Дата документу 10.04.2017 Справа № 554/2854/17
Провадження №1-кс/554/2626/2017
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2017 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання старшого слідчого Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , поданого за матеріалами кримінального провадження № 0000339 від 06.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт майна : автомобіля БМВ 530, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, сірого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_4 з забороною розпоряджатися та використовувати його; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 із забороною розпоряджатися та використовувати його.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000339, розпочате 06.04.2017 року за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу БМВ моделі 530, д.н.з. НОМЕР_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що 05.04.2017 року на 280 км а.д. «Київ-Харків» працівниками БОП ГУ ГП в Полтавській області було зупинено автомобіль БМВ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , який при перевірці документів надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.12.2004 року. Під час перевірки свідоцтва про реєстрацію у поліцейських виникли сумніви з приводу дійсності видачі даного свідоцтва та нанесення штрифту на документі, який знаходиться в офіційному обігу. Відповідно до копії висновку №1624/1 спеціаліста з дослідження автомобіля БМВ 530, складеного 10.10.2004 року, номерний майданчик кузова, який розміщений на правому по ходу руху автомобіля бризговику, в межах якого повинні бути нанесені ідентифікаційні знаки, виявлено їх відсутність. В ході дослідження автомобіля носіїв даних, як містять ідентифікаційні номера, виявлено не було. Також було виявлено, що номерний майданчик кузова був знищений шляхом зварки правого бризговика кустарним способом.

Під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 надав копію висновку експерта НДКЦ №90 від 16.10.2015 року, у якому зазначено, що вказане свідоцтво співпадає з дійсними бланками за всіма ознаками.

Проте, є достатні підстави вважати, що свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу є підробленим, так як офіційний бланк нового зразка було випущено в офіційний обіг пізніше ніж була здійснена реєстрація автомобіля «БМВ моделі 530», д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, водій ОСОБА_6 не зміг належним чином підтвердити те, що власник автомобіля ОСОБА_4 добровільно надав йому в користування цей автомобіль.

На даний час у слідчого виникла необхідність в забороні розпоряджатися будь-яким чином автомобілем та використовувати його, а тому, керуючись ст.170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, просив його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання судом повідомлявся.

Від особи, яка керувала транспортним засобом, ОСОБА_6 до суду надійшли документи, а саме - копії висновку №1624/1 спеціаліста з дослідження автомобіля BMW 530 та висновку експерта № 903 від 16.10.2015 року.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.

06 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

У клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на автомобіль БМВ 530, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, сірого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_4 із забороною розпоряджатися та використовувати його, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 із забороною розпоряджатися та використовувати його.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході огляду місця події від 06.04.2017 року було вилучено автомобіль БМВ 530, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 за адресою: вул.О.Пчілки, 19-Е, м.Полтава.

Згідно пояснень ОСОБА_6 останній повідомив, що вищевказаний автомобіль близько двох місяців тому він взяв у власника ОСОБА_4 в користування. Від власника він також отримав весь пакет документів на цей автомобіль з висновком експерта від 16.10.2015 року.

Частиною першої статті 358 КК України передбачена кримінальна відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
Як вбачається з копії висновку №1624/1 спеціаліста з дослідження автомобіля BMW 530, складеного 10.10.2004 року ідентифікаційний номер досліджуваного автомобіля BMW 530, державний (транзитний) номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, знищено шляхом зварки правого бризговика кустарним способом, на якому будь-які відмітки відсутні. Встановити трасо логічними методами ідентифікаційний номер досліджуваного автомобіля не надається змоги в зв`язку з тим, що номерний майданчик агрегата з ідентифікаційним номером відсутні, а носії даних з його відмітками не виявлені.

Згідно копії висновку експерта №903 від 16.10.2015 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане МРЕВ №1 м.Києва 08.12.2004 року на ім`я ОСОБА_4 , до авто марки «БМВ» моделі «530», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, без номера шасі (кузова, рами) співпадає з дійсними бланками за всіма ознаками, але вирішити остаточне питання про відповідність наданого свідоцтва діючим документам, які знаходяться в офіційному обігу, не представляється можливим, так як в колекції документів суворого обліку НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області відсутнє дійсне свідоцтво аналогічного зразку.

Враховуючи зазначене, та беручи до уваги фактичні обставини справи, слідчий суддя дійшов до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки безпосередньо автомобіль не відповідає критеріям, зазначеним у ст..98 КПК України, відповідно до висновку № 903 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу співпадає з дійсними бланками, а сам факт, що ОСОБА_6 не зміг належним чином підтвердити те, що власник автомобіля ОСОБА_4 добровільно надав йому в користування цей автомобіль за відсутності відповідної заяви власника майна про його викрадення не може бути підставою для арешту майна в рамках кримінального правопорушення, порушеного за ознаками ч.1 ст.358 КК України.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1