справа № 488/4041/16-к
провадження № 1-кп/488/64/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2017 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаряОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, має середню освіту, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-27.01.2011 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185, статтею 71 КК України до 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі;

-17.06.2011 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185, частиною 4 статті 70, статтею 71 КК України до 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

-05.10.2011 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 70 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі, звільнений 15.02.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частини 2 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.09.2016 року обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись у торгівельному залі гіпермаркету «Епіцентр», що знаходиться за адресою: місто Миколаїв, проспект Богоявленський, 234-В, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу намагався викрасти пилку для нігтів «Scholl Nail care system», вартістю 539,00 гривень, що належить ТОВ «Епіцентр К», однак довести свій умисел до кінця не зміг, оскільки на виході з супермаркету був затриманий охоронцями ТОВ «Епіцентр К».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно, в вересні 2016 року намагався викрасти з гіпермаркету «Епіцентр» пилку для нігтів, однак був затриманий охоронцями. У вчиненому кається.

Представник потерпілого, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду (а.п. 21) в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, однак раніше подав заяву, в який просив проводити судовий розгляд за його відсутності, претензій до обвинуваченого у потерпілого немає (а.п. 14).

Майно, що стало предметом кримінального правопорушення, вартість якого не заперечується обвинуваченим та підтверджується інформацією, що міститься у рахунку № Счт/МК НОМЕР_1 від 30.09.2016 року (а.п. 34), було вилучено в ході огляду місця події (а.п. 35-36), визнано речовим доказом (а.п. 37) та передано на зберігання представникові потерпілого (а.п. 38). Відеозапис з камер спостереження ТОВ «Епіцентр К» виданий слідчому представником потерпілого та долучений до матеріалів провадження в якості речового доказу (а.п. 39, 40-41, 42, 43).

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доказаною вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно суд кваліфікує за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він повнолітній (а.п. 44), раніше неодноразово судимий, у тому числі, за вчинення корисливих злочинів (а.п. 45-47, 48), має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 57), перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «зловживання опіоїдами, димедролом» (а.п. 56) за місцем проживання дільничним інспектором поліції характеризується позитивно (а.п. 58).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини, його каяття.

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства та про призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатній для його виправлення та недопущення в подальшому вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами.

В ході судового розгляду з`ясовано, що після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13.03.2017 року за частиною 2 статті 15, частини 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна (а.п. 59-61), тому остаточне покарання суд визначає за правилами частини 4 статті 70 КК України.

15.12.2016 року обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий (взятий під варту) на виконання вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.11.2016 року, у зв`язку з чим ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 21.12.2016 року був залишений в СІЗО міста Миколаєва до розгляду даного кримінального провадження (а.п. 21). Строк тримання під вартою судом зараховується у строк відбування покарання за правилами, встановленими статтею 72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 15, частини 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, з урахуванням вироку Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13.03.2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування ОСОБА_10 покарання рахувати з дати взяття під варту (затримання на виконання вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.11.2016 року) 15.12.2016 року, зарахувавши у даний строк на підставі статті 72 КК України період знаходження обвинуваченого під вартою по даному кримінальному провадженню з 15.12.2016 року по день, що передує дню набрання вироком законної сили включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення (тримання під вартою) за 2 (два) дні позбавлення волі.

Речові докази, а саме:

-пилку для нігтів «Scholl Nail care system» залишити за належністю потерпілому (а.п. 37, 38);

-відеозапис з камер спостереження ТОВ «Епіцентр К» зберігати в матеріалах провадження (а.п. 42, 43).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1