Єдиний унікальний номер 722/436/17
Номер провадження 1-в/722/99/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Незавертайлівка Слободзейського району Придністровської Молдавської Республіки, громадянина Республіки Молдова, про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення доступу до правосуддя осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення та виконання покарань» №1491-VІІІ від 07.09.2016 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив привести вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 29.08.2012 року, за яким він відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення доступу до правосуддя осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення та виконання покарань» №1491-VІІІ від 07.09.2016 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та з викладених в ньому підстав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували, просили відмовити в його задоволенні. При цьому прокурор зазначив, що оскільки санкція статті 115 ч.2 КК України, за якою ОСОБА_5 відбуває покарання, передбачає довічне позбавлення волі, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», частини 2 і 3 ст. 68 КК України не можуть бути застосовані, оскільки цей вид покарання є таким, що виключає можливість визначення його двох третин.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 29.08.2012 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.4 чт.187, ч.2 ст.15 п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.

Згідно абз.2 п.6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року правила частин 2 і 3статті 68 КК України не можуть бути застосовані при призначенні покарання особі, яка у віці 18 і більше років вчинила злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі, оскільки цей вид покарання є таким, що виключає можливість визначення його половини чи двох третин. Однак до осіб, які вчинили готування до такого злочину або вчинення замаху на злочин у віці до 18 років, і до осіб у віці понад 65 років, а також до жінок, що були у стані вагітності під час вчинення злочину або на момент постановлення вироку, і яким не може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, мають застосовуватися вимоги частин 2 і 3 статті 68 КК, виходячи з максимального покарання позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин після 18 років, найбільш суворим видом кримінального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.115 КК України, за якою його було засуджено, є довічне позбавлення волі, яке у відповідності до вказаних вище роз`яснень Верховного Суду України, не має строкового виміру, суд вважає, що положення ч.3ст.68 КК України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Керуючись ст. 68 КК України, ст.ст. 370-372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: