справа № 208/2020/17
№ провадження 1-кс/208/627/17
УХВАЛА
Іменем України
12 квітня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого базову загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
*27.01.2004 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської обл. за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити із випробувальним терміном на 2 роки, звільнений із зали суду, вирок набув законної сили на 22.02.2004 р.;
*17.05.2005 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської обл. за ст.185 ч.2, 185 ч.З, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбутий строк за вироком суду від 27.01.2004 р., до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнення 02.04.2007 р. з Дніпропетровського СІЗО №3 на підставі вироку Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 02.04.2007 р. (вид-умовно-достроково), не відбутий строк 1 рік 3 місяці 16 днів;
*12.05.2009 р. Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст.289 ч.2 КК України, вид покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, вирок набрав законної сили 06.07.2009 р.;
- 09.10.2009 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської обл. за ст. 190 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбутий строк 6 місяців за вироком суду від 17.05.2005 р., до відбуття 2 рок 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України дане покарання поглинути покаранням за вироком від 12.05.2009 р., до відбуття 5 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 16.12.2009 р., звільнення 14.12.2013 р. з Дніпропетровської ВК №89 по відбуттю строку покарання,
*05.09.2014 р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської обл. за ст.309 ч.1 КК України до штрафу 850 грн, вирок набув законної сили 06.10.2014 р., перегляд вироку: 17.08.2015 р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., ухвала: невиплачений штраф замінено на 50 годин громадських робіт;
*07.06.2016 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської за ст.185 ч.2, 3, 395, і 86 ч.2, 7 ч.1, 4 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, залік за ст.72 ч.5 КК України з 01.10.2017 р. до набрання вироком законної сили, 20.12.2016 р. вирок Апеляційного суду Дніпропетровської обл. вирок від 07.06.16 р. в частині призначення показання відмінити, 2 призначити за ст.309 ч.2 КК України з роки позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднати штраф, до відбування4 роки позбавлення волі та штраф 850 грн, показання виконати самостійно, за ст.185 ч.2. 3. 395. 186 ч.2; 70 ч.1 - 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.09.2014 р., до відбування 4 роки позбавлення волі та штраф 850 гривень, покарання виконати самостійно, залік за ст.72 ч.5 КК України з 01.10.2014 р. до 20.12.2016 р., звільнено з залу суду по відбуванню покарання;
Слідчий звернувся до суду вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєні тяжкого злочину, не має стійких соціальних зв`язків, може знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що в нього на утриманні хвора мати.
Суд, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.04.2017 р. о 17.30 год. перебуваючи у приміщенні майстерні з ремонту взуття, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, відкрито, із корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, ОСОБА_7 рукою схопив належний ОСОБА_8 зазначений вище мобільний телефон, після чого почав тікати з майстерні. В цей момент ОСОБА_8 , почувши, що музика на мобільному телефоні грати перестала, озирнувся назад та побачив як ОСОБА_7 вибіг з приміщення майстерні, при цьому тримаючи у руках належний ОСОБА_8 мобільний телефон. ОСОБА_8 почав гучно вимагати зупинитись та повернути викрадений мобільний телефон. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, усвідомлюю, що його дії помічено потерпілим, ОСОБА_7 вибіг з приміщення майстерні та з поля зору потерпілого зник. Таким чином ОСОБА_7 втік з місця події та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном.
12.04.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
10.04.2017 р. слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з погодженим з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні
Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підтверджується: доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання потерпілому ОСОБА_10 та свідку ОСОБА_9 , протоколом огляду предмету - відеозапису.
Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення істотного значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного доходу, не має стійких соціальних зв`язків, не має реєстрації.
На переконання суду, надані слідчим докази доводять наявність відносно ОСОБА_5 обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, не працює, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, що дає підставу для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинено із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст.ст.176-179, 184, 186, 193. 194, 196 КПК України, суд
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 червня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1