Код суду 233 Справа № 233/1488/15-к
Вирок
Іменем України
27 грудня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стебник Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, працює на посаді складача поїздів залізничного цеху ПАТ «Івано-Франківськцемент», проходить військову службу за призовом на посаді номера обслуги 1 розрахунку 1 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї 3 аеромобільно-десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади військова частина - польова пошта НОМЕР_2 , має військове звання «сержант», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України;
ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові, громадянина України, має вищу освіту, проходить військову службу на посаді командира гаубичної артилерійської батареї 3 аеромобільно-десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади військова частина - польова пошта НОМЕР_2 , має військове звання «старший лейтенант», одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, суд -
Згідно абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1996 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-ХІІ особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року № 1126-VII, в Україні з 17.03.2014 розпочався особливий період, який діє по даний час.
Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» вказане рішення введено в дію та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначена територія Донецької та Луганської областей.
Так, положеннями статей 17, 65 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу та обов`язком кожного громадянина.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Від стану законності і воєнного правопорядку у Збройних Силах України залежить ефективність виконання покладених на них найважливіших державних задач.
Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки.
Відповідно до статті 28 Статуту внутрішньої служби ЗС України єдиноначальність є одним з принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:
- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;
- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;
- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Статтями 29, 31 і 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Командир зобов`язаний показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти та усувати їх причини.
Згідно з статтями 59, 111, 112 вищевказаного Статуту командир батареї (роти) зобов`язаний правильно використовувати та особисто перевіряти наявність, утримання та бойову готовність техніки, суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки під час проведення занять і робіт за поводженням із технікою, їх обслуговуванням та бойовим застосуванням, інструктувати військовослужбовців роти перед їх відрядженням; організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт техніки, перевіряти підготовку та стан техніки батареї перед кожним виходом на навчання або заняття, вживати заходів для запобігання катастрофам, аваріям і поломкам.
Зокрема, відповідно до статті 345 Статуту внутрішньої служби ЗС України та п. 3.19 «Інструкції про порядок використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 січня 1995 року № 10 (з наступними змінами, далі - Інструкція), машини, у тому числі спеціальні, випускаються з парку згідно з нарядом, затвердженим напередодні командиром військової частини, у технічно справному стані, із закріпленими за ними водіями, за наявності у водія документу, що посвідчує особу та посвідчення на право керування машиною, а також пройшли перед рейсовий медичний огляд і допущені до рейсу, з відмітками у військовому квитку про проходження стажування на відповідну марку машини, з оформленими дорожніми листами за підписом заступника командира частини з озброєння і з відміткою техніка про її справний стан та чергового парку про дані спідометра та час випуску машини з парку.
Статтею 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України визначено обов`язок командирів підрозділів інструктувати водіїв перед вибуттям у рейс про додержання правил експлуатації машин, правил дорожнього руху й поведінки в рейсі.
Крім цього, статтями 1, 4, 5, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Згідно зі статтями 4, 5 Дисциплінарного статуту ЗС України кожен військовослужбовець зобов`язаний:
- додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;
- поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
- сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.
Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту ЗС України визначено, що у разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
З травня 2012 року по теперішній час старший лейтенант ОСОБА_18 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (умовне найменування воєнного часу польова пошта НОМЕР_2 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 03.12.2014 №71 старший лейтенант ОСОБА_18 призначений на посаду командира гаубичної артилерійської батареї 3 аеромобільно-десантного батальйону цієї військової частини та, відповідно до п. 1 примітки до статті 425 КК України, є військовою службовою особою, на яку покладено здійснення організаційно-розпорядчих обов`язків щодо управління підпорядкованим йому особовим складом, майном та технікою батареї.
В силу наявності вищої військової освіти, наявності досвіду проходження військової служби, ОСОБА_18 був достовірно знайомий з вимогами зазначених вище нормативних актів, що регулюють проходження військової служби та визначають обов`язки командира військового підрозділу.
24.10.2000 року ОСОБА_17 призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 і направлено для подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_3 . Під час проходження служби у період з 25.10.2000 до 15.05.2002, в тому числі і на посаді водія, останній здобув військо-облікову спеціальність тракториста тракторів аеромобільних військ.
Відповідно до ст. ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби ЗС України старший лейтенант ОСОБА_18 за своїм службовим становищем і військовим званням є начальником для сержанта ОСОБА_17 , а останній підлеглим ОСОБА_18 .
Із урахуванням отриманого досвіду внаслідок тривалого проходження військової служби та здобуття військово-облікової спеціальності тракториста тракторів аеромобільних військ, ОСОБА_17 достовірно знав законодавство України, яке регламентує порядок проходження військової служби, правила водіння спеціальних машин та відповідальність, яка передбачена за їх порушення.
Зокрема, ОСОБА_17 достовірно знав, що відповідно до вимог ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут ЗС України), він, як військовослужбовець, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості, скромності і витримки, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, поводитися самому з гідністю і честю, не допускати і стримувати інших від негідних вчинків, стримувати військовослужбовців від протиправних дій, неухильно виконувати вимоги законодавства.
Також ОСОБА_17 було достовірно відомі вимоги ст. 345 Статуту внутрішньої служби ЗС України та п. 3.19 Інструкції про порядок використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 січня 1995 року № 10 (з наступними змінами), про те, що машини, у тому числі спеціальні, випускаються з парку згідно з нарядом, затвердженим напередодні командиром військової частини, у технічно справному стані, із закріпленими за ними водіями, за наявності у водія документу, що посвідчує особу та посвідчення на право керування машиною, а також пройшли перед рейсовий медичний огляд і допущені до рейсу, з відмітками у військовому квитку про проходження стажування на відповідну марку машини, з оформленими дорожніми листами за підписом заступника командира частини з озброєння і з відміткою техніка про її справний стан та чергового парку про дані спідометра та час випуску машини з парку.
Крім того, ОСОБА_17 було відомо, що положеннями ст. 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України визначено обов`язок командирів підрозділів інструктувати водіїв перед вибуттям у рейс про порядок виконання завдання, про додержання правил дорожнього руху, правил експлуатації машини, правил поведінки та вимог безпеки руху.
Окрім цього, ОСОБА_17 знав вимоги п.п. 2.9а, 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, якими водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; зобов`язано перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; враховувати під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Після прибуття у зону проведення антитерористичної операції військовослужбовці ОСОБА_18 та ОСОБА_17 у складі гаубичної артилерійської батареї 3 батальйону вибули для виконання завдань у АДРЕСА_3 , де розташовані бойові позиції даного підрозділу.
10.03.2015 командир військової частини - польова пошта НОМЕР_4 полковник ОСОБА_19 , в оперативному підпорядкуванні якого перебуває 3 батальйон військової частини польова пошта НОМЕР_2 , через підлеглих йому військовослужбовців дав вказівку старшому лейтенанту ОСОБА_18 отримати для його підрозділу в 3 батальйоні ( АДРЕСА_4 ) багатофункціональний тягач легкий броньований, шасі № НОМЕР_5 (надалі МТЛБ).
Відповідно до вимог статті 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України ОСОБА_18 був зобов`язаний належним чином організувати виконання цієї вказівки, зокрема одержання та експлуатацію даної техніки.
Разом з цим, ОСОБА_18 недбало ставлячись до виконання своїх службових обов`язків, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у випадку порушення вимог законодавства, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, вирішив доручити керування МТЛБ підлеглому сержанту ОСОБА_17 , знаючи що останній не має право керувати ним та не пройшов необхідного стажування по керуванню машиною такого типу, але здобув певні навики управління транспортними засобами на гусеничному ходу.
15.03.2015 у старшого лейтенанта ОСОБА_18 , в зв`язку з викладеними вище обставинами, виникла службова необхідність у транспортуванні військового багатофункціонального тягача легкого броньованого, шасі № НОМЕР_5 (надалі МТЛБ) з парку батальйону, який розташований у АДРЕСА_4 до с. Орлівка.
Того ж дня ОСОБА_18 , достовірно знаючи що ОСОБА_17 не закріплений за МТЛБ, не має посвідчення на право керування машиною, не пройшов відповідного стажування на вказану спеціальну машину та не був допущений до рейсу, але достовірно знаючи, що останній має окремі навики керування МТЛБ, вказав останньому на необхідність вибути з ним для транспортування даного транспортного засобу, після чого ОСОБА_17 добровільно погодився.
Наступного дня, тобто 16.03.2015, близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_18 , ОСОБА_17 разом з іншими 9 військовослужбовцями прибули до місця розташування 3 батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 у АДРЕСА_4 , де ОСОБА_18 доручив ОСОБА_17 прийняти МТЛБ в парку батальйону та перевірити його технічний стан.
При цьому, перебуваючи у розташуванні 3 батальйону, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , кожен окремо, вжили алкогольні напої.
Надалі, близько 14 год. 00 хв., старший лейтенант ОСОБА_18 , перебуваючи у розташуванні 3 батальйону військової частини польова пошта В НОМЕР_6 у АДРЕСА_4 , у стані алкогольного сп`яніння, неналежно виконуючи свої вищевказані службові обов`язки через безвідповідальне та несумлінне ставлення до них, у порушення ст.ст. 11, 13, 16, 59, 112, 345, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту ЗС України, п. 3.19 Інструкції, дав вказівку підлеглому особовому складу розміщатися у транспортних засобах, а ОСОБА_17 доручив керувати МТЛБ, тобто протиправно допустив до водіння МТЛБ ОСОБА_17 , який не був закріплений водієм за ним, не мав посвідчення на право керування машиною такого типу, не пройшов відповідного стажування на вказаній спеціальній машині, не був допущений до рейсу, не пройшов медичний огляд, без відповідного наряду та належним чином оформленого дорожнього листа, не провівши з останнім як водієм даної спеціальної машини, перед вибуттям у рейс відповідний інструктаж про порядок виконання завдання та про додержання правил дорожнього руху.
У свою чергу ОСОБА_17 не повідомив ОСОБА_18 про те, що він вживав алкогольні напої.
Близько 14 год. 30 хв. цього ж дня, ОСОБА_18 розмістився у салоні автомобіля ЗиЛ-131, ОСОБА_17 на виконання вказівки останнього відповідно на місці водія МТЛБ, який перебував позаду даного автомобіля ЗиЛ-131, після чого ОСОБА_18 як командир підрозділу, перебуваючи за вказаною адресою, продовжуючи недбало виконувати свої службові обов`язки, у порушення наведених нормативно-правових актів, з підлеглим сержантом ОСОБА_17 як водієм МТЛБ перед його вибуттям у рейс необхідний інструктаж про порядок виконання завдання, про додержання правил дорожнього руху, поведінки та дисципліни не провів, стан алкогольного сп`яніння у нього не виявив, натомість не отримавши необхідного дозволу від командування 3 батальйону та НОМЕР_7 окремої аеромобільної бригади на вибуття у рейс вказаних машин, не з`ясувавши їх маршрут руху, самостійно віддав усний наказ на початок їх руху та розмістившись попереду колони, усупереч ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» визначив подальший напрямок по твердому покриттю через населений пункт місто Костянтинівка Донецької області, без додержання порядку виходу та маршруту руху гусеничної техніки з міста в обхід його центральних вулиць по польовим дорогам.
У свою чергу ОСОБА_17 16.03.2015 близько 14 год. 30 хв. - 14 год. 45 хв., усупереч ст.ст. 11, 13, 16, 345 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, не будучи водієм закріпленим за МТЛБ, не маючи документа, що посвідчує особу, посвідчення на право керування машиною, наряду та належним чином оформленого дорожнього листа, не пройшовши стажування по керуванню даною машиною та передрейсового медичного огляду, не будучи допущеним до рейсу, виїхав на МТЛБ з місця розташування 3 батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , рухаючись по АДРЕСА_4 на МТЛБ позаду автомобіля ЗиЛ-131 згідно заданого ОСОБА_18 маршруту, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у порушення п.п. 2.9а, 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, не переконався перед зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху та під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впорався з керуванням спеціальної машини МТЛБ, здійснив з`їзд із автомобільної дороги на обочину та продовжуючи рух поза межами проїзної частини дороги біля знаку «Пішохідний перехід» через вул. Калініна в районі її перехрестя з проспектом Ломоносова, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, здійснивши наїзд на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_20 .
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди малолітня дитина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, а громадянці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді закритих переломів лівого стегна в середині третини зі зміщенням уламків; лонної і сідничної кісток ліворуч, лонної кістки праворуч, лівоздухвинної кістки ліворуч, крижу праворуч, поперекового відростку L5 хребця праворуч, численні забої та садна м`яких тканин правого плеча, лівого стегна, лівої гомілки, які під час травматичного процесу призвели до зростання переломів кісток: обох лонних та сідничної кістки ліворуч, лівого стегна після накістного металоостеосинтезу в середній третині, переломів кісток крижі праворуч та здухвинної кістки ліворуч, крайового перелому поперекового відростку L5 хребця праворуч, наслідки хребтової травми з незначними больовим синдромом (люмбальгія).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 з початку судового розгляду не визнавав себе винним у скоєнні інкримінованого злочину, але в подальшому свідомо змінив звої показання, визнав свою вину та пояснив, що 08.03.2014 року в складі 80 бригади він вперше виїхав в зону проведення АТО. На початку червня 2014 року його батарея, в якій він тоді був командиром взводу, почала виконувати бойове завдання. На той час велися всі документи, що стосуються використання та передачі техніки, заправки автомобільної техніки. В подальшому з 17.07.2014 року його разом з іншими військовослужбовцями відправили до Луганського аеропорту, і там незважаючи на бойові дії вся документація велася належним чином. 10.08.2014 року під час чергового артилерійського обстрілу він отримав поранення та потрапив у шпиталь. Під час відпустки з реабілітації йому запропонували посаду командира гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади, але за умови, що одразу потрібно їхати до м. Костянтинівка. Він одразу згодився, приїхав до Костянтинівки 19.12.2014 року. Прибувши в штаб до своїх командирів, він запитав, як перевірити стан військової техніки, заправку, але йому сказали, зараз війна і ніхто нічого не виписує. Десь через тиждень, 26.12.2014 року, він вибув на вогневі позиції батареї до Донецького аеропорту. Зауважив, що самий в цей виїзд в його колоні був один МТЛБ, і їхали вони по тому самому маршруту, як і 16.03.2015 року, коли сталася ДТП, іншої дороги йому ніхто ніколи не показував. В той раз МТЛБ керували ОСОБА_17 та ще один солдат, який пізніше загинув. Майже кожного тижня він приїжджав до Костянтинівки за продуктами для солдатів, і постійно вони їхали однією і тією самою дорогою до штабу через пр. Ломоносова. І ніколи ніхто не виписував ніяких шляхових листів, не проводив передрейсового огляду тощо, тому це поступово увійшло у нього в звичку. 13.03.2015 року, коли він був на вогневих позиціях, йому зателефонував майор ОСОБА_21 і сказав, що підполковник ОСОБА_19 робив зауваження, що він не забезпечує його підрозділ тягачем, і сказав також, щоб він приїжджав забирати МТЛБ. Наказав приїхати у понеділок, 16.03.2015 року. Він це розпорядження сприйняв як усний бойовий наказ командира, після чого запропонував ОСОБА_17 поїхати отримати МТЛБ разом з ним, на що останній погодився. Він знає, що в його підрозділі був ще один солдат, який мав посвідчення на керування МТЛБ, однак цей солдат після участі в бойових діях, під час яких загинув його товариш, відмовився виїжджати на передову, тому він йому це і не пропонував. Він знав, що у ОСОБА_17 не було посвідчення на водіння МТЛБ, однак він бачив у його військовому квитку запис, що він має спеціальність «тракторист аеромобільних військ» і знав про те, що він має навички водіння МТЛБ, оскільки він раніше вже виїжджав на тягачі до терміналу Донецького аеропорту. Спочатку вони заїхали до м. Дружківка, повирішували там всі службові питання, а потім вже поїхали до м. Костянтинівка. Коли вони приїхали в штаб, ОСОБА_21 вже був на місці, і особисто показав, яку машину забирати. Він особисто дав ОСОБА_17 команду прийняти та оглянути МТЛБ. Пізніше він зустрів ОСОБА_21 на вулиці, він дуже швидко йшов до штабу, і по ходу сказав: «Все, ОСОБА_22 , можеш їхати». Він сприйняв це як команду на виїзд. Тоді він скомандував своєму особовому складу розміститись в машинах, при цьому разом з ОСОБА_17 в МТЛБ поїхало двоє солдат ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , одного яких, ОСОБА_23 , він призначив старшим машини. Наказав, щоб МТЛБ рухалася за його машиною, заборонив змінювати напрямок руху. Після цього машини рушили. Черговий на пропускному пункті при виїзді зі штабу комусь подзвонив по рації і їм без перешкод відкрили ворота. А потім під час руху сталася ДТП. Визнав, що зранку 16.03.2015 року пив пиво, але цього ніхто не бачив, пояснив свій вчинок сильним нервовим напруженням. Пояснив, що порушив вимоги статутів та інших норм законодавства лише через те, що на нього на бойових позиціях чекали 40 бійців, і від нього залежало їх життя, оскільки у разі виникнення необхідності змінити позиції, без тягача неможливо здійснити швидке переміщення орудій. Щиро розкаявся, публічно вибачився перед потерпілими, передав в судовому засіданні потерпілій ОСОБА_11 3000 грн. та зобов`язався протягом наступного року пересилати їй кожного місяця по 1500 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину в повному обсязі та пояснив, що він проходить військову службу на посаді номера обслуги 1 відділення 1 взводу гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного батальйону 80 окремої аеромобільної бригади, ст. лейтенант ОСОБА_18 є його командиром. 16.03.2015 року він за наказом ОСОБА_18 вибув з бойової позиції до м. Дружківка, а далі до м. Костянтинівка. ОСОБА_18 повідомив йому, що командир бригади наказав отримати МТЛБ. Зранку цього дня він пив пиво, але ОСОБА_18 цього не бачив. Чи пив ОСОБА_18 в цей день алкогольні напої, він не бачив. У м. Костянтинівка ОСОБА_18 наказав йому перевірити рівень масла та води в системі МТЛБ, що він і зробив. Після перевірки машини, яка була у справному стані, знову ж за вказівкою ОСОБА_18 він виїхав на МТЛБ з парку. Разом з ним їхали солдати ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Під час руху він знаходився в положенні напівсидячи, визирав з люка. Через деякий час МТЛБ почало тягнути в ліву сторону, він хотів її вирівняти, потягнув за важелі, але виїхав праворуч на тротуар, де сталося ДТП. Пояснив, що водити МТЛБ його вчив попередній водій-механік, водіння МТЛБ відрізняється від водіння трактору, але запевнив, що має гарні навички. Також пояснив, що з 1999 року має посвідчення водія категорії «А, С», яке отримував в Івано-Франківську. Наказ почати рух давав ОСОБА_18 , будь-якого інструктажу він йому не проводив, він сам не знав, що на гусеничному транспорті неможна їхати по асфальту. ОСОБА_18 знав, що він має навички водіння МТЛБ. Швидкість руху та маршрут ОСОБА_18 не встановлював, він просто поїхав попереду на вантажівці ЗИЛ, просто наказав їхати за ним. З якою швидкістю рухались транспортні засобі в момент ДТП, сказати не може. Щиро розкаявся в скоєному, публічно просив вибачення у потерпілих.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина знайшла своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила що 16.03.2015 року вона разом з двома дітьми вийшла погуляти. На перехресті пр. Ломоносова та вул. Калініна в м. Костянтинівці вона зупинилася перед пішохідним переходом, оскільки по пр. Ломоносова рухався на великій швидкості військовий транспорт. Машини було дві, дистанція між ними була невелика. Потім їй здалося, що МТЛБ повертає наверх в її бік, після чого вона з дітьми побігла в іншу сторону, але машину різко розвернуло в їх бік і вона встигла лише перевернути коляску догори колесами. Потім МТЛБ проїхалося по ній та дитині, після чого поїхало далі до зіткнення зі стовпом. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження, до теперішнього часу проходить лікування, дитина, ОСОБА_25 , загинула. Заявила цивільний позов до обвинувачених про відшкодування моральної шкоди в сумі 500000 грн.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що обвинувачених він не знає. 16.03.2015 року він перебував вдома, а його дружина поїхала до батьків з їх донькою ОСОБА_26 . Приблизно о 14 год. 30 хв. йому зателефонувала дружина, та прокричала щось незрозуміле. Він став дзвонити тестю, потім дружині, але не міг з`ясувати, що трапилось. Тоді він вирішив поїхати на машині до них все з`ясувати, і коли їхав, то на перехресті пр. Ломоносова та вул. Калініна побачив ДТП. Побачив поруч дитячу коляску його доньки, але потім дізнався, що його доньку швидка відвезла до лікарні, але з нею все гаразд. Бачив, що позаду лежала мертва ОСОБА_27 . Потім він повернувся знову до перехрестя, хотів знайти тих, хто був за кермом, але з учасників ДТП вже не було нікого, приїхали військові, було багато народу. Потім він поїхав до відділення міліції, де бачив ОСОБА_28 в стані дуже сильного алкогольного сп`яніння.
Допитаний в судовому засіданні потерплий ОСОБА_12 пояснив, що обвинувачених він не знає. 16.03.2015 року він знаходився вдома зі своєю донькою ОСОБА_29 та онукою ОСОБА_30 . Оскільки донька захворіла, ОСОБА_31 , їх родичка, погодилася погуляти зі своєю донькою ОСОБА_32 та його онукою. Він допоміг винести коляску, та вони пішли на прогулянку. Через півгодини йому зателефонувала дружина ОСОБА_33 та в істериці повідомила, що ОСОБА_34 та ОСОБА_35 збив танк. Він нічого не сказав своїй доньці та побіг на перехрестя пр. Ломоносова та вул. Калініна. Підійшовши туди, він побачив багато людей, побачив коляску, його дружина стояла поруч в істериці, він почав її заспокоювати. Дружина повідомила йому, що ОСОБА_36 загинула, ОСОБА_34 забрала швидка, а онуку забрала якась жінка до 5-ї лікарні. В цей момент серед людей він не бачив ні ОСОБА_37 , ні ОСОБА_38 . Дружина попросила його дізнатися, що з онукою. Він пішов до лікарні, де йому сказали, що з дитиною все гаразд та порадили звернутися до дитячої лікарні. Потім він поїхав до міліції, але там всі відмовлялись говорити, хто був за кермом. Після цього, він був у ОСОБА_39 в лікарні, у неї повністю було роздрібнено стегно, зробили операцію. Зі слів ОСОБА_40 йому стало відомо, що військові їхали зі швидкістю на світлофорі, вона відійшла в сторону з переляку, але коли їх побачила, зрозуміла, що їй діватися нема куди та перевернула коляску з онукою, щоб врятувати її, а також намагалася відштовхнути ОСОБА_35 . Але ОСОБА_36 схопилася за пальто, та прийняла удар на себе.
Допитаний в судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_10 пояснив, що він свідком та очевидцем події не був. До нього звернулася ОСОБА_41 , яка є рідною сестрою ОСОБА_11 , яка перебувала на лікуванні в м. Харків, та є рідною тіткою загиблої ОСОБА_42 , з проханням представляти інтереси потерпілої в суді та подати цивільний позов. Йому відомо, що ОСОБА_43 знаходиться у дуже важкому стані в тому числі емоційному, він навіть відчув це по телефону.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 пояснив, що він був очевидцем ДТП і бачив, як по АДРЕСА_5 16.03.2015 року рухалися дві військові машини перша вантажівка, за нею МТЛБ, їх швидкість була більше 50 км/год. Зверху на МТЛБ сиділи двоє військових, вони щось кричали дівчатам на вулиці. Водія МТЛБ він не бачив. Йому здалося, що МТЛБ намагався обігнати вантажівку, після чого почав змінювати напрямок руху, виїхав спочатку на зустрічну смугу, а потім праворуч на тротуар, де завалив стовп та на тротуарі збив людей маленьку дівчинку, жінку, та поруч ще лежала дитяча коляска. Він бачив трьох військових на місце ДТП один був з аптечкою, у другого була перебита нога, а третій був неадекватний, кричав та махав пістолетом, їх обличчя він не запам`ятав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді командира НОМЕР_7 окремої аеромобільної бригади. ОСОБА_18 та ОСОБА_17 проходили службу у підпорядкованому йому підрозділі. Він особисто ставив завдання майору ОСОБА_21 забезпечити підрозділ ОСОБА_18 . МТЛБ. Він не спостерігав, як 16.03.2015 року особовий склад готував МТЛБ до виїзду, побачив його вже за межами частини. В цей день він спілкувався з ОСОБА_18 приблизно 1 хвилину. В батальйоні не було організовано автомобільну службу взагалі, але контроль за в`їздом-виїздом здійснювався. Допускає, що випуск МТЛБ здійснив якійсь солдат, не доповівши про це. ОСОБА_18 міг «надавити» авторитетом. Маршрут руху він особисто доводив командирам батальйонів, і цей маршрут пролягав поза межами міста, по польовим дорогам. Перед виїздом з парку ОСОБА_18 мав визначити завдання, маршрут руху, старшого машини, водія.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді заступника командира 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади. Він отримав усне розпорядження від полковника ОСОБА_19 підготувати для підрозділу ОСОБА_18 тягач, оскільки та машина, що перебувала на бойовій позиції, була несправна. Після цього він розпорядився фахівцям у м. Дружківка підготувати МТЛБ, який прибув з м. Ізюм своїм ходом. Він особисто бачив, як машину готували, як вона їздила по парку. Потім старший групи ремонту доповів, що машина готова. В день ДТП він зустрічався з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 у парку, на той час МТЛБ був готовий до виїзду але йому було не відомо, коли саме ОСОБА_18 збирається його забирати та виїхати. При зустрічі він питав у ОСОБА_17 , чи вміє той водити МТЛБ, на що ОСОБА_17 відповів, що вміє. ОСОБА_18 мав йому доповісти про прийняття МТЛБ та провести інструктаж водіїв, визначити розташування машин, швидкість руху. Він не визначав ОСОБА_18 коли і як виїжджати, до 13-00 год. перебував на нараді. У разі доповіді про готовність командир батальйону ОСОБА_45 провів би інструктаж на предмет виїзду з парку. Після того, як він вийшов з наради, йому зателефонував начальник штабу ОСОБА_46 та повідомив, що МТЛБ потрапило у ДТП. Маршрут руху гусеничної техніки поза межами населених пунктів визначав полковник ОСОБА_19 , він особисто не доводив ОСОБА_18 цей маршрут, оскільки раніше в його підпорядкуванні гусеничної техніки не було, і не давав йому прямої вказівки на вибуття після отримання МТЛБ. Якби він дав йому такий наказ, то ОСОБА_18 мав би право виїхати навіть без відповідних документів. Він знав, що в підрозділі ОСОБА_18 не було водія МТЛБ.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_45 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді командира 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 були його підлеглими. Йому відомо зі слів майора ОСОБА_21 , що командир бригади ОСОБА_19 дав команду отримати МТЛБ, який перебував у справному стані. Пояснив, що було усне розпорядження, але чиє саме не пам`ятає, про те, щоб техніка рухалася за межами міста не по асфальтовому покриттю. Повинні були виписуватись шляхові листи та контролювати в`їзд-виїзд техніки, за це відповідав ОСОБА_21 . Без його дозволу або без дозволу ОСОБА_21 техніка не могла виїхати за територію штабу. Він особисто дозволу на виїзд МТЛБ не давав. Ст. лейтенант ОСОБА_18 не вповноважений самостійно приймати рішення про виїзд техніки, він мав це узгодити з ним. 16.03.2015 року він розмовляв з ОСОБА_18 на трасі, коли той їхав за МТЛБ, а потім бачив у штабі, але вже не спілкувався з ним. Ознак вживання ОСОБА_18 алкоголю він не помітив. Не знає як так вийшло, що техніка 16.03.2015 року вийшла без його відома, мабуть йому не доповіли.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 пояснив, що він в березні 2015 року проходив службу на посаді начальника штабу першого заступника командира 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади, обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_17 були його підлеглими. За вихід військової техніки з парку підрозділу відповідав майор Боєчко. Про особливості передачі ОСОБА_18 техніки йому нічого не відомо, раніше техніка передавалась на підставі усного або письмового наказу. Наказів, якими б визначався маршрут руху техніки, не видавалось. На його думку, МТЛБ є гарною машиною, але спеціальних знань по обслуговуванню таких машин він не має. Як йому відомо, у разі несправності поворотної стрічки МТЛБ стає некерованою, але у його практиці поламок МТЛБ не було. Як командир ОСОБА_18 повинен був визначити маршрут руху, підготувати машину, отримати дозвіл на виїзд.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 надали схожі пояснення та повідомили, що в березні 2015 року вони входили до складу комісії, яка проводила службове розслідування за фактом ДТП, що мало місце в м. Костянтинівці за участю військової техніки. При перевірці було встановлено, що 16.03.2015 року в м. Костянтинівка сталася ДТП за участю військовослужбовців та військової техніки, і що там були жертви. При цьому деякі військовослужбовці перебували в нетверезому стані. Всі встановлені факти та висновки викладені в акті. Крім порушень з боку військовослужбовців ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , були виявлені порушення в організації внутрішньої служби парку та порядку використання автомобільної техніки в батальйоні, які сприяли виникненню ДТП.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_52 пояснив, що він в березні 2015 року проходив військову службу на посаді заступника керівника Антитерористичного центру СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) та затверджував акт службового розслідування щодо ДТП, яке сталося в м. Костянтинівка 16.03.2015 року за участю військовослужбовців та військової техніки. Він забезпечував доставлення військовослужбовців для їх опитування щодо обставин ДТП та надання необхідної для проведення розслідування документації. Сам він участі в проведенні розслідування не брав, детальних обставин ДТП вже не пам`ятає. За актом були встановлені двоє осіб, винних у ДТП, це водій ОСОБА_17 та його командир ОСОБА_18 . З приводу перевірки дій майора ОСОБА_21 пояснити нічого не може.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_53 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді номера обслуги 2 розрахунку гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади. 16.03.2015 року він був у наряді черговим по КПП військової частини, що дислокується в АДРЕСА_3 . В цей день приблизно до обіду на автомобілі ЗИЛ приїхав командир його підрозділу ОСОБА_18 та інші військовослужбовці, в тому числі і ОСОБА_17 . З м. Дружківка разом із ОСОБА_18 та іншими він виїхав до м. Костянтинівка. В Костянтинівці він спав до моменту виїзду, подробиць щодо отримання МТЛБ не знає. Перед виїздом їх вивели на шикування, після чого ОСОБА_18 дав команду на виїзд. Він їхав у кузові автомобілю ЗИЛ, спав, і не бачив хто був за кермом. Він не бачив, щоб ОСОБА_18 або ОСОБА_17 вживали алкоголь, на його думку, вони були тверезі. ОСОБА_18 взагалі не п`є та іншим не дозволяє.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_54 пояснив, що він в березні 2015 року проходив військову службу на посаді водія 2 розрахунку гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного десантного батальйону 80 окремої аеромобільної бригади. Його безпосереднім командиром був ОСОБА_18 16.03.2015 року за кермом автомобіля ЗИЛ 131 за вказівкою ОСОБА_18 він виїхав у Костянтинівку, де ОСОБА_17 мав отримати МТЛБ. Разом з ними їхали інші військовослужбовці, прізвища всіх не пам`ятає. У Костянтинівку вони приїхали в обідній час. Про необхідність виїзду дав вказівку ОСОБА_18 . При виїзді він керував машиною ЗИЛ, а ОСОБА_17 керував МТЛБ, шлагбаум їм підняли без перешкод. Перед виїздом ніхто інструктаж не проводив, маршрут руху не повідомляв. Він поїхав тим маршрутом, який знав. Чи перебував ОСОБА_18 в нетверезому стані сказати не може. Йому відомо, що раніше ОСОБА_17 керував МТЛБ при виїзді в Донецький аеропорт. Коли вони рушили, відстань між його машиною та МТЛБ була приблизно 50 м, швидкість близько 50 км/год., МТЛБ не намагався його обігнати, рухався позаду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_55 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді старшого навідника 2 розрахунку гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади. 16.03.2015 року він разом зі своїм командиром ОСОБА_18 виїжджав з вогневих позицій до м. Костянтинівка за продуктами, але спочатку вони заїжджали до м. Дружківка і забрали там інших військовослужбовців. По приїзду до м. Костянтинівки він пішов отримувати продукти, чим займались ОСОБА_18 та ОСОБА_17 не бачив. Пізніше до їдальні, де він приймав продукти, прийшов ОСОБА_18 та спитав чи всі зібрались, після чого дав команду «по машинах!». Вони залізли в машини і всі поїхали, будь-якого інструктажу перед цим не проводили, хоча раніше ОСОБА_18 завжди це робив. Першою їхала машина ЗИЛ, в кузові якої їхав він, за нею МТЛБ, рухались зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. Обставини, за яких сталася ДТП, він не бачив, бо йому огляд затуляв тент. Він також не бачив, щоб цього дня ОСОБА_18 або ОСОБА_17 вживали алкогольні напої.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_56 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді командира гармати гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади. 16.03.2015 року він перебував в м. Дружківка, куди приблизно о 09 годині цього дня приїхав його командир ОСОБА_18 та наказав виїхати на бойові позиції. Після цього вони виїхали до м. Костянтинівка. В Костянтинівці ОСОБА_18 займався своїми справами, а ОСОБА_17 перевіряв МТЛБ він бачив, як ОСОБА_17 їздив на МТЛБ по парку. Пізніше ОСОБА_18 наказав «по машинам!» і вони виїхали на двох машинах ЗИЛ та МТЛБ, він особисто поїхав в кузові НОМЕР_8 . Інструктажу ніякого перед виїздом ніхто не проводив, при виїзді їм без перешкод відкрили ворота. ОСОБА_18 в цей день перебував в нормальному стані, він не бачив щоб хтось, в тому числі і ОСОБА_18 , в цей день вживав алкоголь. Під час руху МТЛБ почало «кидати», потім він збив стовп на узбіччі праворуч. Він не виходив з ЗИЛа, бачив, як ОСОБА_57 взяв аптечку і побіг до місця ДТП, разом з ним також побіг ОСОБА_18 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_58 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді старшого навідника 2 розрахунку гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади. 16.03.2015 року він знаходився в лікарні м. Дружківка і того дня командир його підрозділу ОСОБА_18 забрав його з лікарні разом з іншими військовослужбовцями, після чого на автомобілі ЗИЛ вони всі поїхали до м. Костянтинівка. Йому відомо, що в Костянтинівці ОСОБА_17 приймав МТЛБ, але хто йому наказав це робити, не знає. ОСОБА_18 в Костянтинівці займався своїми службовими справами. Він не бачив, щоб хтось в цей день вживав алкогольні напої. Перед виїздом з м. Костянтинівка ОСОБА_18 всіх зібрав та сказав, що вони їдуть у складі колони, його призначив старшим машини МТЛБ, якихсь обов`язків ОСОБА_18 йому в зв`язку з цим не визначав. Він бачив, як на території частини ОСОБА_18 розмовляв з ОСОБА_21 . Водити МТЛБ він не вміє. Перед початком руху маршрут руху, швидкість руху ніким не визначалися, ОСОБА_18 просто наказав їхати за ЗИЛом, їхали на відстані приблизно 20 м зі швидкістю близько 40 км/год. Він їхав зверху на МТЛБ, з ним був ще ОСОБА_59 . Під час руху МТЛБ «кинуло» вліво та на зустрічну смугу, де рухався «Шевроле», і для того, щоб на нього не наїхати, ОСОБА_17 взяв праворуч, але МТЛБ «понесло».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_57 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді командира відділення обчислення гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади. 16.03.2015 року за вказівкою командира батареї ОСОБА_18 він виїхав на автомобілі ЗИЛ до м. Дружківка для отримання продуктів та форми, після цього мали їхати до м. Костянтинівка отримувати МТЛБ. В Дружківці забрали 6 військовослужбовців, всіх не пам`ятає. Ще під час руху до м. Дружківка зранку він, ОСОБА_55 та ОСОБА_17 пили енергетичний напій «Бьорн». По прибуттю в м. Костянтинівка ОСОБА_18 наказав ОСОБА_17 приймати МТЛБ. Він бачив, як ОСОБА_17 оглядав та перевіряв машину, проїхався на ній. Він знав, що тільки ОСОБА_17 мав навички водіння МТЛБ. В цей час ОСОБА_18 був у керівництва. Він бачив, як на території частини ОСОБА_18 та ОСОБА_21 мали розмову, але самої розмови він не чув. З м. Костянтинівки виїжджали двома машинами ЗИЛ та МТЛБ, за кермом МТЛБ був ОСОБА_17 , а він сам їхав в кузові НОМЕР_8 , поїхали тою самою дорогою, як і завжди через пр. Ломоносова. Не бачив, щоб в цей день ОСОБА_18 пив алкогольні напої, він перебував в нормальному стані. Інструктаж перед виїздом не проводився. Старшим машини МТЛБ ОСОБА_18 визначив ОСОБА_60 , хто був старшим в ЗИЛі не знає. Старшим колони був сам ОСОБА_18 . По місту машини їхали зі швидкістю приблизно 40 км/год з інтервалом до 100 м. Під час руху МТЛБ почало кидати з боку в бік, після чого він з`їхав в правий бік. Коли він це побачив, то постукав по кабіні ЗИЛа. Він хотів підійти до місця ДПТ надати першу допомогу, але його не підпустили.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_61 пояснив, що він під час проходження військової служби на посаді начальника майстерні технічного обслуговування відряджався до м. Костянтинівки для проведення ремонту та технічного обслуговування 80 бригади, де перебував з 19.02.2015 року більше одного місяця. Він разом зі своєю бригадою в складі ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 за наказом майора ОСОБА_21 проводив технічне обслуговування того МТЛБ, що потрапив у ДТП. Вони перевіряли масло в машині, патрубки, трубки, дивились чи ніде не підтікає. Особисто він гальмівну систему не перевіряв. Під час випробувань вони заводили МТЛБ, їздили на ньому по парку, він був в ідеальному стані. Про готовність машині він доповідав майору ОСОБА_21 . Пояснив, що має досвід водіння машин, подібних до МТЛБ, ця техніка не пристосована для їзди по асфальту, її повинні перевозити на спеціальних тягачах, але, на його думку, якщо водій має гарні навички, то з водінням на асфальтовому покритті проблем не повинно бути. Якщо машину занесло ліворуч або праворуч, водій невдало потягнув важелі. З ОСОБА_18 та ОСОБА_17 він особисто не знайомий, 16.03.2015 року їх не бачив і техніку не передавав, передача техніки взагалі не входить до його обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_65 пояснив, що в березні 2015 року він проходив військову службу на посаді номера обслуги 2 розрахунку гаубично-артилерійської батареї 3 аеромобільного десантного батальйону НОМЕР_1 окремої аеромобільної бригади, його командиром був ОСОБА_18 16.03.2015 року він лежав у лікарні в м. Дружківка. Цього дня його та інших військовослужбовців з м. Дружківка забрав ОСОБА_18 і вони всі разом поїхали до м. Костянтинівка, де перебували приблизно 3 години. Потім ОСОБА_18 вийшов зі штабу та дав команду «по машинах!». Кожний сів куди захотів. Він сів у ЗИЛ, ОСОБА_17 сів за кермо МТЛБ, ОСОБА_23 та ОСОБА_24 сіли зверху на броню ІНФОРМАЦІЯ_6 . Йому було відомо, що раніше ОСОБА_17 водив МТЛБ в Донецькому аеропорті і має досвід водіння. Йому перед виїздом ОСОБА_18 інструктаж не проводив, чи проводив водіям - не чув. Колона їхала зі швидкістю приблизно 55 км/год., між ЗИЛом та МТЛБ було приблизно 70-90 метрів. Як сталася ДТП він не бачив. ОСОБА_18 наказав їм залишатись в машині, а сам побіг на місце ДТП, при цьому він був у повністю адекватному стані, тверезий. ОСОБА_66 також бігав до місця ДТП, розказав, що збили дитину та травмували жінку.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_67 пояснив, що під час військової служби він відряджався в зону проведення АТО до м. Костянтинівка у 80 бригаду для ремонту військової техніки, він є старший майстер. За час служби він ремонтував та готував багато МТЛБ, на всіх перевіряв поворотні та гальмівні механізми, про готовність техніки доповідав майору ОСОБА_21 . МТЛБ, який потрапив у ДТП 16.03.2015 року, також готував він, на момент передачі машина перебувала в справному стані, на ній було проведено заміну патрубків, але складний ремонт не робили. Ці роботи виконувались за наказом ОСОБА_21 . Він особисто має досвід водіння МТЛБ, може проїхатись та протестувати. До його обов`язків не входить передача техніки. Пояснив, що МТЛБ через конструкцію гусениць не призначена для руху по асфальту.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_68 пояснив, що він під час несення служби в березні 2015 року відряджався до м. Костянтинівка до 80 бригади для ремонту та обслуговування техніки. Він обслуговував техніку за наказами майора ОСОБА_21 , обслуговував також той МТЛБ, що потрапив у ДТП. Він особисто ремонтує лише двигуни, керувати МТЛБ не вміє.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_69 пояснив, що приблизно 16-18 лютого 2015 року він відряджався до 80 бригади у м. Костянтинівка для ремонту та обслуговування техніки. Майора ОСОБА_21 знає, це зампотех бригади, але особисто з ним ніколи не спілкувався, всі завдання ставив прапорщик ОСОБА_70 . При обслуговуванні перевірявся рівень масла, мінялися патрубки. Справність вузлів та агрегатів перевіряв ОСОБА_61 їздив на техніці по парку. МТЛБ, що потрапив в ДТП, на момент обслуговування був справний, нормально рухався, повертав, гальмував. Сам він керувати МТЛБ не вміє. Якщо б машина була несправна, її б ніколи не передали у використання. По готовності МТЛБ ОСОБА_61 особисто доповідав ОСОБА_21 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_71 пояснив, що він проходить військову службу на посаді командира гармати у 123 батальйоні, з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 суто службові відносини. В п`ятницю, 13.03.2015 року, від командира батареї ОСОБА_18 йому стало відомо що їх батарея має отримати МТЛБ. ОСОБА_18 йому розказав, що про це йому телефоном сказав зампотех батальйону майор ОСОБА_21 , під час їх розмови він перебував поруч з ОСОБА_18 . Після дзвінка ОСОБА_18 почав з`ясовувати у особового складу, хто поїде за кермом МТЛБ, на що ОСОБА_17 сказав: «якщо нікого іншого нема, то можу я, бо я маю досвід водіння в Донецькому аеропорту». Він особисто бачив один раз раніше, як ОСОБА_17 керував МТЛБ. ОСОБА_18 та ОСОБА_17 мали поїхати за МТЛБ в понеділок, 16.03.2015 року. На бойових позиціях ОСОБА_18 постійно перебував з 26.12.2014 року, він особисто з ним воював з 13.01.2015 року до березня 2015 року. За цей час охарактеризував ОСОБА_18 як людину, завдяки якій весь особовий склад батареї залишився живий. Ніколи не бачив, щоб ОСОБА_18 пив алкоголь, іншим також забороняв, був до цього нетерпимий. 16.03.2015 року він бачив, як ОСОБА_18 та ОСОБА_17 вибували до м. Костянтинівки, вони були в нормальному стані, тверезі.
Допитаний в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_72 пояснив, що він особисто оглядав МТЛБ після ДТП, тому при проведенні експертизи повторний огляд не проводив, оскільки отриманих даних йому було достатньо для проведення експертизи. При огляді він візуально оглядав вузли та агрегати машини, фотографував. При огляді залишки поворотних стрічок були у своїх штатних місцях. Пошкодження поворотних стрічок взагалі не виникає раптово, і водій в змозі це встановити поступово в процесі руху. Водій перед початком руху зобов`язаний перевірити справність машини, а у разі виявлення несправності, повинен відмовитись від керування. Загальний стан траків МТЛБ відповідав його працездатності. Оскільки МТЛБ піддавався впливу вогню, всі вузли та агрегати згоріли або оплавилися, тому дослідити технічний стан кожного вузла та агрегату неможливо, і йому не відомо, щоб в України десь це можна було зробити. Він уважно оглядав сліди від МТЛБ на місці ДТП, і слідів гальмування не виявив, що свідчить про те, що водій не намагався зупинити машину та запобігти ДТП. Пояснив також, що в будь-якому транспортному засобі є системи, які впливають на його рух - це система керування, гальмівна система, ходова частина та трансмісія. Конструкція даного транспортного засобу передбачає, що воно все об`єднано. Важіль, яким гальмується транспортний засіб, також слугує для керування машиною. Під час руху даної машини будь-яких змін в її вузлах та агрегатах не було, оскільки в разі виникнення несправності трансмісії (кінематичний зв`язок від двигуна до гусениці) одна б гусениця зупинилася, а інша продовжила рух, в результаті чого шипи траків залишили би сліди на асфальті, знявши верхній його шар. Також у разі гальмування двома гусеницями (для уникнення ДТП) відбулося би зняття верхнього шару асфальту, а також сліди асфальту залишились би на шипах траків (гусениць), а оскільки він даних слідів не виявив, це свідчить про те, що МТЛБ не гальмувало, а також перебувало у справному стані.
Допитаний двічі в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_73 пояснив, що він раніше працював судовим експертом, проводив дорожньо-транспортні експертизи, зараз на пенсії. Зазначив, що відповідно до Методики експерт зобов`язаний дослідити всі вузли та механізми, з яких складається МТЛБ. На його думку, у разі відсутності поворотних стрічок неможливо однозначно стверджувати про справність поворотної системи. При дослідженні рульового механізму достатньо візуального огляду, але при дослідженні гальмівної системи необхідно застосовувати інструментальний метод, оскільки ця система характеризується параметрами ефективності гальмування, довжини гальмівного шляху. Заборона їзди гусеничної техніки по асфальту пов`язана з можливістю руйнування самого асфальту. Якщо транспортний засіб перебував у справному стані, то причиною його виїзду на тротуар могли бути тільки дії водія. Треба розрізняти працездатний та технічно справний стани техніки система або вузол може бути несправний, але працездатний. Експерт в своїй роботі використовує всі відомі дані та робить висновок. Він, як спеціаліст не вправі ставити під сумнів висновок експерта. У разі пошкодження транспортного засобу вогнем можливо казати лише про його працездатний стан, тому що перевірити параметри вузлів та агрегатів, які збереглися і впливають на безпеку руху неможливо.
Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_74 пояснив, що він проходить військову службу на посаді начальника ремонтного цеху автомобільної техніки ВЧ НОМЕР_9 , має вищу освіту за спеціальністю «Бойове застосування та управління діями танкових підрозділів». З 2004 року він постійно стикався з обслуговуванням саме гусеничної техніки, з того часу має досвід з ремонту та обслуговування МТЛБ, знайомий з конструкцією цієї машини, але навичок її водіння не має. Призначення цієї машини транспортування переважно артилерійського озброєння до важкодоступних місць, буксирування пушок, ефективна на ґрунтових дорогах завдяки гусеницям. Максимальна допустима швидкість МТЛБ 60 км/год по ґрунтовій дорозі. На асфальтованому покритті безпечну швидкість руху повинен обирати водій, однак треба враховувати, що на асфальті збільшується гальмівний шлях порівняно з ґрунтовою дорогою, керованість машини погіршується, чим вище швидкість машини, тим плавніше та повільніше необхідно рухати важелями управління. Зазначена в акті технічного стану гусеничного тягача МТ-ЛБ-АТ шасі №68907009 №35 від 19.01.2015 року абревіатура ПЖД розшифровується російською мовою як «подогреватель жидкости двигателя», він застосовується для полегшення запуску двигуна при температурі зовнішнього середовища нижче ніж 20 С0, при звичайній обстановці його несправність не впливає на працездатність машини. Якби на МТЛБ були відсутні шплінти та болти, про які зазначено у висновку експертизи, то одна гусениця МТЛБ рухалась би при гальмуванні, а інша ні, і машина крутилась би на місці по колу. На практиці в нього такого не було, щоб під час руху шплінти та болти випадали. Позначка в акті про те, що МТЛБ належить до 2-ї категорії, означає, що машина технічно справна та придатна до використання, має пробіг більше 1500 км або перебувала на зберіганні більше 3-х років, або має 100 мотогодин. Гумотехнічні вироби, встановлені на машині, замінюються за їх зносом, а не періодично. З паспорту (формуляру) машини МТ-ЛБ-АТ шасі № НОМЕР_5 вбачається, що вона зберігалась законсервована, а консервуються лише технічно справні транспортні засоби, періодичне технічне обслуговування, відображене у паспорті транспортного засобу, не значить, що його ремонтували. При технічному обслуговуванні можуть бути замінені деталі за спливом строку придатності, при цьому обов`язково перевіряється працездатність техніки. Які саме деталі були замінені, в паспорті не повинно бути відображено.
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_3 №189 від 06.08.2014 року сержанта ОСОБА_17 номера обслуги гаубичного артилерійського взводу 3 гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону визнано таким, що 06 серпня 2014 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (т. 3 а.с. 161).
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ ПП НОМЕР_2 №52 від 08.11.2014 року рядового ОСОБА_17 , призваного під час мобілізації, номера обслуги 1 розрахунку 1 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї 3 аеромобільно-десантного батальйону визнано таким, що вибув 09.11.2014 року в м. Костянтинівка Донецької області для виконання завдань за призначенням у складі сил, які приймають участь у АТО (т. 3 а.с. 162).
Відповідно до протоколу огляду військового квитка серії НОМЕР_10 від 18 березня 2015 року, проведеного цього ж дня з 16-54 год. по 17-30 год., встановлено належність військового квитка ОСОБА_17 . В ніжній частині 13 сторінки військового квитка у графі «26. Найменування посади і військо-облікової спеціальності (посадова кваліфікація) наявний рукописний запис, виконаний чорнилами чорного кольору «Тракторист тракторів аеромобільних військ» (т. 3 а.с. 148-154).
Відповідно до повідомлення Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування міст Краматорська та Дружківки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 19 березня 2015 року, згідно бази НАІС підсистеми «Водій» станом на 17 березня 2015 року Центр м. Краматорська не видавав посвідчення водія на право керування на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 3 а.с. 195).
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_3 №139 від 26.06.2012 року лейтенанта ОСОБА_18 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_8 для подальшого проходження військової служби у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_3 та призначений наказом Міністра оборони України від 26.05.2012 року №420 командиром 2 гаубичного артилерійського взводу 1 гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону, 26 червня 2012 року зарахувати в списки особового складу частини (т. 3 а.с. 168).
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ ПП НОМЕР_2 №80 від 15.12.2014 року старший лейтенант ОСОБА_18 відряджений у ВЧ НОМЕР_11 з подальшим вибуттям в район проведення АТО для виконання завдань за призначенням в складі сил, які беруть участь в АТО (т. 3 а.с. 170).
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 березня 2015 року, проведеного цього ж дня з 16-10 год. по 17-35 год., зі схемою ДТП до протоколу ОМП та фототаблицею, встановлено, що місцем скоєння злочину є ділянка дороги на перехресті пр. Ломоносова та вул. Калініна м. Костянтинівка Донецької області. В ході огляду зафіксовано елементи, вид, стан дорожнього покриття регульоване перехрестя з асфальтованим покриттям, сухе, спосіб регулювання руху - світлофор, наявність дорожніх знаків - 5.35.1 по ходу огляду та 5.35.1 в зустрічному напрямку, сліди юзу, відсутність слідів гальмування. Крім того, в протоколі відображено, що внаслідок ДТП зруйнована опора лінії електропередач (т. 2 а.с. 24-31).
Відповідно до протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 16 березня 2015 року, проведеного цього ж дня з 17-40 год. по 18-01 год., з фототаблицею, був оглянутий транспортний засіб. З пояснювальних написів до фототаблиці вбачається, що оглядався транспортний засіб МТЛБ на узбіччі проїзної частини пр. Ломоносова в м. Костянтинівка Донецької області. З цих же пояснювальних написів вбачається, що під час огляду виявлено пляму бурого кольору на узбіччі проїзної частини пр. Ломоносова в м. Костянтинівка Донецької області (т. 2 а.с. 32-43).
Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 17 березня 2015 року, проведеного цього ж дня з 10-50 год. по 12-57 год., з фототаблицею, був оглянутий багатофункціональний тягач легкий броньований (номер машини - НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_12 ). В ході огляду встановлено, що вказаний тягач знаходився на платформі тягача МАЗ 537 (напівпричеп НОМЕР_13 ), та піддавався впливу вогню, в результаті чого встановлено значне вигорання внутрішньої частини салону, моторного відділення та робочого місця водія. Виявлені значні пошкодження (термічні) не дають можливості провести ходові випробування, та за їх результатами встановити стан вузлів та агрегатів, що впливають на безпеку дорожнього руху (т. 2 а.с. 58-65).
Відповідно до постанови від 17.03.2015 року багатофункціональний тягач легкий броньований (номер машини - НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_12 ) визнано речовим доказом та передано на зберігання до Штабу АТО (т. 2 а.с. 67-68);
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20 березня 2016 року, проведеного цього ж дня з 11-40 год. по 13-00 год,, з фототаблицею, свідок ОСОБА_44 розказав та показав на місці про обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 березня 2015 року на пр. Ломоносова в м. Костянтинівка Донецької області за участю військовослужбовців. Так, в ході зазначеної слідчої дії ОСОБА_44 пояснив, що 16.03.2015 року приблизно о 14-45 год. він знаходився навпроти ресторану «Комільфо» по пр. Ломоносова в м. Костянтинівці Донецької області. В цей час він почув дуже сильний гуркіт з боку вул. Б. Хмельницького і коли обернувся, то побачив, що по проспекту по центру двох смуг руху в бік вул. Калініна зі швидкістю більше ніж 50 км/год. рухався гусеничний тягач. Попереду нього на відстані приблизно 50 м рухався військовий вантажний автомобіль. На тягачі зверху знаходилось двоє людей у військовій формі. Коли тягач проїжджав біля буд. №99 по пр. Ломоносова, його почало кидати з боку в бік, а напроти ресторану «Комільфо» тягач виїхав на зустрічну смугу руху, а потім став рухатись до правого краю дороги, виїхав на тротуар, потім, перетнувши проїжджу частину вул. Калініна, скоїв зіткнення зі стовпом освітлення, від чого стовп впав. Він бачив, що на землі недалеко від проїжджої частини вул. Калініна лежала жінка, а біля задньої правої частини тягача лежала маленька дівчинка без ознак життя, а так само дитяча коляска (т. 2 а.с. 163-168).
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу від 20 березня 2015 року № 447, на момент експертного огляду рульове управління, гальмівна система, ходова частина, трансмісія та система електропостачання, разом із системою зовнішнього освітлення оглядового МТЛБ, знаходяться у непрацездатному стані, що обумовлено впливом, на вказані системи, високої температури (вогню), і призвело до незворотних термічних пошкоджень, у вигляді наявності пластичних деформацій, часткової, або повної втрати фізико-хімічних властивостей (пружності, міцності) матеріалів, з яких виготовлені їхні складові (деталі, частини), та повного, або часткового вигорання їхніх легкоплавких складових. З технічної точки зору, вплив високої температури, що призвів до термічного пошкодження частин та деталей, які входять до складу рульового управління, гальмівної системи, ходової частини, трансмісії та системи електропостачання МТЛБ, на момент скоєння ДТП, ніяк не чинив, і не міг чинити, будь-якого негативного впливу на керованість тягача, оскільки загоряння корпусу МТЛБ виникло після скоєння ДТП. До моменту виникнення загоряння (впливу високої температури) МТЛБ, рульове управління, гальмівна система, ходова частина, трансмісія та система електропостачання, разом із системою зовнішнього освітлення оглядового МТЛБ, знаходилися в працездатному стані, оскільки несправностей експлуатаційного характеру, які могли безпосередньо призвести до їх непрацездатного стану, до моменту термічного впливу, не встановлено. Рульове управління, гальмівна система, ходова частина, трансмісія та система електропостачання, разом із системою зовнішнього освітлення оглядового МТЛБ, на момент перед подією ДТП, знаходилися в працездатному стані, тому вони ніяк не могли і ніяк не чинили негативного впливу на керованість МТЛБ. З технічної точки зору, вибір швидкості і напрямку руху МТЛБ визначалися не зовнішніми або негативними технічними чинниками, а діями водія МТЛБ ОСОБА_17 , як особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом. До моменту термічного впливу, наявності несправностей (непрацездатного стану) експлуатаційного характеру вузлів та агрегатів МТЛБ, які могли вплинути на його керованість, поза межами впливу водія на керування, не встановлено (т. 2 а.с. 199-207).
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу від 24 березня 2015 року № 482, водій МТЛБ (номер машини - НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_12 ) ОСОБА_17 при виконанні вимог п. 10.1 і п. 12.1 Правил дорожнього руху України мав технічну можливість запобігання ДТП, та в його діях вбачаються невідповідності вимогам зазначених Правил. Покази свідків ОСОБА_60 та ОСОБА_75 в частині вказаного механізму течії даної ДТП, і зокрема в частині того, де відносно границь дороги АДРЕСА_4 розташоване місце наїзду на пішоходів, треба вважати як технічно спроможні, оскільки покази свідків ОСОБА_60 та ОСОБА_75 не суперечать обставинам даної дорожньої пригоди і повністю можуть відповідати дійсності. З технічної точки зору, дії водія МТЛБ ОСОБА_17 , які не відповідали вимогам п. 10.1 і п. 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходилися у причинному зв`язку з подією ДТП (т. 2 а.с. 215-225).
Відповідно до акту службового розслідування від 23 березня 2015 року, затвердженого першим заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівник Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) генерал-полковником ОСОБА_76 , з`ясовані обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 березня 2015 року в м. Костянтинівка Донецької області, встановлені причини та умови, що їй сприяли, та встановлені винні особи.
З цього акту вбачається, що при перевірці питань організації роботи щодо запобігання дорожньо-транспортним пригодам, внутрішньої служби в парку та порядку використання автомобільної техніки в 3 аемдб 80 оаембр було встановлено, що робота з цих питань практично не організована та не проводилась. Військові посадові особи, які відповідали за організацію експлуатації автомобільної техніки, свої обов`язки не виконували. Так, водіїв військових транспортних засобів та старших машин ніхто не інструктував, про що свідчить відсутність Книги інструктажу водіїв та старших машин; документація щодо запобігання ДТП відсутня в повному обсязі; автомобільна техніка використовувалась з порушенням вимог законодавства, а саме: відсутні будь-які елементи парку (стоянки), які б забезпечували якісну перевірку, контроль технічного стану, ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів; автомобільна техніка за особовим складом водіїв не закріплена, по групам експлуатації не розподілена, відсутній наказ про організацію паркової служби, внутрішній наряд по парку не призначається; контроль за виходом та поверненням машин в парк (стоянку) жодною посадовою особою підрозділу чи добовим нарядом не здійснюється, журнал реєстрації виходу (повернення) транспортних засобів по парку (стоянки) відсутній, наряди на використання транспортних засобів на добу не відпрацьовуються; посадова особа, яка б виконувала обов`язки начальника контрольно-технічного пункту техніка з безпеки дорожнього руху у підрозділі не призначена, перевірка технічного стану транспортних засобів не здійснюється; дорожні листи на автомобільну техніку з початку 2015 року не виписуються, журнал реєстрації дорожніх листів не зареєстрований та не ведеться з кінця 2014 року; частина особового складу водіїв керує транспортними засобами без посвідчення водія.
Згідно цього акту, до умов, що призвели до ДТП, що сталася 16.03.2015 року за участю МТЛБ, віднесено незабезпечення командирами 81 оаембр та 3 аемдб 80 оаембр такого внутрішнього порядку, який гарантував би бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовим статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України (т. 3 а.с. 3-13).
Відповідно до акту технічного стану гусеничного тягача МТ-ЛБ-АТ шасі № 68907009 від 19 січня 2015 року № 35, затвердженого ТВО командира ВЧ НОМЕР_14 , гусеничний тягач МТ-ЛБ-АТ технічно справний, відноситься до 2-ї категорії. У зв`язку з жорстокими умовами зберігання понад 20 років ПЖД не запускається. Гумотехнічні вироби потребують заміни. Зазначений тягач згідно наряду командира ВЧ НОМЕР_15 №41 від 09.01.2015 року підлягає передачі у військову частину НОМЕР_16 (для 81 оаембр) смт Гвардійське (т. 3 а.с. 75-77).
Відповідно до довідки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 17.03.2015 року, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю (тест «Драгер» 0,52 проміле, вміст алкоголю в сечі 1,008 проміле) (т. 4 а.с. 14).
Відповідно до довідки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 17.03.2015 року, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю (вміст алкоголю в сечі 1,644 проміле) (т. 4 а.с. 15).
Відповідно до протоколу затримання від 16 березня 2015 року, складеного цього ж дня з 20-00 год. по 23-04 год., обвинувачений ОСОБА_18 був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України 16 березня 2016 року о 20 годині 00 хвилин, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України (т. 4 а.с. 36-39).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 23 березня 2015 року № 58 за меддокументами, наявні у ОСОБА_18 синці вік і субкон`юктівальний крововилив лівого ока утворилися від дії тупого предмета, можливо, в зазначений строк, що могло бути при нанесенні удару кулаком і відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововилив в області нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті утворився від дії тупого предмета, індивідуальні ознаки якого в характері пошкодження не відобразилися, давністю не менше десяти днів на момент огляду і відноситься до легких тілесних ушкоджень (т. 4 а.с. 35).
Відповідно до протоколу затримання від 16 березня 2015 року, складеного цього ж дня з 20-07 год. по 21-35 год., обвинувачений ОСОБА_17 був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України 16 березня 2016 року о 20 годині 07 хвилин, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т. 4 а.с. 114-117).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 24 березня 2015 року №33 за меддокументами, наявні у ОСОБА_11 тілесні ушкодження: закритий перелом лівої стегнової кістки на межі верхньої та середньої третини з заходженням уламків до 1,7 см, подвійний перелом лонної кістки зліва, перелом сідничної кістки зліва, перелом в області бугра крижової кістки справа утворилися від дії тупих предметів, якими можуть бути виступаючі частини рухомого МТЛБ, можливо у строк та при обставинах, зазначених в постанові, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування строк більш ніж 21 день. В момент контакту частин рухомого МТЛБ з тілом потерпілої, вона могла знаходитися у вертикальному положенні тіла в просторі та була звернена лівої поверхнею тіла відносно рухомого МТЛБ. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту виключається (т. 3 а.с. 103-104).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 17 березня 2015 року №60 наявні у трупа ОСОБА_20 тілесні ушкодження: забій м`яких покровів голови в лівій скроневій області, субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні лівої скроневої частки головного мозку, перелом кісток основи черепа, забій і руйнування тканини правої частки печінки, забій приниркової клітковини правої нирки, утворилися незадовго до смерті, від дії тупих предметів, якими можуть бути виступаючі частини рухомого МТЛБ та дорожнє покриття, можливо у строк та при обставинах, зазначених в постанові, та відносно живої людини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Причиною смерті ОСОБА_20 стала тупа травма тіла, що супроводжується переломом кісток основи черепа, забоєм і розривом внутрішніх органів, що ускладнилася розвитком травматичного шоку. Виходячи їх морфологічних особливостей трупних явищ, встановлених при дослідженні трупа в морзі, смерть її наступила за 15-17 годин до дослідження трупа. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті ДТП і найімовірніше контакт частин рухомого МТЛБ стався з лівою частиною голови потерпілої, при якому могла утворитися черепно-мозкова травма, після удару виступаючих частин рухомого МТЛБ можливо тіло було відкинуто на асфальтоване покриття, в результаті чого могла утворитися тупа травма живота і забрюшинного простору. Можливість утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту виключається (т. 3 а.с. 108-110).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 10 травня 2016 року №142 за меддокументами, наявні у ОСОБА_11 тілесні ушкодження: множинні забої м`яких тканин голови, тулуба, кінцівок, закритий багатоуламковий перелом тіла і верхньої гілки лівої лонної кістки з кутовим викривленням осі, сідничної кістки зліва, лонної кістки справа без зміщення фрагментів, осколковий перелом тіла лівої клубової кістки без значного зміщення кісткових фрагментів, осколковий перелом правої бокової маси крижів, що поширюється на сакральні отвори з невеликим зсувом фрагментів, крайовий перелом правового поперечного відростка 5-го поперекового хребця, закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, ускладнені розвитком травматичного шоку 2-го ступеня, що зажадали проведення операції: металлоостеосинтеза лівої стегнової кістки (03.04.15), ускладнені розвитком контрактури лівого кульшового суглоба, комбінованої змішаної контрактури лівого колінного суглоба, гіпотрофії м`язів нижньої лівої кінцівки, порушення функції опори і ходьби помірного ступеня, утворилися від дії тупих предметів у строк та при обставинах, зазначених в постанові, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я більш ніж 21 день (т. 8 а.с. 7-10).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 01 червня 2016 року №105 згідно аналізу наданої медичної документації, враховуючи данні обстеження ОСОБА_11 , членами експертної комісії встановлені тілесні ушкодження: закриті переломи: лівого стегна в середній третині зі зміщенням уламків, лонної і сідничної кісток ліворуч, лонної кістки праворуч, лівої здухвинної кістки ліворуч, крижі праворуч, поперекового відростку L5 хребця праворуч; численні забої та садна м`яких тканин правого плеча, лівого стегна, лівої гомілки. Вказані тілесні ушкодження під час травматичного процесу призвели до зростання переломів кісток: обох лонних та сідничної кістки ліворуч, лівого стегна після накістного металоостеосинтезу в середній третині, переломів кісток крижі праворуч та здухвинної кістки ліворуч, крайового перелому поперекового відростку L5 хребця праворуч, наслідки хребтової травми з незначним больовим синдромом (люмбалгія). Всі встановлені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з травмою, отриманою 16.03.2015 року за умов ДТП. Встановлені тілесні ушкодження під час травматичного процесу призвели до втрати 25% професійної працездатності у ОСОБА_11 , і по критерію втрати працездатності (менше 33%) відповідають середньому ступеню тяжкості (т. 8 а.с. 28-36).
Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_77 , оскільки вони стосуються процесу лікування обвинуваченого ОСОБА_18 , причин його неявки в судові засіданні та дій прокурорів під час судового розгляду, та не стосуються предмету розгляду, а саме - обставин скоєння інкримінованих обвинуваченим злочинів.
До показань свідка ОСОБА_21 суд ставить критично та не приймає до уваги, оскільки вважає цього свідка зацікавленим з точки зору недопущення давання ним показань, які б компрометували його самого, оскільки з акту службового розслідування від 23 березня 2015 року вбачається, що комісією встановлено допущення ним, як командиром 3 аеромобільного десантного батальйону з озброєння НОМЕР_1 окремої аембр, безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов`язків, що створило передумови для скоєння злочинів підлеглими йому військовослужбовцями. Крім того, його показання в тій частині, що він не розмовляв з ОСОБА_18 на території військової частини 16.03.2015 року спростовуються показаннями свідків ОСОБА_78 , ОСОБА_79 які підтвердили, що бачили, як вони вдвох мали бесіду, тобто неможливо повністю виключити те, що ОСОБА_21 все ж таки давав дозвіл ОСОБА_18 на виїзд.
Показання потерпілих та інших свідків не суперечать одне одному, за своєю сукупністю доповнюють одне одного та відтворюють обставини, за яких було скоєно злочини обвинуваченими. Підстав для наклепу на обвинувачених з боку свідків судом не встановлено.
Показання експерта та спеціалістів не спростовують та не ставлять під сумнів висновки проведених технічних та автотехнічних експертиз.
Окремо слід зазначити, що експертами в експертизах зазначено про неможливість проведення ходових випробувань МТЛБ через пошкодження машини вогнем.
Враховуючи викладене, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих кожному з них окремо злочинів при встановлених судом обставинах доведена повністю, а їх дії слід кваліфікувати:
- дії ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 415 КК України як порушення правил водіння спеціальної машини, що спричинило загибель потерпілого та заподіяло іншому потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості;
- дії ОСОБА_18 за ч. 3 ст. 425 КК України як недбале ставлення військової службової особи до служби, що заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання кожному з обвинувачених суд враховує ступінь тяжкості скоєних ними злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинувачених.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_17 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на медичних обліках в диспансерах не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_81 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_82 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за місцем проживання, роботи та проходження служби характеризується позитивно, має статус учасника АТО.
Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №153 від 24.03.2015 року ОСОБА_17 є психічно здоровим. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_17 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував у тимчасово-хворобливому стані. В теперішній час ОСОБА_17 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого ОСОБА_17 повинно бути пов`язано з позбавленням волі на строк в межах санкції відповідної частини статті кримінального закону, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Застосувати до ОСОБА_17 додаткове покарання відповідно до ст. 54 КК України у виді позбавлення військового звання суд вважає неможливим, оскільки таке додаткове покарання може бути застосоване до осіб, засуджених за скоєння тяжкого чи особливо тяжкого злочину, в той час як злочин, передбачений ч. 1 ст. 415 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Крім того, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_17 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 16.03.2015 року по день ухвалення вироку включно.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_18 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на медичних обліках в диспансерах не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , за місцем проживання та проходження служби характеризується позитивно, має державні нагороди: відповідно до Указу Президента України №461/2015 від 31.07.2015 року за особисту мужність і високий професіоналізм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі нагороджений орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня; відповідно до Указу Президента України №538/2016 від 02.12.2016 року за особистий внесок у зміцнення обороноздатності Української держави, мужність, самовідданість і високий професіоналізм, виявлені під час виконання військового обов`язку, та з нагоди Дня Збройних сил України нагороджений орденом Данила Галицького; а також має інші нагороди: нагороджений нагрудним знаком «За оборону Донецького аеропорту», медаллю «10 років ракетним військам і артилерії», пам`ятною медаллю «122 окремий аеромобільний батальйон», медаллю «За відвагу», знаком народної пошани «За поранення», почесною відзнакою ІІІ ступеня «За мужність, самовідданість і високий професіоналізм, проявлені в боях в зоні АТО та з нагоди Дня Збройних сил України», має статус учасника АТО.
Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №154 від 24.03.2015 року ОСОБА_18 є психічно здоровим. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_18 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував у тимчасово-хворобливому стані. В теперішній час ОСОБА_18 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , суд визнає його щире каяття, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди потерпілій ОСОБА_11 під час судового розгляду в сумі 3000 грн., скоєння ним злочину в умовах, що сприяли цьому, що вбачається з акту службового розслідування від 23 березня 2015 року, та скоєння злочину з мотивів забезпечення належного виконання ним завдань військової служби та захисту підлеглого особового складу військового підрозділу в умовах бойової обстановки.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_18 суд враховує, що істотна шкода, яка настала в результаті його недбалого ставлення до військової служби, яка виразилася в загибелі однієї особи та травмуванні іншої, настала внаслідок прямих необережних дій іншого обвинуваченого, при цьому недбалість самого обвинуваченого ОСОБА_18 не перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням тяжких наслідків і лише сприяла скоєнню злочину іншою особою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_18 положення ст. 69 КК України, призначивши покарання за злочин передбачений ч. 3 ст. 425 КК України у виді позбавлення волі на строк, нижче від нижчої межі, встановленої в санкції статті, і вважає, що таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає, що враховуючи обставини справи та особу засудженого, який є професійним військовослужбовцем, має досвід бойових дій в зоні проведення АТО, йому можливо замінити призначене покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.
Крім того, враховуючи положення ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_18 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні тримання у дисциплінарному батальйоні, з 16.03.2015 року по 08.04.2016 року включно.
Також суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_18 додаткове покарання відповідно до ст. 54 КК України у виді позбавлення військового звання «старший лейтенант», оскільки злочин ним було скоєно в стані алкогольного сп`яніння при виконанні своїх військових обов`язків, як командира ввіреного військового підрозділу, і його вчинок, все ж таки, вкрай негативно впливає на особовий склад підрозділу.
Окремо слід зазначити, що клопотання ПАТ «Івано-Франківськцемент» про звільнення обвинуваченого ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки, на думку суду задоволенню не підлягає, оскільки таке звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності зі змісту ст. 47 КК України є правом, а не обов`язком суду, і в даному випадку суд не знаходить підстав для такого звільнення виходячи з тяжких наслідків скоєного обвинуваченим злочину.
Потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 моральної шкоди в сумі 500000 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння бойова та інша техніка, боєприпаси.
Стаття 2 вказаного закону передбачає, що Міністерство оборони України, як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює, відповідно до закону, управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі, у разі їх розформування. Також, Постановою КМ України від 04 серпня 2000 року № 1225 «Про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах» визначається порядок ведення обліку і зберігання військового майна, закріпленого за військовими частинами Збройних Сил України, його списання та використання. Пункт 3 вказаного Положення зазначає, що «Міноборони, як центральний орган управління Збройних Сил, закріплює згідно із законодавством військове майно за військовими частинами на праві оперативного управління, про що ним видаються відповідні акти». Військові частини використовують закріплене за ними військове майно виключно за його цільовим та функціональним призначенням (п. 5 вказаного Положення).
В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Спеціальна машина «Багатофункціональний тягач легкий броньований» (МТЛБ), шасі № НОМЕР_5 , належить військовій частині НОМЕР_14 , що вбачається з паспорту (формуляру) машини, та підлягала передачі у військову частину НОМЕР_16 (для 81 оаембр) АДРЕСА_1 , що вбачається з акту №35 від 19.01.2015 року. Власником джерела підвищеної небезпеки визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах ним володіє. Військова частина НОМЕР_14 знаходиться у складі Збройних Сил України і є юридичною особою. Вказаний транспортний засіб, на якому військовослужбовець ОСОБА_17 скоїв ДТП, перебуває на обліку цій військовій частині. Тобто, відповідальність за шкоду, спричинену військовослужбовцем сержантом ОСОБА_17 , повинна нести військова частина, на обліку та у оперативному управлінні якої перебуває джерело підвищеної небезпеки - МТЛБшасі №68907009.
Суд вважає, що під час скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_17 керував МТЛБ за наявності належних правових підстав, оскільки доказів неправомірності заволодіння ним транспортним засобом не здобуто.
Частина 1 ст. 1172 ЦК України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Також, у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року N 4 (зі змінами) визначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.
При цьому положення ст. 1172 ЦК України стосуються відшкодування як майнової, так і моральної шкоди.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені потерпілою ОСОБА_11 позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позов пред`явлений не до тієї особи, яка має за ним відповідати.
Суд зазначає, що у кримінальному провадженні за ініціативою сторони обвинувачення проведено низку судових експертиз, в матеріалах кримінального провадження наявні довідки на підтвердження розміру витрат на проведення експертиз.
Види процесуальних витрат у кримінальному провадженні визначені главою 8 КПК України і за змістом норм цієї глави під процесуальними витратами розуміються витрати, понесені сторонами кримінального провадження. Зокрема, відповідно до положень ч. 1 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Експертам, спеціалістам, перекладачам оплачується проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що положення частини другої статті 124 КПК України застосовуються в разі здійснення фактичних витрат стороною обвинувачення на оплату експерту проїзду та добових в разі переїзду до іншого населеного пункту, а також винагороди за виконану роботу, якщо це не є службовим обов`язком експерта.
Оскільки у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_17 та ОСОБА_18 стороною обвинувачення таких витрат не було здійснено, підстав для прийняття рішення про стягнення з обвинувачених на користь держави вартості експертиз, проведених спеціалізованими державними експертними установами, немає.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни з покладенням низки раніше визначених процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_17 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили застосований відносно ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з дня фактичного затримання 16.03.2015 року.
Зарахувати ОСОБА_17 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з 16.03.2015 року по 27.12.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_18 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_18 призначене цим вироком покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_18 військового звання «старший лейтенант».
До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді застави залишити без зміни з покладенням наступних обов`язків:
-не відлучатись з місця несення військової служби, а саме: м. Дружківка, м. Костянтинівка, м. Краматорськ Донецької області без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну місця служби та перебування;
-прибувати за викликом до суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_18 рахувати з дня його прибуття до дисциплінарного батальйону.
Зарахувати ОСОБА_18 у строк покарання відповідно до вимог ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з 16.03.2015 року по 08.04.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні тримання в дисциплінарному батальйоні.
В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 відмовити.
Речові докази: багатофункціональний тягач легкий броньований (номер машини НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_12 ) переданий на зберігання до Штабу антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей повернути за належністю до військової частини НОМЕР_16 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: