Справа № 387/297/17
Номер провадження по справі 1-кп/387/52/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червинка, Новоархангельського району, Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, інваліда ІІ групи, освіта повна загальна середня, одруженого, утриманців не має, в силу ст. 89 КК України визнаного таким, що не має судимості, запобіжний захід не обирався,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за таких обставин.
ОСОБА_3 31.03.2017 рухаючись на власному автомобілі з смт. Добровеличківка в напрямку м.Помічна, помітив на зупинці ОСОБА_6 .. Зупинившись, ОСОБА_3 домовився із ОСОБА_6 підвести останню до м. Помічна за грошову оплату 200 гривень, про яку вони домовилися в усному порядку. ОСОБА_3 привізши ОСОБА_6 за її місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 за попередньою усною домовленістю розрахувалася із ОСОБА_3 . Отримавши кошти від ОСОБА_6 в сумі 120 грн., у ОСОБА_3 виник спір з останньою, так як вона не розрахувалася із ним у повній мірі, а саме не додала грошові кошти в розмірі 80 гривень. В подальшому ОСОБА_3 домовився із ОСОБА_6 про те, що наступного дня вона доплатить йому решту суму грошей. В подальшому ОСОБА_3 01.04.2017 близько 11 години 00 хвилин прибув на власному автомобілі за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , з метою отримання від останньої решти грошових коштів. На той час за зазначеною адресою перебувала ОСОБА_7 , яка являється рідною матір`ю ОСОБА_6 , та яка спільно проживає із останньою. Побачивши сторонню особу біля свого домоволодіння, ОСОБА_7 вийшла на вулицю із будинку та запитала у невідомого на той час їй ОСОБА_3 , з якою метою він прибув за місцем її проживання. Нічого не повідомивши, ОСОБА_3 запитав у ОСОБА_7 , чи проживає за вказаною адресою ОСОБА_6 та ким вона їй приходиться, на що ОСОБА_7 повідомила, що це її донька, ячка відсутня за місцем проживання. У відповідь ОСОБА_3 попрохав у ОСОБА_7 щоб вона повідомила йому контактний телефон ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 , не будучи обізнаною у злочинних намірах ОСОБА_3 , передала у руки останньому свій мобільний телефон "Prestigio WIZE B 1"для того, щоб він записав собі номер мобільного телефону її доньки. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння мобільним телефоном "Prestigio WIZE B 1", що належить ОСОБА_7 . Реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що перед ним стоїть особа похилого віку, не маючи її згоди на заволодіння мобільним телефоном, відкрито для потерпілої заволодів належним останній мобільним телефоном "Prestigio WIZE B 1" вартістю 230 гривень, повідомивши, що він відібрав у неї телефон в рахунок боргу її доньки. В подальшому, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Потерпіла ОСОБА_7 будучи вчасно, належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, а також просила визначити покарання на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в судовому засіданні надав показання, що 31.03.2017 рухаючись на власному автомобілі з смт. Добровеличківка в напрямку м.Помічна, помітив на зупинці ОСОБА_6 .. Зупинившись, ОСОБА_3 домовився із ОСОБА_6 підвести останню до м. Помічна за грошову оплату в сумі 200 гривень, про яку вони домовилися в усному порядку. Привізши ОСОБА_6 за її місцем проживання в м.Помічну, отримав кошти у розмірі 120 гривень. У зв`язку із цим виник спір із ОСОБА_6 , так як вона не розрахувалася із ним у повній мірі. В подальшому він домовився із ОСОБА_6 про те, що наступного дня вона доплатить йому решту суму грошей. 01.04.2017 близько 11 години 00 хвилин, він прибув на власному автомобілі за місцем проживання ОСОБА_6 в м. Помічну з метою отримання від останньої решти грошових коштів. На той час за зазначеною адресою перебувала ОСОБА_7 , яка є рідною матір`ю ОСОБА_6 . Побачивши матір ОСОБА_6 , запитав у ОСОБА_7 чи проживає за вказаною адресою ОСОБА_6 та ким вона їй приходиться, на що ОСОБА_7 повідомила, що це її донька та вона відсутня. У відповідь попрохав у ОСОБА_7 , щоб вона повідомила йому контактний телефон доньки, у зв`язку із чим ОСОБА_7 передала в його руки свій мобільний телефон для того, щоб записати номер мобільного телефону її доньки. Не маючи згоди ОСОБА_7 на заволодіння мобільним телефоном, забрав у неї належний мобільний телефон повідомивши, що він відібрав у неї телефон в рахунок боргу її доньки та та віддасть коли поверне дочка кошти. Після цього ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник. Додатково повідомив, що викрадений телефон повернув потерпілій.
Прокурор обвинувачений та захисник просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України допитав обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також досудову доповідь органу пробації, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про наявність складу злочину, а вина ОСОБА_3 в скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабежу) доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.186 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується посередньо, одружений, інвалід 2 групи, щиро розкаявся, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, судимості у відповідності до ст. 89 КК України не має. Крім того суд враховує відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, а саме останній раніше судимий, але в силу ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимості, вину у скоєнні злочину визнає повністю. Обвинувачений не має наркотичної чи алкогольної залежності. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ймовірність виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства цілком можливе та обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства.
З огляду на зазначене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства із врахуванням позиції прокурора, захисника та обвинуваченого, які просили не позбавляти волі обвинуваченого, а тому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції передбаченої ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого, наявність серцевого захворювання, яке призвело до інвалідності.
Обставиною що обтяжує покарання передбачене ст. 67 КК України, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні .
Доля речових доказів має бути вирішена в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 1190 (тисячу сто дев`яносто) гривень .
Речові докази: мобільний телефон "Prestigio WIZE B 1", який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - повернути законному власнику ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_8