В И Р О К
іменем України

04 травня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001335 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Таранівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживав у АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) вироком Первомайського районного суду Харківської області від 18.06.2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; 2) вироком Первомайського районного суду Харківської області від 26.11.2011 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнився 02.09.2015 року за відбуттям строку покарання,

у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
29 листопада 2016 року близько 12:00 години в с. Бірки Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 шляхом поштовху відкрив кватирку вікна квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, після чого проник до вказаної квартири, належної ОСОБА_7 , звідки повторно, таємно викрав ноутбук "Lenovo G585 20137", вартістю 3300 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Зазначеними діями ОСОБА_5 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується його показаннями під час судового розгляду, де він повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що дійсно, за вищевказаних обставин, 29.11.2016 року в АДРЕСА_2 , будучи у стані сп`яніння, через вікно проник до квартири АДРЕСА_3 та викрав ноутбук належний його троюрідній сестрі ОСОБА_7 .

Під час перебування у квартирі він загубив там належний йому мобільний телефон Нокіа. Оскільки знаходився у стані сп`яніння, не пам`ятає, куди подівся викрадений ним ноутбук.

Причиною, що спонукала його до вчинення кримінального правопорушення стала сварка зі співмешканкою, після чого він вжив алкогольні напої та вчинив крадіжку.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену кримінальним законом відповідальність та відшкодувати спричинену шкоду.

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 винен у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його обставини.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, визнається скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Під час призначення покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особу винного, який має непогашені судимості, двічі був судимий за злочини проти власності та відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, за місцем проживання скарг на нього немає, водночас не має зареєстрованого місця проживання, не одружений, на час вчинення кримінального правопорушення працював у ТОВ ТЕРРА м. Первомайський, під час перебування в Харківській УВП №27 звернувся з заявою про залучення його до робіт у виробничій майстерні, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, вирішальним для призначення покарання у виді позбавлення волі є тяжкість вчиненого злочину, непогашені судимості за корисливі злочини, вчинення злочину у стані сп`яніння.

Водночас, щире каяття, ставлення до праці, висловлення готовності нести кримінальну відповідальність та відшкодувати спричинену шкоду, за умови відсутності вимог щодо відшкодування шкоди з боку потерпілої, дали суду підстави для призначення покарання на мінімальний строк, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 20.01.2017 року по 04.05.2017 року належить зарахувати до відбутого покарання із розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Долю речового доказу - мобільного телефону Нокиа 1616-2, що належить обвинуваченому ОСОБА_5 та не є знаряддям злочину чи предметом, добутим в результаті його вчинення, належить вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Залишити у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід - тримання під вартою в Харківській УВП №27.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання - 20 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 20.01.2017 року по 04.05.2017 року зарахувати із розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ - мобільний телефон Нокиа 1616-2, що переданий на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, - повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: