КП№ 278/1015/17
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
22 червня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Червоноармійськ, Житомирської області, громадянин України, із середньою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) ,-
ВСТАНОВИВ:
04.11.2016 близько 18-ої год. ОСОБА_4 керував технічно-справним автомобілем «ВАЗ 2102», номерний знак НОМЕР_1 та їхав разом із пасажирами, у тому числі із потерпілим ОСОБА_6 , із м. Житомира по автодорозі сполученням Житомир Кам`янка, Житомирського району. Рухаючись на цьому ТЗ по другорядній дорозі поблизу с. Кам`янка, Житомирського району, обвинувачений перед виїздом на головну автомобільну дорогу Київ Чоп на 145 км. + 800 м., порушуючи вимоги пунктів 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на перехресті нерівнозначних доріг, пересуваючись на другорядній дорозі, не надав дорогу транспорту, що наближався до даного перехрестя по головній дорозі, виїхав на головну дорогу і зіткнувся із автомобілем «Ауді» А6 Авантд», номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_7 . Внаслідок цієї ДТП ОСОБА_6 , який сидів в салоні автомобіля позаду обвинуваченого, отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої ЧМТ лінійного перелому правої тім`яної кістки з переходом на луску скроневої та велике крило основної кістки, забою головного мозку, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, ран волосяної частини голови.
Прокурор пред`явив позов в інтересах держави в особі лікувальної установи про стягнення з обвинуваченого 4333 грн. 81 коп. на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого.
Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті та позов прокурора. У судовому засіданні пояснив, що 04.11.2016 він на прохання потерпілого та інших, з якими він працював, підвозив їх з роботи. ОСОБА_6 та іншим пасажирам він наказав пристебнутися ременями безпеки та попередив їх, що штрафи у разі невиконання його вимоги і виявлення цього поліціантами, будуть сплачувати самі. Пристебнувся лише ОСОБА_8 . Визнав, що він виїхав на головну дорогу, оскільки був впевнений, що встигне зробити маневр до того, як автомобіль, що наближався, порівняється із ним. Але сталася ця пригода. Всі пасажири, які не були пристебнуті, випали із заднього сидіння авто. Тяжкі тілесні ушкодження отримав лише ОСОБА_6 , якому він добровільно надав 4000 грн. на лікування. У вчиненому щиро покаявся, просив суворо не карати та звільнити автомобіль з-під арешту, який на даний час рахується за попереднім власником ОСОБА_9 . Захисник зайняв аналогічну позицію.
Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, потерпілий ОСОБА_6 жодного разу до суду не прибув. А востаннє відмовився взагалі від тримання судової
повістки. За категоричним твердженням ОСОБА_4 , кожного разу потерпілий знав про час і місце розгляду справи, але до суду не з`являвся. Суд, ураховуючи відсутність поважних причин неявки ОСОБА_6 до суду, відмову останнього від отримання судової повістки, засади розумності строків розгляду справи, положення статті 56 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) про право потерпілого бути присутнім у судовому засіданні, а не його обов`язок, а також вимоги Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, вирішив розглядати справу за відсутністю потерпілого.
Прокурор, на підставі частини 3 статті 349 КПК, вважав за доцільне провести дослідження доказів за скороченим порядком. Інші сторони кримінального провадження із позицією прокурора погодилися. Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з огляду на те, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Наслідки спрощеного порядку дослідження доказів про позбавлення їх права оскаржувати визнані обставини вчиненого злочину в апеляційному порядку, роз`яснено.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд, керуючись вимогами статті 65 КК, ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_4 хоча вчинив тяжкий злочин, але з необережною формою вини, характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей. Обставинами, які за статтею 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченому є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку. ОСОБА_4 критично поставився до вчиненого злочину; повністю визнав свою винуватість; висловив готовність понести кримінальну відповідальність. Обставин, що в силу статті 67 КК обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Таке покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. Ці вимоги кореспондуються із роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» про те, що загальні засади призначення покарання реалізуються через принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.
А тому, ураховуючи позитивну характеристику обвинуваченого; наявність кількох пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин, неправомірну поведінку самого потерпілого, який, на порушення Правил дорожнього руху України, ставлення обвинуваченого до злочину, міркування прокурора, суд дійшов висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання без ізоляції його від суспільства та за нижчою межею санкції частини 2 статті 286 КК.
Суд, у відповідності до частини 4 статті 174 КПК скасовує арешт на автомобіль ОСОБА_7 марки «Ауді А6 Авант», номерний знак НОМЕР_2 та на автомобіль «ВАЗ 2102», номерний знак НОМЕР_1 . З ухвали Богунського районного суду від 07.11.2016 вбачається, що власником автомобіля «ВАЗ 2102», номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_9 , а перебуває у користуванні обвинуваченого, а тому доводи прокурора, що за рахунок даного автомобіля можуть бути відшкодовані збитки, є сумнівними.
На підставі частини 2 статті 124 КПК суд стягує з обвинуваченого підтверджені документально витрати на залучення експертів.
Керуючись статтями: 124, 174, 349, 373-376, 394, 532 КПК, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі статтей 75, 76 КК звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину. Покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів у сумі 3596 грн. 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 4333 грн. 81 коп.
Скасувати арешт, накладений на автомобілі марки «Ауді А6 Авант», номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 та на автомобіль «ВАЗ 2102», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , повернувши ТЗ власникам.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Суддя: ОСОБА_1