Справа № 606/829/17
і м е н е м У к р а ї н и
26 червня 2017 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соснівка Шумського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, несудимого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей
за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 5 квітня 2017 року близько 12 год. в м.Теребовлі Тернопільської області, проник через вхідні двері у житловий будинок по АДРЕСА_2 , звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав із гаманця, який зберігався у сумці, гроші в сумі 200 грн. та офіційний документ банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , видану потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши їй тим самим шкоду на вказану суму.
Далі, цього ж дня біля 13 год. ОСОБА_4 , маючи у своєму розпорядженні викрадену банківську картку, перебуваючи по АДРЕСА_3 , підійшов до банкомату ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звідки таємно, з корисливих мотивів, з використанням банківської картки викрав гроші в сумі 5000 грн, враховуючи комісію банку за видачу готівки в сумі 200 грн., які в подальшому використав на власні потреби.
Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 5400 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, та показав, що 5 квітня 2017 року біля 12 год. він через вхідні двері проник у житловий будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав із гаманця, який зберігався у сумці потерпілої ОСОБА_5 , гроші та її банківську картку. Заволодівши вказаним майном, він цього ж дня біля 13 год. підійшов до банкомату ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звідки таємно, з корисливих мотивів, зняв кошти у сумі 5000 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Також суду показав, що йому було відомо про те, що банківська картка є офіційним документом і він знав до неї пін-код.
ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ознаками ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам досудового розслідування та суду у розкритті злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Аналізуючи в сукупності обставини, що помякшують ОСОБА_4 покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, думку потерпілої, яка просить суд призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статтей обвинувачення за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
за ч.1 ст.357 КК України 850 грн. штрафу.
за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Покласти на ОСОБА_4 обовязки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.