Справа № 1306/7642/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Коваля Р.Г.;

при секретарі Матчишин І.М.;

з участю прокурора Матолича О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 26.08.2012 року, о 15.30 год., будучи поблизу будинку № 6, на вул. Грушевського в м. Стебнику Львівської області, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, безперешкодно, таємно із лавки розміщеної поблизу магазину ?Резон? викрав належну потерпілій ОСОБА_2 жіночу сумочку вартістю 40 грн., в якій знаходились таблетки ?Анальгін? вартістю 2,50 грн., таблетки ?Валідол? вартістю 1,25 грн., гроші в сумі 184 грн., чим завдав останній шкоди на суму 227 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини вчинення ним крадіжки. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо його не карати. Одночасно вказав, що даний злочин він вчинив через своє скрутне матеріальне становище, викрадене майно повернуто потерпілій, і вона претензій до нього не має.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненому злочині стверджена іншими, зібраними по справі доказами, які в судовому засіданні не досліджувалися.

Враховуючи те, що підсудний свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку підсудного, та розяснивши йому положення ч. 3 ст. 299 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку, а тому суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази та їх в сукупності, суд вважає вину підсудного у скоєні ним злочину доведеною в судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обтяжуючих вину підсудного у вчиненні злочину обставин суд не вбачає.

При визначенні міри покарання підсудному суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу підсудного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, його характеризуючі дані, завдана шкода потерпілій відшкодована, і вона до нього не має жодних претензій, а тому з урахуванням наведених обставин суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання у виді громадських робіт.

Речові докази: жіночу сумку, дві пластини таблеток та гроші, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2 залишити у власності останньої.

Керуючись ст. ст. 323 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: жіночу сумку, дві пластини таблеток та гроші, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2 залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Р.Г.Коваль