірала Луніна в Приморському районі м. Маріуполя, ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, які в ході проведення поверхневого огляду його особистих речей, виявили паперовий згорток з речовиною рослинного походження масою 13,94 г, яка є особливо небезпечним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 12,16 г, яку ОСОБА_7 виготовив та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

На зазначене судове рішення обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_6 надана апеляційна скарга.

В своїй апеляційній скарзі апелянти, посилаючись на порушення вимог кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просять вирок суду змінити в частині призначеного покарання, застосувавши до призначеного покарання положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначають, що призначаючи покарання суд недостатньо прийняв до уваги та врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: що стаття звинувачення не є тяжкою, молодий вік обвинуваченого та можливий негативний вплив на нього в місцях позбавлення волі, наявність соціальних зв`язків із родиною, за місцем мешкання характеризується задовільно. Крім зазначеного просять врахувати, що обвинувачений має середньо-спеціальну освіту, що не виключає можливість його працевлаштування за фахом, здобутим в навчальному закладі. Обвинувачений ОСОБА_7 проживає зі своїм батьком ОСОБА_8 , який теж працює та має можливість допомагати синові.

Вважають, що суд в порушення вимог ч.1,ч.4 ст.370, п.2 ч.3 ст.374 КПК України не зазначив мотиви неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого виду покарання за ч.1 ст.309 КК України ніж покарання, яке було застосовано судом першої інстанції у виді позбавлення волі; мотивів неможливості застосування ст.75 КК України.

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 надійшли заперечення від прокурора Приморського відділу Маріупольської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 , в яких останній відстоював законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення, звернув увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 07.06.2016 року засуджений Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік, однак, під час іспитового строку вчинив зазначений умисний злочин, а тому, застосування ст.75 КК України в даному випадку є неприпустимим, просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_6 , діючу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України; прокурора ОСОБА_5 , яка відстоювала законність і обґрунтованість судового рішення, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін; пояснення свідка ОСОБА_11 стосовно характеризуючи даних обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, є обґрунтованими та сторонами кримінального провадження не оскаржуються.

Разом з тим, з доводами, наведеними в апеляційні скарзі, колегія суддів не може погодитися, оскільки вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до положень ст.65 КК України щодо загальних засад призначення кримінального покарання, між інших обставин враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд врахував як тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, так і дані про його особу, а також обставини, які пом`якшують покарання.

При цьому, суд врахував, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Жовтневого районного суду від 07.06.2016 року, не працює, на обліку в спеціалізованих медичних закладах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав визнання ним вини у повному обсязі висунутого обвинувачення та щире каяття у вчиненому.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, навіть при наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, що є справедливим і термін призначеного покарання, буде достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Більш того, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин під час випробувального терміну за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2016 року.

У відповідності з ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд обґрунтовано розцінив це, як порушення умов ст.75 КК України і призначив покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України.

При таких обставинах повторне звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Порушення, які ставили б під сумнів дотримання судом норм кримінального та кримінального процесуального закону при призначенні ОСОБА_7 покарання, в матеріалах кримінального провадження відсутні, тому колегія суддів не знаходить підстав для застосування до призначеного покарання положень ст.75 КК України, а отже і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3