Справа № 683/1055/17
1-кп/683/126/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року м.Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Старокостянтинові угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця гр.України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого,
за ч.2 ст.301 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи зареєстрованим, як користувач соціальної мережі «Вконтакте» «Інтернет ресурс» - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під «нік-неймом» « ОСОБА_6 », у період з 23 листопада 2015 року по 21 лютого 2017 року на своїй особистій сторінці, вказаної соціальної мережі, переглядаючи відеофайли, що були попередньо розміщені невстановленою особою вказаної соціальної мережі, яку технічними та іншими засобами встановити не можливо, які відповідно до висновку експерта № 10 М від 15.03.2017 містять ознаки порнографії та відносяться до продукції порнографічного характеру, за допомогою функції «додати в мої відеозаписи», надав загальний доступ для перегляду до сорока двох відеозаписів користувачам соціальної мережі.
В подальшому вказані відеозаписи ОСОБА_4 зберігав на власній сторінці, які неодноразово переглядались користувачами соціальної мережі «Вконтакте» та користувачами мережі Інтернет, чим вчинив розповсюдження предметів порнографічного характеру, щодо відеопродукції, тим самим порушив основні принципи суспільної моралі, що регулюються нормами Закону України "Про захист суспільної моралі" № 1296-IV від 20.11.2003 року.
В судове засідання представлено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області та обвинуваченим ОСОБА_4 28 квітня 2017 року відповідно до вимог ст.ст.468,470,472 КПК України.
Згідно, укладеної угоди про визнання винуватості, прокурор Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.301 КК України, істотних для даного кримінального
провадження обставин, а також щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України.
Сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.301 КК України у виді у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн. і обвинувачений ОСОБА_4 згідний на призначення такого виду та розміру покарання.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбаченні ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити умови угоди про визнання винуватості і призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.301 КК України у виді у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.
Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 зрозумілі, угода укладена добровільно.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, прийшов до висновку, що вимоги угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам закону, будь-чиїм правам та інтересам і можуть бути прийняті судом.
Сторони уклали угоду про визнання винуватості добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної із прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами, міри покарання.
Тому слід призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.
За вказаних обставин слід затвердити умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 від 28 квітня2017 року.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2017 року між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.301 КК України та призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (тисячу сімсот) грн.
Речові докази: DVD-R диск для лазерних зчитувань з сорока двома відеозаписами, які містять ознаки порнографічного характеру зберігати в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон Samsung GT-I8160 (ІМЕІ): НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1718,55 грн. судових витрат.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії цього вироку виключно із підстав, передбачених ч.4 ст.349 КПК України.
Суддя