Справа № 151/259/13-к
Провадження № 1-в/151/29/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2017 року

Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

начальника Чечельницького районного сектору з питань пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 про умовно дострокове звільнення від основного та додаткового покарання, -

встановив :

Вимоги клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання засуджений ОСОБА_5 мотивує тим, що він був засуджений вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 24.04.2013 року за ст. 368 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк п"ять років з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виконнанням організаційно- розпорядчих функцій в органах держаної влади строком на три роки з конфіскацією майна.

На підставі ст 54 КК України його позбавлено спеціального звання державного службовця 6 категорії 12 рангу. Засуджений покарання відбував у Менській виправній колонії Чернігівської області. Початок строку відбування пакарання рахується з 01.11.2013 року, кінець строку покарання 28 жовтня 2018 року. 18 липня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області йому замінено невідбуту частину покарання по вироку Чечельницького районного суду Вінницької області від 24.04 .2013 року у виді позбавлення волі на виправні роботи по місцю постійного проживання строком на два роки з відрахуванням 10 % заробітку на користь держави. 29 липня 2016 року Пацара звільнено з місць позбавлення волі. З 03 серпня 2016 р. і по даний час він відбуває покарання у вигляді виправних робіт в ТОВ "ЛісМайстер", на сьогоднішній день він відбув більше двох третин від призначеного покарання вироком Чечельницького районного суду від Вінницької області від 24.04.2013 року (в сумі позбавлення волі та виправні роботи).

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 заяву підтримали в повному обсязі, оскільки вважають, що 2/3 строку покарання слід рахувати від вироку (п"яти років позбавлення волі), враховуючи як відбуте позбавлення волі так і виправні роботи.

Представник Чечельницького районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечують, оскільки ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, а також не відбув 2/3 строку покарання який рахується не з вироку, а з ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року, тобто з строку двох років виправних робіт.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для відмови в його задоволенні виходячи з наступного.

Згідно ст. 81 ч.1 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим за умисний тяжкий злочин не менше двох третин строку призначеного покарання.

Згідно ч.5 ст. 82 КК України до осіб яким покарання замінено більш м"яким може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбачиними ст. 81 цього кодексу.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошено, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання.

Відповідно до п. 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Із врахуванням того, що засуджений не відбув двох третин строку покарання, призначеного судом ухвалою (апеляційного суду), аналізуючи усі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від основного та додаткового покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд, -

УХВАЛИВ:

У клопотанні ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від основного та додаткового покарання за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2013 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року про заміну невідбутої частини покарання на біль м"яке у виді виправних робіт за місцем постійного проживання строком на два роки з відрахуванням 10 % заробітку на користь держави - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Чечельницький районний суд.

Суддя :