Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________10.02.2017
н/п 1-кп/490/389/2017
У Х В А Л А
10 лютого 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0004492, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Воїнка Красноперекопського району автономної республіки Крим, є громадянином України, неодруженим, освіти не має, не працює, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 , не має певного постійного місця проживання, є раніше судимим:

- 20 квітня 2006 року Красноперекопським міським судом АР Крим за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, до трьох років позбавлення волі;

- 01 листопада 2006 року Джанкойським міським судом АР Крим за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі;

- 02 листопада 2009 року тим же судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі;

- 28 березня 2013 року Красноперекопським міським судом АР Крим за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 24 вересня 2013 року Джанкойським міським судом АР Крим за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі,

та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 17 лютого 2017 року.

Як випливає зі змісту ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого не залежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні вказаного питання прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свою позицію тим, що ОСОБА_4 є неодноразово судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів, не працює, не має певного місця проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого насильницького злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому ризики, враховані слідчим суддею при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження строку його тримання під вартою не заперечував. У той же час його захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження вказаного строку і просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників процесу з приводу вказаного питання, суд дійшов наступного.

Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.

Застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував те, що підозрюваний є раніше неодноразово судимим, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, лише пів року як звільнився з місць позбавлення волі.

Враховуючи ці обставини слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме щодо високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 вчинить нові аналогічні кримінальні правопорушення.

Станом на теперішній час обставини, враховані слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зникли.

Крім наведених вище обставин з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 слідує, що він не працює та не має інших законних джерел для забезпечення свого життя, а також не має певного місця проживання на території України, підконтрольній правоохоронним органам України, до засудження постійно проживав на території автономної республіки Крим, куди має намір повернутися.

Відповідно, ризик, врахований слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшився. Крім цього суд вважає наявним ризик його переховування від суду шляхом виїзду до автономної республіки Крим, а тому подальше тримання цього обвинуваченого під вартою є виправданим.

Таким чином, прокурором під час розгляду вказаного питання доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою.

Відповідно, клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну вказаного запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну застосованого обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити до 10 квітня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий: