Справа №463/1891/17
Провадження №1-кс/463/602/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

з участю скаржника - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, -

в с т а н о в и в
до суду надійшла скарга захисника підозрюваного на бездіяльність слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 щодо повідомлення ОСОБА_3 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України.

Скаргу обґрунтовує тим, що до ЄРДР внесена дані про кримінальне правопорушення за №0000435 від 18.02.2017 року. 02.06.2017 року слідчим було складено повідомлення про підозру. Разом з тим, всупереч положень КПК України, повідомлення від 02.06.2017 року у день його складання йому не вручено. Натомість таке вручено лише 08.06.2017 рок, що є грубим порушенням ч.ч.1, 4 ст.278 КПК України. Окрім цього, йому не було невідкладно повідомлено його права, передбачені ст.42 КПК України.

В судовому засіданні скаржник, його захисник підтримали скаргу з аналогічних підстав, просять скаргу задоволити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечила. Пояснила, що здійснювала виклик скаржника для вручення підозри 02.06.2017 року, підтвердженням чого є повістка та рапорт працівника поліції, про те, що по місцю проживання скаржник був відсутній, при здійсненні виклику телефоном невідома жінка повідомила, що ОСОБА_3 на даний час відсутній. У зв`язку із цим, 02.06.2017 року нею складено повідомлення про підозру, та з дотриманням положень ч.1 ст.278 КПК України скеровано по пошті у спосіб, передбачений у кодексі для вручення повідомлення. Відомості про це, також містяться у матеріалах кримінального провадження. Разом з тим, скаржник дане відправлення не отримав, тому 08.06.2017 року нею, в присутності захисника, було вручено повідомлення про підозру та роз`яснені процесуальні права, передбачені ст.42 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Суд встановив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено дані про кримінальне правопорушення за №0000435 від 18.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 02.06.2017 року слідчою складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України, яке погоджене прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , і про що зроблено запис в реєстр.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчою 30.05.2017 року здійснено виклик скаржника для проведення слідчої дії, в тому числі вручення підозри. Але згідно рапорту працівника поліції, повістка не вручена, оскільки по місцю проживання скаржник був відсутній, у зв`язку із чим було здійснено виклик ОСОБА_3 по телефону, однак невідома жінка повідомила, що такий у даний час відсутній. В послідуючому, слідчою 02.06.2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.350 КК України, яке через відділення поштового зв`язку скеровано по місцю фактичного проживання скаржника, про що в матеріалах провадження є лист слідчого та повідомлення про прийняття кореспонденції для відправлення.

Такі дії слідчого не суперечать положенням ч.1 ст.278 КПК України, оскільки внаслідок того, що підозра не була вручена особисто скаржнику з незалежних від слідчого причин, слідча мала право скерувати її по місцю проживання особи у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлення.

Доводи скаржника та його захисника про порушення його прав та незаконність дій слідчого, оскільки, на їх думку, дата складання повідомлення про підозру має відповідати даті його вручення не заслуговують на увагу, оскільки вручення повідомлення про підозру у спосіб передбачений для повідомлень таких вимог закону не містять і підозра може бути вручена не у день її складання та виготовлення.

При цьому суд враховує, що підозра ОСОБА_3 вручена 08.06.2017 року особисто, а також йому роз`яснені процесуальні права, передбачені ст.42 КПК України про що внесене запис в ЄРДР.

Таким чином, суд вважає скаргу безпідставною.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1