АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3587/16-к Номер провадження 11-кп/786/214/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2016 року в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 вчинила злочини за які вона засуджена, після набрання чинності ЗУ «Про Амністію у 2014 році», а тому не підпадає під дію цього закону.

В апеляційній скарзі, засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та звільнити її від покарання на підставі ЗУ «Про Амністію у 2014 році». При цьому вказує, що вона підпадає під дію ст. 6 вказаного Закону, оскільки кримінальна справа щодо неї була порушена 21.04.2014 року. Просить справу розглядати без її участі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без зміни, вивчивши доводи апеляції та дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають (певні категорії осіб, зокрема інваліди 1,2, 3 груп ( п. «г» цього закону), засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.08.2014 року ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 70 КК України і призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю. Згідно вироку, остання скоїла злочини 17.06.2014 року та 25.06.2014 року.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч.2 ст. 307 КК України є тяжким, в зв`язку з чим застосування Амністії до останньої за ст. 1 цього Закону, не можливо.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про Амністію у 2014 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається із долучених ОСОБА_7 повідомлень про підозру ( а.с. 18 19), 21.04.2014 року до Центрального РВ ММУ України в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_8 про збут ОСОБА_7 наркотичних засобів за грошову винагороду.

Проте, фактично злочини ОСОБА_7 було вчинено 17.06.2014 року та 25.06.2014 року, за які остання була засуджена.

ЗУ «Про амністію у 2014 році» набув чинності 18.04.2016 року ( опублікований в Голосі України № 77).

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила злочини після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», а тому застосування вказаного Закону до неї не можливе.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2016 року без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4