Справа № 640/2307/17
н/п 1-кс/640/1167/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
15.02.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ст. слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 юристом 1 класу ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме на нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518, 5 кв. м. в літ «Б-2» по АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_5 .
Слідчий вказує, що власником майнових прав на об`єкт інвестування вищевказані нежитлові приміщення, був ОСОБА_6 , однак свідоцтво на право власності нежитлових приміщень №29626885 від 18.11.2014 видане Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції на ім`я ОСОБА_7 , яка 18.04.2015 продала нежитлові приміщення ОСОБА_5 .
Допитаний у якості свідка колишній директор ТОВ «Моноліт «будівельний альянс» ОСОБА_9 пояснив, що вищевказані документи він не підписував, та на документах знаходиться не його підпис.
Слідчий вважає, що нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518, 5 кв. м. в літ «Б-2» по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , є предметами скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та не застосування заборони на розпорядження вищевказаним майном, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого продажу приміщень, які можуть перешкодити повному та всебічному розслідуванню всіх обставин скоєного кримінального правопорушення.
Слідчий в судовому засіданні підтримала подане клопотання, просила його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №80234996 від 13.02.2017, право власності на нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518, 5 кв. м. в літ «Б-2» по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 .
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518, 5 кв. м. в літ «Б-2» по АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_5 є предметом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також приймаючи до уваги, що не застосування заборони на розпорядження та відчуження вищевказаним майном, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого продажу, відчуження приміщень, які можуть перешкодити повному та всебічному розслідуванню всіх обставин скоєного кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на: нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518, 5 кв. м. в літ «Б-2» по АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом заборони їх розпорядження та відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1