Справа № 202/3036/17
Провадження № 1-кс/202/927/2017
УХВАЛА

19 травня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про повернення майна у кримінальному провадженні №0001338 від 06 червня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням в порядку ст. 100 КПК України, в якому просить зобов`язати посадову особу, яка відповідальна за зберігання речових доказів, повернути заявнику речові докази, а саме: червону папку із документами з надписами «ДП в Звіти», «Розрахункові рахунки»; чорну папку із документами з надписом «Основні договори»; синю папку із документами з надписом «Прибуткові рахунки»; оранжеву папку із документами без напису; синю папку із документами з надписом «Договора»; телефон «Самсунг», імейл НОМЕР_1 ; телефон «Соні Еріксон»; системний блок чорного кольору DETECH; флешку зеленого кольору, печатку, сім карту МТС № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; сім карту Лайф № НОМЕР_4 , сім карту Лайф № НОМЕР_5 , що були вилучено відповідно до протоколу обшуку від 30 серпня 2016 року. В обґрунтування клопотання зазначає, що вищезазначені речі були вилучені в межах кримінального провадження №0001338, яке 03 березня 2017 року було закрите за п.2 ч.1 ст.284 КПК України. На підставі викладеного, посилаючись на ч.9 ст.100 КПК України, просить повернути вилучені докази заявнику.

Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Слідчий СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надав матеріал кримінального провадження №0001338, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання заявника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0001338, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2016 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

31 серпня 2016 року на підставі слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 серпня 2016 року (справа №202/5365/16-к) в офісному приміщенні, розташованого за адресою: м.Херсон, вул.Комкова, 89, оф.3 було проведено обшук.

Відповідно до протоколу вищезазначеного обшуку убачається, що за результатом проведеного обшуку було виявлено та вилучено: червона папка із документами з надписами «ДП в Звіти», «Розрахункові рахунки»; чорна папка із документами з надписом «Основні договори»; синя папка із документами з надписом «Прибуткові рахунки»; оранжева папка із документами без напису; синя папка із документами з надписом «Договора»; телефон «Самсунг», імейл НОМЕР_1 ; телефон «Соні Еріксон»; системний блок чорного кольору DETECH; флешка зеленого кольору, печатка, сім карти МТС № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; сім карта Лайф № НОМЕР_4 , сім карта Лайф № НОМЕР_5 .

Постановою слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 05 вересня 2016 року вищезазначені речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001338.

Постановою слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03 березня 2017 року кримінальне провадження №0001338 від 06 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Після закриття кримінального провадження речі, які були вилучені під час проведення 31 серпня 2016 року обшуку, повернуті заявнику не були, у зв`язку із чим заявник звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та вважає, що вилучені під час вищезазначеного обшуку речі мають бути йому повернуті згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.

При вирішенні клопотання заявника слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 100 КПК України, не підлягають поверненню речові докази, якщо вони були отримані в порядку ст.ст.160-166 КПК України, а саме при тимчасовому доступі, а також, у разі накладення арешту на майно.

В судовому засіданні встановлено, що на вилучене, під час проведеного 31 серпня 2016 року обшуку, майно, зокрема: червона папка із документами з надписами «ДП в Звіти», «Розрахункові рахунки»; чорна папка із документами з надписом «Основні договори»; синя папка із документами з надписом «Прибуткові рахунки»; оранжева папка із документами без напису; синя папка із документами з надписом «Договора»; телефон «Самсунг», імейл НОМЕР_1 ; телефон «Соні Еріксон»; системний блок чорного кольору DETECH; флешка зеленого кольору, печатка, сім карти МТС № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; сім карта Лайф № НОМЕР_4 , сім карта Лайф № НОМЕР_5 - арешт не накладався.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що орган досудового розслідування зобов`язаний як найшвидше вирішити питання про значення вилученого майна для досудового розслідування кримінального провадження, можливість його повернення, з метою недопущення права власника на володінні майном.

Слідчий суддя не погоджується з доводами заявника, що вилучене під час обшуків майно, на яке не було накладено арешт, підлягає поверненню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим.

При вирішенні питання чи підлягають поверненню речові докази згідно ч.9 ст. 100 КПК України слід виходити з сукупності обставин, зокрема, чи відносяться такі речові докази до речей до яких може бути застосована спеціальна конфіскація згідно ст. 96-2 КК України, а також підстав, з яких кримінальне провадження закривається (ст. 284 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що у разі явної відсутності підстав для віднесення речових доказів до майна, яке підлягає спеціальній конфіскації, такі речові докази підлягають поверненню згідно ч.1, ч.6 ст. 100 КПК України саме слідчим або прокурором.

Як зазначалося вище, кримінальне провадження №0001338 від 06 червня 2016 року було закрите слідчим за відсутності події кримінального правопорушення, при цьому з постанови слідчого не вбачається, що вилучені під час обшуку речі - мають ознаки речей, які підлягають спеціальній конфіскації та щодо яких може бути прийняте одне із рішень визначених в пунктах 1- 6-1 ч.9 ст. 100 КПК України.

Таким чином, в даному випадку, спонукання власника майна вирішувати питання його повернення через подання клопотання до слідчого судді в порядку ч.9 ст. 100 КПК України є необґрунтованим, таким, що не відповідає засадам кримінального провадження.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий фактично ухилився від необхідності вирішити питання про повернення вилучених у власника речей, переклавши його вирішення на слідчого суддю.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання про повернення майна, подане заявником в порядку ч.9 ст. 100 КПК України, задоволенню не підлягає як таке, що подане з порушенням порядку, передбаченого для його вирішення.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу заявника, що ст.303 КПК України визначено перелік дій (бездіяльності) та рішення слідчого (прокурора), які можуть бути оскаржені до слідчого судді, а також суб`єкти права такого оскарження.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора щодо неповернення вилученого майна, не вчинення інших дій, які слідчого або прокурора зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк, а також рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.9,100 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення майна у кримінальному провадженні №0001338 від 06 червня 2016 року відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1