№522/568/17, 1-кс/522/9043/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2017 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі майора поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, АРК, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,
- підозрюваного у кримінальному провадженні №0000187 від 25.08.2016 року за ст.69, ч.2 ст.17 п.п.«г»,«е» ст.93, п.«е» ст.93 КК України (в редакції 1960 року),
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилаються на наступне.
Як вказано в матеріалах клопотання, слідчим відділом Головного управління Національної поліціїв Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 25.08.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 69, ч. 2 ст. 17 п.п. «г», «е» ст. 93, п. «е» ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року).

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що у 1994 році в місті Керч, Автономна Республіка Крим, Україна особи, у відношенні яких відмовлено в порушенні кримінальних справ у зв`язку з їх смертю (згідно даних досудового розслідування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ), керуючись корисливим мотивом спрямованим на насильницьке заволодіння грошовими коштами, майном приватних підприємців, керівників підприємств, установ і організацій різних форм власності, а також на вчинення умисних вбивств осіб, які відмовились підкоритись їх незаконним вимогам, організували банду, у яку на різних етапах її існування увійшли інші особи, кримінальні справи у відношенні яких виділені в окреме провадження. У 1995 році до складу цієї банди увійшов ОСОБА_4 .
Як вбачається, із клопотання, у період злочинної діяльності учасниками банди було вчинено ряд тяжких злочинів, з конкретним колом осіб, за раніше розробленими планами,в числі яких ОСОБА_4 також приймав безпосередньо участь.
В клопотанні зазначено, що у листопаді 1995 року організатори та керівники банди, вважаючи, що ОСОБА_10 є лідером конкуруючого злочинного угрупування, розповсюджуючого свій вплив на підконтрольні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суб`єкти підприємницької діяльності з метою отримання з них грошових коштів, вирішили позбавити їх життя із мотивів помсти. Виконуючи вказівку організаторів та керівників банди, ОСОБА_11 розробив план вбивства ОСОБА_12 та осіб, які його супроводжують, до реалізації якого залучив ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .
Із клопотання вбачається, що 29.11.1995 року о 19 годині, за місцем проживання одного з членів банди ОСОБА_14 у АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 отримали від нього два автомати Калашнікова, які він зберігав за місцем свого проживання. Після того, коли ОСОБА_12 разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прибули на автомобілі «BMW» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », за місцем проживання ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , діючи згідно розробленого плану, здійснили безліч пострілів з метою позбавлення життя осіб, які знаходили в автомобілі.
В клопотанні вказано, що в результаті збройного нападу ОСОБА_12 заподіяно наскрізне вогнепальне поранення передньої поверхні шиї, яке спричинило його смерть. Разом з тим, умисел членів банди, спрямований на позбавлення життя всіх, хто знаходився в салоні автомобіля, не був доведений до кінця з причин, не залежних від їх волі, оскільки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 залишилися живі, незважаючи на те, що їм також завдано вогнепальні поранення. Так, ОСОБА_15 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення правої гомілки з ушкодженням по ходу раньового каналу задньої великогомілкової артерії, ОСОБА_16 були заподіяні тілесні ушкодженняу вигляді вогнепального поранення правого стегна в нижній третині, а також м`яких тканин сідничної області.

Слідчий в клопотанні зазначив, що відповідно ст.ст. 276-278 КПК України, за наявності достатніх підстав, 27.09.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 69, ч. 2 ст. 17 п.п. «г», «е» ст. 93, п. «е» ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року).
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання, та пояснив, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2016 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , тому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також прокурор ОСОБА_5 , у судовому засіданні пояснив, про те, що ОСОБА_4 не ухилявся від явки до прокурора або слідчого, але на його думку, може ухилитися та виїхати у АР Крим, де зареєстрований.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, указаних у клопотанні, та пояснив, що ОСОБА_4 після звільнення з місць утримання під вартою не ухилявся від явки до прокурора, та слідчого.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що ризики прокурором та слідчим не доведені.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він, по зазначеній справі, знаходився під вартою 10 років 5 місяців, та був звільнений судом 18.11.2016 року, від явки до прокурора та слідчого не ухилявся, злочинів не вчиняв, та у нього немає наміру повернутися до АР Крим.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.
Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно витягу з кримінального провадження №0000187 від 25.08.2016 р., вчинене діяння, за яким відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 69, ч. 2 ст. 17 п.п. «г», «е» ст. 93, п. «е» ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року).

27.09.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 69, ч. 2 ст. 17 п.п. «г», «е» ст. 93, п. «е» ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року).

Як вбачається, із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ст. 69, ч. 2 ст. 17 п.п. «г», «е» ст. 93, п. «е» ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року), що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2016 року підозрюваному ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не був продовжений строк тримання під вартою, а був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 17.01.2017 року включно.
Постановою заступника прокурора Автономної Республіки Крим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 27.03.2017 року.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2017 року підозрюваному ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 26.03.2017 року включно.
Постановою заступника Генерального прокурора України від 20.03.2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, тобто до 27.07.2017 року.
Як встановлено, в судовому засіданні, у зв`язку з тим, що матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 залишились на тимчасово окупованій території АР Крим, процесуальним керівником, з метою виконання завдань кримінального провадження та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, 13.03.2017 року до Дарницького районного суду м. Києва, підсудність за яким визначено 06.03.2017 року Апеляційним судом м. Києва подано заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи).
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2017 року до підозрюваного ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 26.05.2017 року включно.
Як встановлено, в судовому засіданні, сукупний шестимісячний строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом під час досудового розслідування закінчується 26.05.2017 року, та відповідно до ч.6 ст.181 КПК України не може бути продовжений.
Слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні слідчим ОСОБА_3 , та прокурором ОСОБА_5 було доведені обставини зазначені у п.п.1,2,3, ч.1 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор та слідчий у судовому засіданні довели що є наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор та слідчий не довели наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, та не довели того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин частини першої цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для підозрюваного ОСОБА_4 є занадто м`яким, і не зможе запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, але враховуючи вимоги ст.194 КПК України, відсутність законних підстав, передбачених ст.194 КПК України для відмови у задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає можливим задовольнити таке клопотання, та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.07.2017 року. Керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 186, 193- 194, 196-199, 205, 309 КПК України (2012 р.),-

УХВАЛИЛА:
Клопотання старшого слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу обчислюється з 26.05.2016 р. і припиняє свою дію 28.07.2016 р.

Підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі майора поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1
26.05.2017