Справа № 477/2435/16-к
Провадження № 1-кп/477/37/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївське Вітовського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
Судом визнано доведеним, що 15 листопада 2016 року, близько 20.30год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та достовірно знаючи про знаходження запчастини з автомобіля «Рено Кенго», а саме: головки блока циліндру з металу алюмінію на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 , належний потерпілій ОСОБА_5 , вирішив таємно викрасти зазначену запчастину.
З метою реалізації умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з подвір`я таємно викрав головку блоку циліндру з металу алюмінію вартістю 3000грн., належну потерпілій. В цей час дії ОСОБА_3 були помічені потерпілою, та в подальшому він, усвідомлюючи, що його дії стали явними для оточуючих, утримуючи при собі викрадене, почав тікати з місця події, а потерпіла побігла за ним, намагаючись наздогнати та зупинити його протиправні дії. Після чого ОСОБА_3 , розуміючи, що його наздоганяє потерпіла, кинув викрадену запчастину та втік.
Тим самим ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 15 листопада 2016 року, після вживання алкогольних напоїв, вирішив викрасти запчастину від автомобіля з металу алюмінію, яку він бачив раніше на території домоволодіння потерпілої, коли працював у неї у дворі. Прийшовши ввечері у двір останньої, він взяв металеву запчастину та, коли йшов з двору, його помітила потерпіла та стала на нього кричати, а потім побігла за ним. Він почав тікати та, пробігши приблизно сто метрів, кинув викрадене та втік. У вчиненому розкаявся, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої. Проти вартості викраденого не заперечував.
Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На території її домоволодіння розташовані теплиці та виноградник. Обвинувачений та його брат працювали у неї за домовленістю, допомагаючи по господарству. 15 листопада 2016 року вони також працювали у неї, але перебували у стані алкогольного сп`яніння та невдовзі пішли. Надвечір вона почула, що у дворі гавкає собака, та вийшовши з дому, побачила, як обвинувачений щось несе з її двору. Вона крикнула на нього, однак останній, утримуючи при собі якийсь предмет, почав тікати. Вона побігла за ним, продовжуючи кричати, щоб він віддав те, що забрав у неї з двору. Пробігши метрів п`ятдесят, обвинувачений кинув те, що ніс, та втік. Підійшовши, вона побачила, що це була металева запчастина від автомобілю, яка раніше знаходилась на подвір`ї її домоволодіння. Просила обвинуваченого суворо не карати.
За згодою обвинуваченого, потерпілої та прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в закінченому замаху на відкрите викрадення майна потерпілої та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, як закінчений замах на вчинення відкритого викрадення чужого майна ( грабіж).
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд не визнає в якості обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в обвинувальному акті, при викладенні фактичних обставин злочину, дана обставина не зазначалась.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на підставі положень ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення злочину проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, працює неофіційно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, вину у вчиненому визнав повністю, у вчиненому розкаявся.
Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України.
Враховуючи ступінь тяжкості, дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення злочину, а також те, що викрадене повернуто потерпілій, та враховуючи думку потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На підставі ст. 100 КПК України, речовими доказами слід розпорядитись наступним чином: запчастину з автомобіля «Рено Кенго», а саме: головку блока циліндра з металу алюмінію, передану на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній за належністю.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1, 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання рахувати з моменту виконання вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речовий доказ у справі: запчастину з автомобіля «Рено Кенго», а саме: головку блока циліндра з металу алюмінію, передану на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній за належністю.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1