АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/964/17 Справа № 202/1775/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000155, за апеляційною скаргою прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2017 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Обгрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції зазначив, що вказаний в обвинувальному акті розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, не визначений експертним шляхом, як цього вимагає п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, а отже фактично не встановлений, що свідчить про невиконання при складанні обвинувального акту вимог ст. 291 КПК України.

Крім того, вказує, що обвинувачений ОСОБА_10 за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, фактично не проживає, що свідчить про неправильне її зазначення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала суду невмотивована та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Вказує, що в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини та формулювання обвинувачення, які вважає встановленими саме прокурор, а не суд.

Зазначає, що в обвинувальному акті всі необхідні відомості викладені у належному обсязі, а розмір матеріальної шкоди при незакінченому злочині не має значення для кваліфікації дії обвинувачених, при цьому суд, не досліджуючи докази на підтвердження даної обставини, упереджено почав надавати доказам оцінку з точки зору їх допустимості.

Вказує на істотні процесуальні порушення, допущені судом, а саме на те, що питання було розглянуте за відсутності потерпілих, не повідомлених належним чином про день та час розгляду справи, при цьому суд залишив поза увагою клопотання прокурора про привід обвинуваченого ОСОБА_10 та не перейшов до з`ясування обставин щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Заслухавши доповідь головуючого судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; обвинувачених, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечували; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про неналежне зазначення в обвинувальному акті місця проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки останній у даному кримінальному провадженні раніше на виклики суду з`являвся та брав участь у судовому розгляді, що не дає підстав для висновку про неправильне зазначення в обвинувальному акті на час його складання місця проживання цього обвинуваченого.

Разом з тим, інші висновки суду заслуговують на увагу. Так, згідно п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обов`язковим елементом обвинувального акту є зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи.

З наведених положень кримінально-процесуального закону випливає, що проведення експертизи для визначення розміру заподіяної злочином шкоди є безумовним обов`язком сторони обвинувачення у кримінальному провадженні, а зазначення в обвинувальному акту розміру такої шкоди, визначеної іншим шляхом, ніж проведення експертизи, не може вважатися належним виконанням вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України та є належною і достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Посилання прокурора на те, що вартість майна, яке було предметом злочинного посягання, у даному випадку не має значення для кваліфікації дій обвинувачених, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не звільняють слідчого, прокурора від виконання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону щодо змісту обвинувального акту.

Посилання апелянта на те, що суд передчасно вдався до обговорення наданих на підтвердження розміру матеріальної шкоди доказів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутність висновку товарознавчої експертизи щодо визначення вартості майна встановлена ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 р. та була одною з підстав для скасування раніше ухваленого у даному кримінальному провадженні вироку.

Доводи прокурора щодо процесуальних порушень, які, на його думку, були допущені судом першої інстанції, не обґрунтовують вимог апеляційної скарги, оскільки не стосуються суті постановленого рішення та не свідчать про його незаконність або необгрунтованість.

З урахуванням викладеного колегія суддіввважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не відповідає вимогам процесуального закону і підлягає поверненню, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4