ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3981/16-к
провадження № 1-кп/753/383/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9

ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

проводячи судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 , уродженця села Цінева, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, не одруженого, який проходив службу на посаді заступника начальна центру з медичної частини начальника медичної частини Центру медичної реабілітації, санаторного лікування та спеціальної підготовки особового складу Повітряних та Військово-морських сил ЗСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.408, ч.1 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.408, ч.1 ст.111 КК України .

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судом в порядку ст.331 КПК України поставлено на обговорення питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурори просили продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, оскільки місцем проживання обвинуваченого є тимчасово окупована територія АР Крим, ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризику продовжити злочинну діяльність та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заперечили проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки для цього немає підстав та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав своїх захисників.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочинів, які йому інкриміновано та те, що ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні умисних злочинів, в тому числі і особливо тяжкого, при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 12 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, ОСОБА_11 раніше не судимий, не одружений, проживає та тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такими обставинами є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів і суспільний резонанс, а також те, що злочини у яких обвинувачується ОСОБА_11 є злочинами проти основ національної безпеки України та військовими злочинами, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.
У своєму рішенні «Іловецький проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначає, що приймаючи рішення про продовження тримання особи під вартою національні суди повинні вказати підстави такого продовження, які повинні бути «відповідними і достатніми».
Наводячи в ухвалі цілий комплекс підстав для продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає їх відповідними та достатніми, а також окремо враховує те, що обвинувачений проживає на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 , яка є непідконтрольною Україні, та після виїзду на яку буде унеможливлено розгляд кримінального провадження.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.5 ст.176 КПК України відповідно до якої, до осіб які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.109-114-1,258-258-5,260,261 КК України, більш мякі запобіжні заходи (у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту та застави) застосовані бути не можуть, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.176,177,178,182,331 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.11.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: