Провадження №: 1-кп/752/90/17
У Х В А Л А
07.08.2017 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
в ході проведення судового розгляду за кримінальним провадженням № 0000247 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В ході судового розгляду на обговорення учасників кримінального провадження поставлено питання щодо доцільності продовження обвинуваченим строків тримання під вартою.
Прокурор відмітила на необхідності продовження строку тримання під вартою обвинувачених, мотивуючи це тим, що на цей час наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити новий злочин. Одночасно, звернула увагу, що обвинувачений ОСОБА_4 є на цей час судимим за вчинення злочину та відбуває покарання.
Обвинувачені заперечували проти продовження строку тримання під вартою.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні, тяжкого злочину проти власності. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння злочинів проти власності та береться до уваги негативна минула діяльність обвинувачених, їх притягнення до кримінальної відповідальності за декілька умисних корисливих злочинів, обвинувачення по декільком епізодам злочинної діяльності, все це вказує на соціально-небезпечну поведінку обвинувачених та не виключає можливості вчинення ними інших кримінальних правопорушень.
Крім того, вироком Солом`янського районного суду м. Києві від 26.04.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.09.2016 року, ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги дані про особу (наявність судимостей), вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останні вчинили дії, що ставляться їм у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачені, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
При обранні міри запобіжного заходу під час досудового розслідування враховувалися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також особи підозрюваних. У суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків.
Окрім наявного обґрунтованого обвинувачення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики передбачені п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Згідно з усталеною практикою Суду обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Продовжуючи міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).
Вислухавши сторони, суд, ураховуючи, що в судовому засіданні прокурором було надано змінений обвинувальний акт, копії якого були вручені обвинуваченим та необхідності відкладення судового розгляду, крім того спливає двомісячний строк з дня продовження дії існуючого запобіжного заходу та немає реальної можливості завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 06.10.2017 року, включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
у х в а л и в:
захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 06.10.2017 року, включно.
Копії ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим та направити в СІЗО.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1