Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 539/1098/17
Провадження № 1-кп/553/130/2017
У Х В А Л А
Іменем України
28.04.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28 квітня 2017 року Апеляційний суд Полтавської області передав до Ленінського районного суду м. Полтави матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України з Полтавського районного суду Полтавської області для розгляду по суті.

Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Полтави.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що 06 жовтня 2016 року, близько 19:30 години, ОСОБА_6 прийшов до будинку на АДРЕСА_1 , де тимчасово мешкала його співмешканка ОСОБА_8 . Коли він зайшов до будинку його зустріли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими в останнього виникла сварка. У ході сварки у ОСОБА_6 на ґрунті неприязних стосунків виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство двох та більше осіб, ОСОБА_6 , умисно наніс численні удари кулаками по голові та тулубу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання впала на підлогу та втратила свідомість.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , умисно наніс численні удари кулаками по голові та тулубу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подолавши таким чином опір останнього. Після того як ОСОБА_9 упав на підлогу, ОСОБА_6 , здавлюючи органи шиї останнього руками, умисно перекрив надходження кисню в організм, чим скоїв убивство ОСОБА_9 , після чого ножем спричинив колото-різане поранення шиї останнього. Далі, ОСОБА_6 , здавлюючи органи шиї ОСОБА_10 руками, умисно перекрив надходження кисню в організм, чим скоїв убивство ОСОБА_10 , після чого ножем спричинив різане поранення шиї останньої. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 зайшов до кімнати будинку, де в цей час спала ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство 2 та більше осіб, ОСОБА_6 умисно наніс численні удари кулаками по голові та тулубу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинивши останній закриту черепно-мозкову травму, що призвела до її смерті, після чого ножем спричинив різане поранення шиї останньої. Внаслідок отриманої черепно-мозкової травми ОСОБА_8 померла на місці злочину. Причиною смерті ОСОБА_10 слід вважати механічну асфіксію в результаті здавлювання органів шиї руками. Причиною смерті ОСОБА_9 слід вважати механічну асфіксію в результаті здавлювання органів шиї руками. Причиною смерті ОСОБА_8 явилась закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 07 жовтня 2016 року, близько 04:00 години, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , умисно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав бувший у вжитку мобільний телефон «Nokia RM-1133» із зарядним пристроєм, що належав загиблій ОСОБА_10 , вартістю 406 грн., та бувший у вжитку мобільний телефон «Nokia RM-1133», що належав загиблому ОСОБА_9 , вартістю 350 грн., бувший у використанні рушник вартістю 20 гривень та зв`язку ключів без вартості. Таким чином, ОСОБА_6 вчинив крадіжку майна загиблої ОСОБА_10 на суму 406 грн., та майна загиблого ОСОБА_9 , на суму 370 гривень. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

27.10.2016 відомості про умисне вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 внесені до ЄРДР № 0001907 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.18.04.2017 відомості про викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_9 внесені до ЄРДР № 0000174 за ч. 1 ст. 185 КК України. 18.04.2017 кримінальні провадження № 0001907 та № 0000174 об`єднані під спільним номером 0001907.

28.10.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Вказує, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей не має, скоїв особливо тяжкий злочин, тому може переховуватися від суду; підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями з приводу вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, оскільки частина із свідків є знайомими останнього; підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, він може продовжувати свою злочинну діяльність.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як вину у вчиненому правопорушенні не визнає та не вчиняв даного злочину.
Адвокат обвинуваченого просив суд відмовити в задоволенні клопотання та не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою так як його підзахисний сам має бажання з`являтися в судові засідання щоб довести свою невинуватість, а доводи прокурора про існування ризиків передбачених чинним КПК України є припущеннями.

Заслухавши прокурора, з`ясувавши думку обвинуваченого та його захисника-адвоката, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 в їх сукупності, а також вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан. Крім того, враховує, що доводи захисника обвинуваченого наведені в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора, свідчать про незгоду з пред`явленим обвинуваченням та підлягають перевірці під час судового розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність продовження застосування щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку щодо необхідності обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 183, 314, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, починаючи з 15 год. 00 хв. 28 квітня 2017 року по 15 год. 00 хв. 26 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддяОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3