Справа № 169/555/16-к
Провадження № 1-кп/169/75/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бобли Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, громадянин України, судимий вироком Турійського районного суду Волинської області від 25 квітня 2013 року за частиною 2 статті 186 КК України засуджений до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 травня 2014 року на підставі статті 6 Закону України «Про амністію» строк відбування призначеного покарання зменшено на один рік вісім місяців, 18 грудня 2015 року звільнений з місць позбавлення волі по закінченню строку відбування покарання, судимість не знята і не погашена,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 15 серпня 2016 року близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи у житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 , з корисливих мотивів умисно повторно відкрито викрав гаманець, в якому знаходилося 2873 гривні, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому органами досудового розслідування злочину визнав частково. Суду показав, що ввечері 14 серпня 2016 року був у будинку ОСОБА_10 , де разом вживали алкогольні напої, після чого повернувся додому. Пізніше вночі близько 01 години 30 хвилин знову пішов із сестрою до ОСОБА_10 , який під час розмови попросив взяти у ОСОБА_11 в кишені гроші на алкоголь. Зайшовши в кімнату, де відпочивав останній, побачив гаманець у кишені штанів ОСОБА_11 , вийняв його та втік з будинку, сказавши сестрі, щоб також втікала. ОСОБА_11 побачив викрадення та почав кричати йому повернутися. Коли пробігав через кімнату, де знаходився ОСОБА_10 , то чув як останній казав повернути йому гаманець. По дорозі додому вийняв гроші, які сховав у сусідньому будинку, а гаманець спалив удома. Просив перекваліфікувати його дії на частину 2 статті 185 КК України, оскільки викрадав гаманець таємно і потерпілий цього не бачив.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю доводиться належними, допустимими й беззаперечними доказами, повно, всебічно та об`єктивно проаналізованими, оціненими в їх сукупності та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що 14 серпня 2016 року зайшов до свого знайомого ОСОБА_9 , де вживали разом спиртні напої. ОСОБА_12 також вживав алкоголь з ними і бачив, що в нього є кошти, оскільки, сидячи за столом, ОСОБА_10 їх перераховував. Пізніше пішов відпочивати в сусідню кімнату. Близько 01 години ночі почув, що прийшов ОСОБА_12 зі своєю сестрою. Через деякий час хтось зайшов до нього в кімнату і він відчув, що з кишені штанів витягують його гаманець. Обернувшись побачив ОСОБА_12 , який вибігав з кімнати. Крикнув йому, щоб зупинився і віддав гаманець, однак той втік. Побіг за ним до його будинку. На прохання повернути гаманець ОСОБА_12 вдарив його. Коли він відмовився вийти з будинку, то матір ОСОБА_12 викликала працівників поліції. Вказував, що викрадену суму коштів йому повернуто повністю. Не наполягав на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що 15 серпня 2016 року близько 01 години ночі разом із обвинуваченим пішла до ОСОБА_9 . На прохання останнього ОСОБА_14 пішов у кімнату, де відпочивав ОСОБА_5 , щоб взяти у нього гроші на спиртне, однак відразу ж вибіг із кімнати та їй сказав втікати. Кімната, в якій вона знаходилася з ОСОБА_10 є прохідною і той бачив, як вони втікали. ОСОБА_11 вона не бачила. Побігли додому, де ОСОБА_14 їй сказав, що викрав гаманець у ОСОБА_11 . ОСОБА_11 через деякий час прийшов до них, але ОСОБА_14 йому гроші не віддав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що про обставини вчинення злочину йому нічого невідомо. Бачив, що повернувшись вночі 15 серпня 2016 року додому його брат ОСОБА_14 і сестра ОСОБА_16 щось подібне на гаманець спалили в котлі. Чув, що потерпілий приходив до них додому та просив повернути гроші.

Свідок ОСОБА_17 показала суду, що вночі 15 серпня 2016 року потерпілий приходив до них додому і вимагав повернути гроші, після чого вона викликала працівників поліції.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що ввечері 14 серпня 2016 року разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими знайомими вживали спиртні напої у нього вдома. ОСОБА_12 пішов, а пізніше близько 01 години ночі повернувся разом із сестрою. Потерпілий в той час знаходився в сусідній кімнаті. Бачив, як ОСОБА_12 , вибігаючи з кімнати, намагався покласти гаманець у кишеню та сказав сестрі, щоб бігла за ним. Кричав йому, щоб зупинився і віддав гаманець, однак він проігнорував таку вимогу. Потерпілий побіг за ОСОБА_12 та його сестрою.

У ході проведення огляду місця події 15 серпня 2016 року обвинувачений вказав на місце, де знаходився потерпілий в момент викрадення ним гаманця, та добровільно видав наявні при собі кошти в сумі 2151 гривня, що підтверджується протоколом огляду місця події від 15 серпня 2016 року з фото таблицями.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_8 кримінального обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого злочину.

Таким чином суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, скоїв злочин, передбачений частино 2 статті 186 КК України.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, у зв`язку з тим, що його умисел був спрямований на таємне викрадення майна в потерпілого і його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 КК України суд до уваги не приймає з таких підстав.

Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. Викрадення є таємним, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

У ході розгляду встановлено, що викрадення гаманця у потерпілого обвинуваченим ОСОБА_8 було відразу ж виявлено свідком ОСОБА_9 , однак, останній, незважаючи на це, продовжив свої дії, не зупинився, не повернув викрадене майно і втік з будинку, а тому такі його дії не можуть бути кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна, оскільки були виявлені особою, яка усвідомлювала факт викрадення та намагалася його припинити.

Наведені обставини, що обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував у судовому засіданні і показав, що свідок ОСОБА_9 дійсно зрозумів, що він викрав гаманець, бачив як він його ховав і кричав йому цього не робити.

Відповідно до вимог статті 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який є працездатною особою молодого віку, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак виявляє ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, але на час вчинення інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також судом враховується, що обвинувачений має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, неодружений, не працює і не навчається, будь-яких осіб на утриманні в розумінні закону не має, завдану злочином шкоду відшкодував, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, попередня його судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що характеризує обвинуваченого як особу, схильну до вчинення злочинів, який, будучи засудженим за вчинення умисного злочину та звільненим з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, а також думку потерпілого, який у ході розгляду кримінального провадження не наполягав на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 186 КК України, будучи переконаним в тому, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до вимог частини 5 статті 72 КК України суд зараховує обвинуваченому в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з дня затримання, тобто з 15 серпня 2016 року, до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити незмінним.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 15 серпня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 15 серпня 2016 року до дня набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити незмінним.
Речові докази:

грошові кошти в національній валюті загальною сумою 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одна) гривня наступними купюрами:

4 (чотири) купюри по 200 (двісті) гривень з серійними номерами: АБ 2119196; ПГ 9556906; МБ 2467197; КЕ 5299796;

12 (дванадцять) купюр номіналом по 100 (сто) гривень з серійними номерами: КТ 9034315; ВК 4477844; БМ 8315394; КЗ 0448044; КЗ 3738033; КН 0786788; АД 0006965; КТ 1463554; СЗ 6400012; КИ 5087096; ЕВ 7869635; КС 9081599;

1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень з серійним номером УВ 4292504;

3 (три) купюри номіналом по 20 (двадцять) гривень з серійними номерами: ПЖ 3340788; МЖ 1238623; ТИ 0050103;

3 (три) купюри номіналом по 10 (десять) гривень з серійними номерами: НВ 1272844; КЗ 3986617; СЄ 1982429;

5 (п`ять) купюр номіналом по 2 (дві) гривні з серійними номерами: СИ 1640883; СД 1722935; СЖ 6485619; СЖ 6485771; РА 8262051;

1 (одна) купюра номіналом 1 (одна) гривня з серійним номером КГ 0837566, залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий