Справа № 592/3113/16-к
Провадження № 1-кп/592/68/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рильськ, Курської області, гр-ки України, українки, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимої:

1)26.11.2009 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.1 ст.185 КК України до арешту на строк 2 місяці. Звільнилась 26.01.2010 року по відбуттю строку покарання.

2)28.12.2010 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки.

3)13.04.2011 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.2 ст.190, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

4)09.12.2011 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців. Звільнилась 09.07.2014 року на підставі Закону України про амністію у 2014 році.

5)23.03.2016 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

6)13.09.2016 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

-за ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01.10.2015 року, близько 14:00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в кватирі раніше малознайомого їй ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_6 , таємно викрала з серванту належні йому грошові кошти в сумі 9 000 грн., спричинивши йому матеріальну шкоду на вказану суму та розпорядилась грошима на власний розсуд.

24.11.2015 року, близько 20:00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_3 зустріла раніше не відому їй ОСОБА_4 , під час спілкування з якою діючи повторно, таємно викрала з її сумочки гаманець з грошима в сумі 700 грн., після чого з місця скоєння злочину зникла і викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду.

12.01.2016 року, близько 22:00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , діючи повторно, переконавшись, що її дії залишаються непоміченими та скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , яка перебувала на кухні, шляхом вільного доступу з серванту в кімнаті таємно викрала кошти в сумі 1100 доларів США (що еквівалентно 25 850 грн.) та 1500 грн., крім того таємно викрала мобільний телефон Samsung GT-E 1081 T, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 275 грн., після чого з місця вчинення злочину зникла та викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 27625 грн.

В ніч з 03.02.2016 року на 04.02.2016 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , малознайомої ОСОБА_10 , яка запросила її в гості, діючи повторно, переконавшись, що її дії залишаються непоміченими таємно викрала кошти, які належали потерпілій ОСОБА_7 в сумі 450 доларів США, що еквівалентно 11 560 грн., після чого з місця вчинення злочину зникла та викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 11 560 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 по пред`явленому їй обвинуваченню за ч.2 ст.185 України винною себе визнала частково і суду показала, що по епізоду крадіжки у ОСОБА_6 вину свою визнає повністю, але як все відбувалось вона не пам`ятає. ОСОБА_6 є її знайомим і що гроші в сумі 9 000 грн. з його будинку вона викрала з серванту. Як вона викрадала гроші, потерпілий не бачив.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_4 вину свою в межах пред`явленого обвинувачення визнала повністю і по суті показала, що всіх подробиць не пам`ятає, але пам`ятає, що було темно, на вулиці Леваневського в м.Суми вона зустріла потерпілу. Що їй казала не пам`ятає. В ході бесіди, таємно викрала з її сумочки чи пакету гаманець з грошима в сумі близько 700 грн. не більше.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_11 вини своєї не визнала і по суті обвинувачення показала, що дати не пам`ятає, але вона разом із своїм співмешканцем ОСОБА_12 прийшли додому до їхнього знайомого ОСОБА_11 , перебуваючи у якого ОСОБА_13 попросив у нього мобільний телефон щоб зателефонувати. ОСОБА_11 сам передав ОСОБА_13 свій мобільний, після чого ОСОБА_13 передав цей телефон їй (якої моделі не знає).Потім вона з ОСОБА_13 вийшли на вулицю де ОСОБА_13 забрав у неї телефон. В подальшому ОСОБА_13 сам заложив цей мобільний телефон в ломбард. В ломбард з ОСОБА_13 вона не ходила і грошей виручених від здачі телефона він їй не давав, а забрав їх собі.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_14 вини своєї не визнала і по суті обвинувачення показала, що потерпілу ОСОБА_14 вона не знає, у неї ніколи не була і ніколи, ніякої крадіжки у неї не вчиняла. На слідстві вона теж не визнавала цього епізоду. На слідчий експеримент за місцем проживання ОСОБА_14 її не возили і для впізнання її не пред`являли.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_15 вини своєї не визнала і по суті обвинувачення показала, що на слідстві вона теж не визнавала цього епізоду. На слідчий експеримент за місцем проживання ОСОБА_15 її не возили, крім того, її не пред`являли для впізнання потерпілій. Також зазначила, що в 2014 році вона вчиняла шахрайство відносно потерпілої ОСОБА_15 заволодівши її грошима під видом купівлі для неї цукру, тому повторно до ОСОБА_15 вчиняти крадіжку вона не пішла б, оскільки та могла її впізнати.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_5 вину свою визнала повністю і по суті показала, що цю крадіжку вона вчиняла разом із своїм співмешканцем ОСОБА_12 . Вони вдвох прийшли в квартиру потерпілої ОСОБА_5 де ОСОБА_12 відвів потерпілу на кухню і відволікав її там, а вона непомітно пройшла в зал де у шкафчику знайшла гривні та долари, які таємно викрала. Яка сума доларів і гривень була, не пам`ятає, але згодна з сумою 1100 доларів США і 1500 грн., як вказує потерпла, зазначивши, що потерплій можна довіряти. Спочатку давала показання, що мобільного телефону не викрадала, але потім визнала, що викрала і мобільний телефон.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_7 вину свою визнала повністю і по суті показала, що вона знає матір потерпілої, яку звуть ОСОБА_16 . Вона познайомилась з матір`ю потерпілої у свого друга ОСОБА_17 до якого прийшла в гості. Там спала мати потерпілої, яка прокинулась і так вони познайомились. Потім вона з матір`ю потерпілої пішли в магазин, після чого пішли до потерпілих в гості. Вдома розпивали горілку на кухні і мати потерпілої заснула і вона уклала її спати на диван. На полиці в кімнаті вона побачила 450 доларів США, які непомітно викрала і зникла.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_18 вину свою не визнала і по суті показала, що у потерпілої вдома вона ніколи не була, ніякої крадіжки у неї не вчиняла. На слідстві вона теж не визнавала цього епізоду. Потерплій для впізнання її не пред`являли.

Вина обвинуваченої ОСОБА_19 по епізодам крадіжок у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , окрім її показань також доказується як показаннями потерпілих, так і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами сторони обвинувачення.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_6 вина доказується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він проживає разом з матір`ю похилого віку. Дати не пам`ятає, але до них стала приходити ОСОБА_9 і просити у матері гроші на лікування дітей. Двічі він давав їй гроші один раз 600 грн., а другий ще декілька сотень. ОСОБА_9 бачила як він діставав гроші з серванту. Коли його не було вдома, а його мати була сама, то ОСОБА_9 приходила до них, оскільки двері у них не закриваються і викрала з серванту 19 000 грн. Чому в обвинуваченні слідчий вказав, що було викрадено 9 000 грн. не знає. Цивільний позов до ОСОБА_9 про стягнення завданої шкоди він не заявляв і не хоче цього робити.

Також вина ОСОБА_9 по цьому епізоду доказується письмовими доказами:

Протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_9 , при проведенні якого остання в присутності понятих розказала і на місці показала як з серванту в квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 вона викрала грошові кошти. /т.1 а.с.142-164; 225-227/

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених йому фотознімків впізнав ОСОБА_9 , як особу яка викрала у нього з квартири гроші. /т.1 а.с.168-169/

По епізоду крадіжки у ОСОБА_4 вина доказується наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що 24.11.2015 року у вечірній час, коли вона поверталась додому, то біля сусіднього будинку її зупинила тоді їй ще не відома ОСОБА_9 , яка запропонувала купити подешевше цукор і попросила пройти з нею. Вона пішла до себе додому. Почула стук у двері. Зайшла ОСОБА_9 і сказала щоб вона збиралась по цукор і попросила винести води. Вона принесла з кухні води, ОСОБА_9 зробила один ковток і сказала щоб вона швидше збиралась по цукор. Вона понесла чашку на кухню, а коли повернулась в прихожу, то ОСОБА_9 там уже не було і з її сумочки пропав імпортний гаманець в якому було 1740 грн. Вона пішла на вулицю за ОСОБА_19 , але її там теж не було. Наступного дня вона пішла в міліцію.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 повністю підтвердила показання потерпілої ОСОБА_4 щодо обставин крадіжки, але заперечувала проти заявленої потерпілою суми коштів у розмірі 1740 грн.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягала на тому, що у неї було викрадено саме 1740 грн. і імпортний гаманець, який вона оцінила в 250-300 грн.

Допитана в судовому засіданні слідча ОСОБА_20 , яка проводила досудове розслідування по даному кримінальному провадженню суду показала, що на момент проведення слідчого експерименту з обвинуваченою, потерпілої ОСОБА_4 вдома не було, тому слідчий експеримент у неї не проводився. Крім того пояснила, що під час допиту потерпіла ОСОБА_4 не могла пояснити скільки саме коштів у неї було викрадено, спочатку зазначала, що не може цього сказати, а потім пояснила, що близько 1000 грн. Обвинувачена визнавала викрадення тільки 700 грн., тому в обвинувачення і було інкриміновано викрадення саме 700 грн.

У відповідності з вимогами ч.ч.1 і 2 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
В даному випадку в провину ОСОБА_9 органами досудового розслідування інкриміновано викрадення грошових коштів у потерпілої ОСОБА_4 тільки в сумі 700 грн. і зазначено, що вони знаходились в гаманці, однак, вартість гаманця в обвинуваченні не вказана.

В судовому засіданні прокурор в порядку ч.2 ст.337 КПК України обвинувачення не змінив і додаткового не висунув, а суд не наділений такими процесуальними повноваженнями, тому суд проводить судовий розгляд виключно в межах пред`явленого обвинувачвення, а саме викрадення грошових коштів в сумі 700 грн.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_5 вина доказується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що проживає сама. Коли їй дзвонять у двері, то відкриваючи вона ніколи не питає хто там. Дати, не пам`ятає, роздався дзвоник у двері. Вона відчинила. Там стояв невідомий їй чоловік, який сказав, що дружина у нього народила дитину і він хоче з нею побалакати. Вона відповіла, що не знає його, але він сказав, що повинна знати, оскільки він живе в сусідньому будинку і постійно здоровається з нею. Далі він зайшов до неї в квартиру, роззувся, показавши, що кеди були мокрі і попросив чаю. Вона пішла на кухню готувати чай і чоловік пішов з нею. Двері квартири на замок не закривала. Коли вони були на кухню, то через деякий час знову подзвонили у двері. Коли відчинила, то побачила тоді їй ще не відому ОСОБА_9 , яка спитала ОСОБА_21 у Вас. Вона відповіла, що так. Тоді ОСОБА_9 крикнула щоб він збирався і йшов з нею за підгузками для дитини. Чоловік встав і пішов. Наступного дня вона збиралась за продуктами і виявила, що пропали всі гроші і її мобільний телефон Самсунг. А саме пропало 1100 доларів США, 1200 грн. пенсії, 700 грн., які вона відкладувала та 198 грн. гроші, які вона збирала на прибирання під`їзду. Також додала, що коли вона з цим чоловіком сиділи на кухні, то двері квартири залишились не зачиненими і ОСОБА_9 зайшла в квартиру, знайшла гроші і телефон та вкрала все це.

Обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю підтвердила показання потерпілої ОСОБА_5 , пояснивши, що все було саме так, як розказала потерпіла і підтвердила викрадені суми коштів, які вказала потерпіла.

З показань як потерпілої, так і обвинуваченої даних в судовому засіданні вбачається, що обвинувачена йшла на квартиру потерпілої ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки і вчинила крадіжку з проникненням, однак органами досудового розслідування її дії кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, прокурор під час судового розгляду обвинувачення не змінив і не доповнив, а суд у відповідності з вимогами ч.1 ст.337 КПК України здійснює судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Також вина ОСОБА_9 по цьому епізоду доказується письмовими доказами:

Протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_9 , при проведенні якого остання в присутності понятих розказала і на місці показала як з квартири ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 вона викрала грошові кошти та мобільний телефон. /т.1 а.с.142-164/

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 серед пред`явлених їй фотознімків впізнала ОСОБА_9 , як особу яка викрала у неї з квартири грошові кошти і мобільний телефон. /т.1 а.с.181-183/

Згідно висновку товарознавчої експертизи, ринкова вартість викраденого у ОСОБА_5 мобільного телефона Samsung GT-E 1081 T на момент крадіжки могла становити 275 грн. /т.1 а.с.178-180/

По епізоду крадіжки у ОСОБА_7 вина доказується наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що в лютому 2016 року її мати ОСОБА_22 привела додому тоді їм ще не знайому ОСОБА_9 і коли мати заснула, то ОСОБА_9 вкрала з полки в кімнаті 450 доларів США, які належали їй особисто і які вона збирала для оплати за навчання.

Також вина ОСОБА_9 по цьому епізоду доказується письмовими доказами:

Протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_9 , при проведенні якого остання в присутності понятих розказала і на місці показала як з квартири ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 з полиці в кімнаті вона викрала 450 доларів США. /т.1 а.с.142-164; 243-245/

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 (яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_7 ) серед пред`явлених їй фотознімків впізнала ОСОБА_9 , як особу яка викрала у неї з квартири грошові кошти, які належали її доньці. /т.1 а.с.181-183/

Таким чином, здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні вищенаведені докази повністю підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні крадіжок у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник в судовому засіданні не оспорювали вищенаведені докази по епізодам крадіжок у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Крім того, органами досудового розслідування у вину ОСОБА_9 інкримінується вчинення нею ще чотирьох крадіжок, а саме:

1) 27.11.2015 року, близько 22:00 год., з квартири ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_6 , мобільного телефону Prestsgio wize C3, вартістю 1764 грн.;

2) В середині грудня 2015 року, з квартири ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_7 , грошових коштів в сумі 400 грн.;

3) 09.01.2016 року, близько 02:00 год., з квартири ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 грошових коштів в сумі 600 грн.;

4) 19.02.2016 року, близько 19:00 год., з квартири ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_9 грошових коштів в сумі 230 грн.

Однак, в судовому засіданні обвинувачення пред`явлене ОСОБА_9 по цим чотирьом епізодам крадіжок не знайшло свого підтвердження, стороною обвинувачення під час судового розгляду не було надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_9 цих крадіжок, а сама обвинувачена свою причетність до скоєння цих крадіжок спростовує в категоричній формі.

Обвинувачення за фактом крадіжки мобільного телефону з квартири ОСОБА_11 підлягає виключенню з обвинувачення пред`явленого ОСОБА_9 за наступних пітдстав.
Так, обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні по цьому епізоду показала, що дати не пам`ятає, але вона разом із своїм співмешканцем ОСОБА_13 прийшли до їхнього знайомого ОСОБА_11 і перебуваючи в його квартирі ОСОБА_13 попросив ОСОБА_23 щоб той дав свій мобільний телефон зателефонувати. ОСОБА_11 дав йому свій мобільний. ОСОБА_13 зробив вид, що намагається комусь зателефонувати, але коли ОСОБА_11 вийшов на кухню, ОСОБА_13 передав їй вказаний мобільний телефон і вона одразу ж вийшла з ним на вулицю. Через деякий час ОСОБА_13 теж вийшов на вулицю, забрав у неї мобільний телефон ОСОБА_11 і в подальшому здав його в ломбард, а виручені кошти залишив собі.

Тобто, з показань обвинуваченої вбачається, що даний мобільний телефон вона не викрадала у потерпілого ОСОБА_11 , як вказано в пред`явленому їй обвинуваченні, а потерпілий сам передав свій телефон ОСОБА_13 щоб той зателефонував, а ОСОБА_13 зробивши вигляд, що телефонує, в подальшому передав цей мобільний телефон ОСОБА_9 , яка винесла його на вулицю.

Відповідальність за ст.185 КК України передбачена за таємне викрадення чужого майна.

Викрадення виявляється в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника.

В даному ж випадку з показань обвинуваченої даних суду вбачається, що мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_11 вибув не поза його волею, а потерпілий сам, добровільно, передав свій мобільний телефон ОСОБА_13 поруч з яким була ОСОБА_9 будучи впевненим, що той зателефонує і поверне телефон, оскільки не давав йому назавжди.

Тому в такому випадку, як показала обвинувачена, ОСОБА_13 з метою вилучення мобільного телефону у потерпілого, застосував обман.

На підтвердження вини ОСОБА_9 по цьому епізоду стороною обвинувачення був наданий протокол проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_9 , однак ця слідча дія не являється доказом того, що ОСОБА_9 таємно викрала вказаний мобільний телефон у ОСОБА_11 , оскільки на слідчому експерименті вона також пояснювала, що з метою заволодіння телефоном вона попросила у ОСОБА_11 мобільний телефон щоб зателефонувати і коли він сам передав їй телефон та вийшов на кухню, вона зникла з телефоном на вулицю. /т.1 а.с.144/

Тобто, під час цієї слідчої дії обвинувачена теж зазначала, що потерпілий на її прохання сам і добровільно передав їй свій мобільний телефон для здійснення дзвінка і коли він вийшов на кухню, то вона зникла з телефоном.

В судовому ж засіданні обвинувачена дала точно такі ж показання з приводу заволодіння мобільним телефоном тільки вказала, що це ОСОБА_13 просив у потерпілого телефон і коли той дав, то ОСОБА_13 передав телефон їй.

Однак, не зважаючи на такі показання обвинуваченої, основною ознакою заволодіння телефоном з її показань даних як під час слідчого експерименту так і в судовому засіданні є те, що потерпілий незалежно чи то на її прохання чи на прохання ОСОБА_13 сам і добровільно передав свій мобільний телефон для здійснення дзвінка перебуваючи під впливом обману.

Сам потерпілий в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином і подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. /т.1 а.с.56/

А прокурор, як сторона обвинувачення, в судовому засіданні відмовився від допиту потерпілого ОСОБА_11 .

Сторона захисту теж відмовилась від його допиту.

Суд, з власної ініціативи не має права викликати для допиту потерпілого, якщо проти цього заперечують сторона обвинувачення і захисту.

Інших будь-яких доказів, які підтверджували б факт таємного викрадення мобільного телефону обвинуваченою ОСОБА_9 у потерпілого ОСОБА_11 стороною обвинувачення надано не було, у зв`язку з чим суд виключає цей епізод з обвинувачення ОСОБА_9 за недоведеністю її вини у вчиненні саме крадіжки цього мобільного телефону.

Крім цього, підлягає виключенню з обвинувачення і епізод за фактом крадіжки грошових коштів з квартири ОСОБА_14 , оскільки в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 показала, що цієї крадіжки вона не вчиняла.

Під час досудового розслідування вона теж не визнавала цього епізоду крадіжки, у зв`язку з чим слідчий експеримент з нею не проводився.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_14 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час і місце судового засідання. Подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Цивільний позов заявляти відмовилась. /т.1 а.с.60/

Прокурор з власної ініціативи відмовився в судовому засіданні від допиту потерпілої ОСОБА_14 .

Сторона захисту теж відмовилась від її допиту.

Як вже зазначалось вище суд з власної ініціативи не може збирати докази обвинувачення, у зв`язку з чим не може проводити допит потерпілої за власної ініціативи.

Прокурором в судовому засіданні на підтвердження обвинувачення за фактом крадіжки у ОСОБА_14 був наданий єдиний доказ це протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в якому відображено, що потерпіла ОСОБА_14 за місцем свого мешкання нібито впізнала обвинувачену ОСОБА_24 , як особу, яка викрала у неї грошові кошти в сумі 400 грн. /т.1 а.с.185-187/

Однак, достовірність цього протоколу викликає у суду обґрунтовані сумніви, оскільки дата його складання виправлена і вбачається, що спочатку датою складання було вказано 26. 03. 2016 року, але обвинувальний акт був затверджений 25. 03. 2016 року, тому дата складання протоколу впізнання була виправлена з 26 на 22. 03. 2016 року, хоча в протоколах слідчих дій виправляти дати або будь-які записи забороняється.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.
В даному випадку в протоколі пред`явлення для впізнання не зазначено по яким саме ознакам потерпіла зможе впізнати особу, яка викрала у неї кошти, а вказана тільки загальна фраза за сукупністю рис обличчя.

В графі за якими ознаками потерпіла впізнала обвинувачену вказано також загальні риси очам, губам, носу, овалу обличчя, при цьому не відображено чим саме відрізняються очі, губи, ніс та овал обличчя обвинуваченої ОСОБА_9 від інших осіб зображених на фотознімках.

Відповідно до ч.7 ст.228 КПК України фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
Як вбачається з чотирьох фотознімків наклеєних в протоколі, фотознімки мають різки відмінності у зовнішності та одязі. /т.1 а.с.185/

Так, фотознімок ОСОБА_9 явно виділяється серед інших, оскільки на її фотознімку видно, що на носі мається видима садна, на інших фото саден не має. Крім того, на фото ОСОБА_9 зачіска не акуратна і волосся залишилось в тому стані, як було під шапкою або капюшоном, а на інших трьох фотознімках жінки мають акуратні зачіски.

Крім того, фотознімки мають різки відмінності в одязі, оскільки обвинувачена ОСОБА_9 на фотознімку зображена в зимовій курточці та светрі, а інші жінки на фотознімках без верхнього одягу.

Таким чином, дана слідча дія була проведена з порушенням вимог ст.228 КПК України.

В живу ОСОБА_9 не пред`являлась потерпілій ОСОБА_14 для впізнання, хоча органи досудового розслідування мали таку можливість, оскільки ОСОБА_19 на момент пред`явлення фотознімків вже була затримана, тому ефективніше було б проводити впізнання обвинуваченої в живу у присутності її захисника, оскільки вину свою по цьому епізоду вона не визнавала.

Допитати потерпілу ОСОБА_14 у судовому засіданні про обставини проведення даної слідчої дії не виявилось за можливе у зв`язку з її неявками та відмовою прокурора і сторони захисту від її допиту.

У зв`язку з чим суд, в порядку ст.89 КПК України визнає цей протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам недопустимим доказом, оскільки сумніви в його об`єктивності в судовому засіданні усунуті не були, а навпаки судом встановлено, що дана слідча була проведена з порушеннями ст.228 КПК України, тому всі ці сумніви повинні тлумачитись виключно на користь обвинуваченої.

Так, у відповідності з вимогами ч.4 ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

Враховуючи, що стороною обвинувачення не було надано суду достовірних і допустимих доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_9 за фактом крадіжки грошових коштів у потерпілої ОСОБА_14 , а вищенадані докази по цьому епізоду не доводять її вини, тому суд виключає даний епізод з обвинувачення ОСОБА_9 за недоведеністю її вини у вчиненні цього злочину.

Також підлягає виключенню з обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 епізод крадіжки грошових коштів в сумі 600 грн. у потерпілої ОСОБА_15 і такий висновок суд робить виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 суду показала, що даної крадіжки вона не вчиняла і не могла її вчинити, оскільки в 2014 році вона вчиняла шахрайські дії відносно ОСОБА_15 заволодівши обманним шляхом її грошовими коштами під видом купівлі цукру за що була засуджена і відбувала покарання. Тому на даний час вона не могла піти до потерпілої ОСОБА_15 , оскільки та її одразу б пізнала.

На досудовому розслідуванні обвинувачена своєї вини за цим епізодом теж не визнавала, зв`язку з чим слідчий експеримент з нею не проводився.

Сама потерпіла ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилась, хоча про час і місце судового розгляду була сповіщена належним чином, а подала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. /т.1 а.с.61/

В судовому засіданні прокурор з власної ініціативи відмовився від допиту потерпілої ОСОБА_15 .

Сторона захисту теж відмовилась від її допиту.

Суд не вправі з власної ініціативи здійснювати виклик і допит потерпілої у випадку відмови від її допиту сторони обвинувачення та захисту, з метою недопущення перебирання на себе повноважень по збиранню доказів обвинувачення.

Жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 за фактом крадіжки у ОСОБА_15 стороною обвинувачення суду надано не було.

А навпаки показання обвинуваченої ОСОБА_9 щодо вчинення раніше шахрайських дій відносно потерпілої ОСОБА_15 підтверджуються вироком Зарічного районного суду м.Суми від 23.03.2016 року, яким ОСОБА_9 , окрім іншого, також була засуджена за епізодом шахрайських дій по відношенню до потерпілої ОСОБА_15 , які вона вчинила 31.12.2014 року заволодівши її грошовими коштами обманним шляхом під приводом купівлі цукру. /т.2 а.с.33-36/

Таким чином, у ОСОБА_9 дійсно могли бути побоювання повторно прийти до потерпілої ОСОБА_15 з метою заволодіння її коштами, оскільки потерпіла могла впізнати її, тому показання обвинуваченої щодо не вчинення даної крадіжки суд розцінює як такі, що мають під собою підґрунтя.

Враховуючи, що жодних доказів вчинення обвинуваченою ОСОБА_9 крадіжки грошових коштів у потерпілої ОСОБА_15 стороною обвинувачення суду надано не було, тому суд виключає даний епізод з обвинувачення ОСОБА_9 за недоведеністю її вини у вчиненні цього злочину.

Також підлягає виключенню з обвинувачення пред`явленого ОСОБА_9 факт вчинення нею крадіжки грошових коштів у потерпілої ОСОБА_18 з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 показала, що крадіжки коштів у ОСОБА_18 вона не вчиняла і в квартирі потерпілої ніколи не була.

Під час досудового розслідування вона теж не визнавала своєї вини за цим епізодом.

Сама потерпіла ОСОБА_18 в судове засідання не з`явилась, хоча про час і місце судового розгляду була сповіщена належним чином, а подала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. /т.1 а.с.58/

В судовому засіданні прокурор з власної ініціативи відмовився від допиту потерпілої ОСОБА_18 .

Сторона захисту теж відмовилась від її допиту.

Як вже зазначалось вище, Суд не вправі з власної ініціативи здійснювати виклик і допит потерпілої у випадку відмови від її допиту сторони обвинувачення та захисту, з метою недопущення перебирання на себе повноважень по збиранню доказів обвинувачення.

Пред`явлення особи ОСОБА_9 для впізнання потерплій ОСОБА_18 не проводилось.

В якості єдиного доказу на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні крадіжки грошей з квартири ОСОБА_18 прокурором був наданий протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в якому відображено, що потерпіла нібито впізнала обвинувачену ОСОБА_9 /т.1 а.с.167/

Однак, з протоколу вбачається, що ця слідча дія була проведена з порушенням вимог ст.228 КПК України, а саме: в порушення ч.1 ст.228 КПК України слідчим не зазначено за сукупністю яких саме ознак потерпіла зможе впізнати обвинувачену, а вказано тільки за сукупністю рис обличчя та тілобудови.

Після проведення впізнання також не вказано за якими саме ознаками потерпіла впізнала обвинувачену, а вказано за сукупністю рис обличчя, очам, губам, носу, овалу обличчя і не вказано чим саме перелічені риси обличчя обвинуваченої відрізняються від рис обличчя жінок, зображених на інших трьох фотографіях.

Крім того, в порушення вимог ч.7 ст.228 КПК України слідчим були підібрані для впізнання фотографії, які мають різки відмінності зовнішності і одягу між собою, що суттєво впливало на сприйняття потерпілою зображення, а саме обвинувачена ОСОБА_9 на фото зображена у верхньому зимовому одязі (оскільки була затримана в лютому і 24 лютого 2016 року проводилось її впізнання по фотографіям), а всі інші жінки у літньому одязі.

Також у суду викликає сумнів в об`єктивності проведення даного впізнання по фотографіям, оскільки на момент проведення цієї слідчої дії, ОСОБА_9 була затримана і органи досудового розслідування могли пред`явити для впізнання особу обвинуваченої в присутності її захисника з тим, щоб в подальшому уникнути всякого роду сумнівів в об`єктивності цієї слідчої дії, оскільки ще на досудовому слідстві обвинувачена своєї вини за даним епізодом не визнавала.

Допитати потерпілу ОСОБА_18 у судовому засіданні про обставини проведення даної слідчої дії з метою усунення всякого роду сумнівів не виявилось за можливе у зв`язку з її неявками та відмовою прокурора і сторони захисту від її допиту.

Крім цього, викликає сумнів в об`єктивності даної слідчої дії і той факт, що потерпіла ОСОБА_18 нібито згідно протоколу впізнала обвинувачену ОСОБА_9 , але заявляти цивільний позов про відшкодування їй завданої шкоди відмовилась і як прокурор пояснив в судовому засіданні потерпіла навіть не подавала заяву до правоохоронних органів з приводу вчиненої у неї крадіжки.

У зв`язку з чим суд, в порядку ст.89 КПК України визнає цей протокол пред`явлення обвинуваченої для впізнання по фотознімкам недопустимим доказом, оскільки сумніви в його об`єктивності в судовому засіданні усунуті не були, а навпаки судом встановлено, що дана слідча дія була проведена з порушеннями вимог ст.228 КПК України, тому всі ці сумніви повинні тлумачитись виключно на користь обвинуваченої. У відповідності з вимогами ч.4 ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

Враховуючи, що стороною обвинувачення не було надано суду достовірних і допустимих доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_9 за фактом крадіжки грошових коштів у потерпілої ОСОБА_18 , тому суд виключає даний епізод з обвинувачення ОСОБА_9 за недоведеністю її вини у вчиненні цього злочину.

Таким чином, на підставі вище наведених і досліджених судом доказів вбачається, що з восьми інкримінованих в провину обвинуваченій ОСОБА_9 епізодів крадіжок, стороною обвинувачення в судовому засіданні було доведено тільки чотири епізоди крадіжок вчинених обвинуваченою у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

А епізоди крадіжок у потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_18 суд виключив з обвинувачення ОСОБА_9 .

Виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку за епізодами крадіжок у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України, т.я. вона таємно викрала чуже майно, повторно.

При призначенні покарання, суд на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та наявність на утриманні малолітніх дітей.

Суд враховує щире каяття, оскільки по епізодам крадіжок, які були доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення, обвинувачена винною себе визнала і щиро розкаялась у вчиненні цих епізодів.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_9 має чотири не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості за аналогічні умисні корисливі злочини і після вчинення крадіжок по даному кримінальному провадженню ще двічі засуджувалась за аналогічні корисливі злочини із застосуванням ч.4 ст.70 КК України чим зарекомендувала себе як особу, яка схильна до вчинення корисливих злочинів, те, що вона вчинила чотири епізоди крадіжок, враховуючи думку потерпілих, які наполягають на призначенні суворої міри покарання, те, що обвинувачена не вживала жодних заходів щодо відшкодування завданої шкоди потерпілим, тому за таких обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання тільки з ізоляцією від суспільства і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів і буде співрозмірним з вчиненими нею злочинами.

Вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 13 вересня 2016 року ОСОБА_9 була засуджена за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, а всі злочини по даному кримінальному проваженню вона вчинила до постановлення попереднього вироку, тому покарання повинно бути призначене на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_9 на її користь завданої матеріальної шкоди у розмірі 27 625 грн. /т.1 а.с.28/

Обвинувачена даний позов визнала у повному обсязі.

Позов підтриманий цивільним позивачем знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки стороною обвинувачення було доведено вчинення обвинуваченою крадіжки у ОСОБА_5 на вказану суму, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, по даному кримінальному провадженню був заявлений цивільний позов ОСОБА_25 як законним представником потерпілого ОСОБА_11 про стягненя з обвинуваченої матеріальної шкоди в сумі 1764 грн. /т.1 а.с.42/

Даний позов потерпілим не підписаний, а тому підлягає залишенню без розгляду за наступних підстав.

Так, у відповідності з вимогами ч.1 ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
ОСОБА_25 не являється захисником, тому він не може бути представником потерпілого в даному кримінальному провадженню, а значить не може подавати цивільний позов від імені потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В даному випадку кримінальним процесуальним законодавством не передбачено залишення цивільного позову без розгляду, якщо з позовом звернулась не та особа, тому в такому разі повинні застосовуватись норми Цивільного процесуального кодексу, які не суперечать засадам кримінального судочинства.
Враховуючи, що позовну заяву від імені потерпілого ОСОБА_11 подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, цивільний позов підлягає залишенню без розляду в порядку п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України.
Потерпілою ОСОБА_4 також був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 1740 грн., також вартість викраденого гаманця 250-300 грн. та моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

Обвинувачена даний позов визнала частково, а саме визнала викрадену суму коштів 700 грн., яка інкримінується їй в обвинувачення, визнала вартість гаманця в сумі 250 грн. та визнала моральну шкоду.

Позов підтриманий цивільним позивачем знайшов своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а саме знайшло своє підтвердження викрадена сума коштів у розмірі 700 грн., яка інкримінується в провину обвинуваченій, оскільки ст.185 КК України передбачає матеріальний склад злочину і органами досудового розслідування в обвинуваченні було інкриміновано викрадення саме 700 грн., прокурор обвинувачення в цій частині не змінив тому суд з власної ініціативи не може збільшити цю суму коштів, як того вимагає потерпіла. Також підлягає стягненню на користь потерпілої вартість викраденого імпортного гаманця в сумі 250 грн., оскільки викрадення гаманця інкриміновано обвинуваченій в провину, але не зазначена його вартість, тому до стягнення підлягає сума в 250 грн., оскільки потерпіла оцінила свій гаманець приблизно в 250 300 грн., а обвинувачена визнала його вартість тільки в 250 грн.

Крім того, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні спричинення потерпілій моральної шкоди оскільки у неї були викрадені останні кошти, що завдало їй великих моральних страждань та переживань перебуваючи в похилому віці, тому стягненню підлягає вся сума заявленої моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Таким чином, на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягає стягненню завдана їй матеріальна шкоду в сумі 950 грн., та моральна шкода в сумі 3000 грн.

Потерпілою ОСОБА_7 теж був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої завданої їй матеріальної шкоди у розмірі 11560 грн. та моральної шкоди без визначення розміру.

Обвинувачена ОСОБА_9 даний позов визнала в повному обсязі.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження спричинення потерпілій матеріальної шкоди в сумі 11 560 грн. та моральної шкоди, оскільки у неї було викрадено 450 доларів США, які вона відкладала на навчання і після викрадення цих коштів вона зазнала переживань і їй довелось витрачати додаткові зусилля (брати кредит під високий відсоток) щоб оплатити навчання. Все це порушило її звичний спосіб життя, тому на думку суду стягненню підлягає 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченої ОСОБА_9 не обирався, оскільки від учасників кримінального провадження не надходило таких клопотань, т.я. обвинувачена перебувала під вартою по іншому кримінальному провадженню, а суд з власної ініціативи не може обрати запобіжний захід.

По даному кримінальному провадженню ухвалою суду від 28.11.2016 року обвинувачена ОСОБА_9 була тимчасово залишена в Сумському СІЗО для розгляду цього кримінального провадження, оскільки вирок суду від 13.09.2016 року відносно неї набрав законної сили і підлягав виконанню, тому строк відбуття покарання за цим вироком повинен відраховуватись саме з 28.11.2016 року. /т.2 а.с.50/

В порядку ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню обвинуваченій ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню, оскільки вона засуджена до позбавлення волі в межах цього ж самого кримінального провадження, у межах якого до неї було застосовано попереднє ув`язнення в період часу з 14.09.2016 року по 27.11.2016 року, тобто покарання відбуте нею за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.09.2016 року, яке їй зараховане не було і вирок який був поглинений в порядку ч.4 ст.70 КК України вироком по даному кримінальному провадженню та з 28.11.2016 року (з моменту винесення ухвали суду про тимчасове залишення в СІЗО) по 29.05.2017 року (день постановлення вироку суду) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_9 в порядку ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи по епізоду крадіжки у ОСОБА_5 в сумі 184, 14 грн.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи по епізоду крадіжки у ОСОБА_11 в сумі 263 ,88 грн. стягненню з обвинуваченої не підлягають, оскільки цей епізод був виключений судом з обвинувачення ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.128, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за епізодами крадіжок у потерпілих ОСОБА_6 від 01.10.2015 року, ОСОБА_4 від 24.11.2015 року, ОСОБА_5 від 12.01.2016 року, ОСОБА_7 в ніч з 03 на 04.02.2016 року та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.09.2016 року більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, остаточно призначити до відбування ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 за даним вироком рахувати з 28.11.2016 року з моменту її перерахування в СІЗО за даним кримінальним провадженням на підставі ухвали суду від 28.11.2016 року про тимчасове залишення в СІЗО.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України остаточно призначеного за сукупністю злочинів повністю відбуте нею покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.09.2016 року в період з 20.02.2016 року по 27.11.2016 року включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченій ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню, оскільки вона засуджена до позбавлення волі в межах цього ж самого кримінального провадження, у межах якого до неї було застосовано попереднє ув`язнення в період часу з 14.09.2016 року по 29.05.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 завдану їй матеріальну шкоду в сумі 27 625 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 завдану їй матеріальну шкоду в сумі 950 грн. та моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 завдану їй матеріальну шкоду в сумі 11560 грн. та моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

Позов ОСОБА_25 заявлений ним в якості представника потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 1764 грн. залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи по епізоду крадіжки у ОСОБА_5 в сумі 184, 14 грн.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_9 , яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1