ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/5305/17
Провадження № 1-кс/201/3537/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року Жовтневий районний суд
міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, -
встановив:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із указаною скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, за заявою про вчинення кримінального правопорушення.
В обґрунтування доводів поданої скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 посилається на те, що 07 березня 2017 року подав до прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, суддею Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 . В скарзі вказується, що 04 квітня 2017 року було отримано відповідь, якою прокуратура Дніпропетровської області відмовила у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою.
До суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутністю. Зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги за його відсутністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.
Суд, дослідивши матеріали за скаргою, співставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення скарги виходячи з наступного.
Дослідженням матеріалів судового провадження підтверджено, що заявник звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій вказував, що суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 постановила 04 січня 2017 року завідомо неправосудну ухвалу при розгляді справи № 203/5181/16-к.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по таким заявам або повідомленням, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Такий обов`язок слідчого та прокурора випливає з ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
При розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення органом прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", за якими відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).
Суд також вважає за доцільне послатися на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якими визначено засади незалежності та самостійності суддів.
Відповідно до ст. 48 вищезазначеного закону суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Таким чином, процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.
До того ж, приписами ст. 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» унормовано, що право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
З положення вказаної статті випливає, що особа має право оскаржити саме бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, скарга адвоката в інтересах ОСОБА_4 не містить об`єктивних даних про вчинення суддею Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наведеного в заяві, оскільки доводи скарги зводяться до незгоди заявника із постановленою ухвалою апеляційним судом, про що заявнику було повідомлено начальником відділу прокуратури Дніпропетровської області у письмовій відповіді.
Також з наведеної відповіді слідує, що прокурор роз`яснив адвокату ОСОБА_3 порядок оскарження дій судді.
Разом з цим в самій ухвалі, яка постановлена суддею ОСОБА_5 , роз`яснено порядок її оскарження у касаційному порядку.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність доводів скарги та необхідність відмови в її задоволенні.
Керуючись ст. 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1