У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника особи у якої вилучено майно адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшогослідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про накладення арешту на транспортний засіб марки «Опель Віваро», з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , а також паперові коробки, які перебувають всередині даного автомобіля, -
ВСТАНОВИВ:
З клопотання та доданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11.08.2017 року близько 02 год. 15 хв. до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те що 11.08.2017 року в близько 02 год. 15 хв. надійшло повідомлення від працівника з управління захисту економіки про те, що напроти готелю Закарпаття перебуває автомобіль марки Опель Віваро з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 який рухався із КПП Тиса і перевозить товар який було завезено на територію із порушенням митного законодавства, на даний товар ніякої документації не надано придбаний або здобутий злочинним шляхом.

Дане повідомлення було зареєстровано в журналі єдиного обліку Ужгородського відділу поліції ЄО № 17159 від 11.08.2017 року. 11.08.2017 року Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування по матеріалам, які було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002083, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.
Згідно клопотання, в ході огляду від 11.08.2017 року за адресою м. Ужгород вул. Минайська, навпроти готелю «Закарпаття», працівниками поліції було виявлено та вилучено автомобіль марки «Опель Віваро», з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , від громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в середині якого знаходяться паперові ящики з можливими речами, які були здобуті злочинним шляхом. Власник перешкоджає встановленню вмісту предметів в автомобілі а також їх походження.Враховуючи викладене та те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи про походження в транспортному засобі речей, та те що власник своїми діями перешкоджає встановленню об`єктивної істини, наявна необхідність у накладенні арешту для подальшого проведення примусового огляду транспортного засобу, та встановлення вмісту та походження речей які знаходяться в даному автомобілі, а також в разі підтвердження, щодо здобуття даних речей злочинним шляхом здійснення в подальшому спеціальної конфіскації вказаних речей, які були предметом злочину та одержані внаслідок вчинення злочину, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити..

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили суд задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.
Представник особи уякої вилучено майно адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що клопотання є необґрунтованим, слідчим не наведено наявність підстав для накладення арешту на майно, і таке не відповідає вимогам ст. ст. 170-173 КПК України.
Заслухавши пояснення слідчого щодо обставин кримінального провадження, думку прокурора та пояснення представника особи у якої вилучено майно, дослідивши матеріали додані до клопотання клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч.2 цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процкедури, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов за яких жодна особа не була б підана необгрунтованому процесуальному обмеженню
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Виходячи з вищенаведеного, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132,173 КПК України, повинен врахувати: існування обгрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Водночас, в порушення вимог ст. 170, 171 КПК України в клопотанні слідчого відсутнє обгрунтування необхідності арешту майна, зокрема, існування обгрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, не конкретизовано правову підставу та мету накладення арешту.

Зі змісту клопотання випливає, що своє клопотання слідчий обгрунтовує тим, що вилучене майно, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, однак у судовому засіданні слідчий не довів причетність вилученого майна до вчиненого кримінального правопорушення, ні до клопотання, ні під час розгляду в судовому засіданні слідчим не надано жодного документу який би підтверджував вказане.

Таким чином, посилання слідчого у клопотанні на достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні є необгрунтованим, так як не підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання, про відсутність підстав для накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, щодо якого відсутні підтвердження причетності до вчинення кримінального правопорушення, отримання вилучених речей в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідність критеріям передбаченим ч.1 ст. 98 КПК України, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України, а тому вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «Опель Віваро», з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , а також паперові коробки, які перебувають всередині даного автомобіля відмовити.

Вилучений, в ході огляду 11.08.2017 року, автомобіль марки «Опель Віваро», з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , від громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всередині якого знаходяться паперові коробки - негайно повернути особі у якої його вилучено - ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1