ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/211/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого- ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому вому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта неповна середня, студента 2-го курсу Київського професійного будівельного ліцею, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Неповнолітній ОСОБА_7 , 03.05.2016 близько 13 год. 00 хв. перебуваючи на подвір`ї неподалік будинку №4-а по вул. Вербицького в місті Києві, помітив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_8 , який в цей час рухався по вищевказаній вулиці на велосипеді. В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, тому ОСОБА_7 направився за ОСОБА_8 .
Перебуваючи біля будинку №4-а по вул. Вербицького в м. Києві ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яку потерпілий ОСОБА_8 сприймав як реальну, та яка полягає у залякуванні потерпілого ОСОБА_8 негайним застосуванням до нього фізичного насильства, а саме нанесення ударів в разі ненадання йому майна, внаслідок чого, потерпілий зняв з себе комуфляжну куртку марки «Анорак», вартістю 277 гривень, у кишені якої знаходився ніж марки «Гербер», вартістю 333 гривні, яку ОСОБА_7 вихопив з рук потерпілого, чим всього відкрито викрав майна на загальну суму 610 гривень та із місця скоєння злочину зник, завдавши при цьому останньому матеріального збитку.
Будучи допитаним в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що у дворі будинку АДРЕСА_2 він побачив ОСОБА_8 , який їхав на велосипеді. У нього виник умисел на викрадення речей ОСОБА_9 , а саме куртки, оскільки вона йому дуже сподобалася, тому він пішов за ОСОБА_9 і налякавши його побиттям, забрав у нього куртку та ніж, з якими пішов додому. Після того, у той же день, коли він вийшов на вулицю з дому, то був затриманий працівниками поліції.
Інші докази по справі відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, розяснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_7 доведеною у вчиненні відкритого викрадення чужого майна ( грабіж), вчиненого із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто злочині, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України.

У відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає: щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

У відповідності до ст. 67 КК України, обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який законом віднесено до тяжкого злочину, його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо за місцем навчання та формально позитивно за місцем проживання, навчається, і вважає необхідним обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Проте, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого , що він є неповнолітнім, щиро кається, що внаслідок скоєння злочину тяжких наслідків не наступило, шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.ст. 104, 75 КК України, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід не застосовувався. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 366-368, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в інспекції для реєстрації.
Речові докази залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: