Справа № 159/1275/17
Провадження № 1-кп/159/148/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000393 від 21 лютого 2017 року, на підставі угоди про примирення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця с. Терешківці, Горохівського району,

Волинської області, розлученого, з вищою освітою, непрацюючого,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 20 лютого 2017 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого фактичного проживання в квартирі АДРЕСА_3 , під час конфлікту зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , який виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно потягнув останню за волосся голови, внаслідок чого вона впала на коврове покриття підлоги правим боком. Коли ОСОБА_5 знаходилась в положенні лежачи на підлозі, ОСОБА_4 продовжив тягнути потерпілу до себе за волосся голови, після чого наніс один удар рукою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, синця правого плеча, забою м`яких тканин голови, що згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував завдану потерпілій шкоду. Також вказаною угодою визначено узгоджене покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України та покладення на обвинуваченого обов`язку попросити вибачення у потерпілої. Відповідно до вказаної угоди, сторонами погоджено, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру потерпіла до обвинуваченого немає. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинено злочин невеликої тяжкості, укладення угоди ініційовано одночасно з боку потерпілої та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 125 КК України, потерпіла претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, погодився на призначення узгодженого покарання.

Потерпіла та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.

Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України, не порушують права, свободи та інтереси сторін, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.3-7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відомості про процесуальні витрати по справі та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 27 березня 2017 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000393 від 21 лютого 2017 року.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, прокурору та потерпілій.

Головуючий:ОСОБА_1