Справа № 456/639/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/651/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долина Івано-Франківської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 по ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України змінити та призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу чи звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання 3 (три) місяці арешту.

До покарання за вказаним вироком відповідно до ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2017р. 5 (п`ять) днів арешту та остаточно визначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді 3 (три ) місяці і 5 (п`ять) днів арешту.

Вирішено питання з речовими доказами.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, обвинувачений вважає, що вирок суд є занадто суворим. Вказує, що повністю визнав вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, матеріальної шкоди внаслідок цього ж злочину взагалі спричинено не було, потерпілі в даному ж кримінальному провадженні не мають жодних претензій (в т. ч. - матеріального чи морального характеру) до мене, як обвинуваченого. Зазначає, що відбування покарання у виді позбавлення волі у даних умовах не може забезпечити основної мети покарання виправлення та перевиховання.
Вважає, що застосувавши до нього міри покарання у вигляді штрафу, була б і відповідна користь для держави у вигляді певного поповнення бюджету, оскільки вирок суду першої інстанції, у такому вигляді, як він існує сьогодні жодної користі для держави не матиме.
Згідно з вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_6 22 лютого 2017р. приблизно о 14 год. 36 хв. перебував в приміщенні магазину «Рукавичка», який розміщений за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Шевченка,55-Б, коли в нього виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу взяв із стелажа з товарами один блок жувальних гумок «Орбіт освіжаюча м`ята» вартістю 176,68 грн. та один блок жувальних гумок «Орбіт вайт клас» вартістю 195,61 грн., заховав їх під куртку, в яку був одягнутий, і намагався вийти з викраденим майном повз касу з магазину, але не довів свій злочинний умисел на повторне вчинення крадіжки до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив апеляцію, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється.

Вина ОСОБА_6 та правильність кваліфікації їх дій не оспорюється в апеляційній скарзі, які, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вірно та в повній мірі врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу винного, його вік, стан здоров`я, соціальне становище, наявність на утримані неповнолітньої дитини, посередню характеристику за місцем проживання та позитивну характеристику учасника АТО, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога. Пом`якшуючими вину обставинами були визнані щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих вину обставини не встановлено.

Суд першої інстанції врахував всі обставини, на які покликається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення покарання з врахуванням ст. 71 КК України ОСОБА_6 відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий за скоєння умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний корисливий злочини після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд в повному обсязі дослідив і дав належну оцінку всім доказам, зібраним по справі, врахував особу обвинуваченого та інші фактичні обставини справи та призначив покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Відповідно, доводи, що наводить обвинувачений в своїй апеляційній скарзі не заслуговують на увагу.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну вироку.

За таких обставин, немає підстав для зміни вироку суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 по ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4