Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 1-75/2010р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2010 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

Головуючого судді Головченко М.М.

при секретарі - Маслюк В.Ю.

за участю прокурора Королюк І.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, студент Прилуцького професійного ліцею, раніше не судимого, за ст. 185 ч.3 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, за ст. 185 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В:

В кінці березня 2010року близько 20.00години підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за попередньою змовою, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна через отвір у віконній рамі проникли до приміщення ковбасного цеху за адресою м. Ічня вул. Вокзальна, 140-а, що належить ОСОБА_4, звідки викрали два електродвигуни потужністю 3 Квт, шнек, фіксатор шнеку та дві насадки до шнеку подачі фаршу на загальну суму 5865грн. викрадені товарно-матеріальні цінності здали на металобрухт.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю і показав, що 16 березня 2010року прибув в м. Ічня на практику і проживав в своєї бабушки ОСОБА_5 Він товаришує з жителем м. Ічня ОСОБА_3 і в кінці березня прийшов до нього в гості. В ході розмови ОСОБА_3 запропонував йому проникнути на територію ковбасного цеху по вул. Вокзальній в м. Ічня і здійснити крадіжку майна з метою його подальшого продажу і на дану пропозицію він погодився. В цей же день близько 20-ї години вечора вони разом із ОСОБА_3 прибули на територію ковбасного цеху, де проникнули в одне із приміщень, звідки викрали два електродвигуни, нержавіючу трубу, ніж із мясорубки та дві насадки. Викрадене майно принесли за місцем проживання ОСОБА_3. Електродвигуни були розібрані на кольоровий метал, який разом з іншим металом здали на металобрухт в м. Ічня біля залізничної колії. Здавали металобрухт як свій особистий, хто власник прийомного пункту йому не відомо. В скоєному щиро кається. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнає частково.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю і дав покази з показами підсудного ОСОБА_2 аналогічні. Вказав, що проникнути на територію ковбасного цеху і здійснити крадіжку була його пропозиція. В скоєному щиро кається. Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов визнає частково.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що їй на праві власності належить разом із господарськими будівлями приміщення ковбасного цеху, який розташований в м. Ічня по вул. Вокзальна, 140а. Територія ковбасного цеху не охороняється. Періодично територію вона оглядає сама. Коли 13 квітня 2010року вранці в черговий раз приїхала оглядати приміщення ковбасного цеху, то виявила крадіжку двох електродвигунів, шнеку подачі фаршу, фіксатора шнеку, а також двох насадок до шнеку. Після виявленої крадіжки викликали працівників міліції. Просить суд стягнути на її користь матеріальну та моральну шкоду з підсудних і не позбавляти їх волі.

Відповідно до ст. 299 КПК України інші докази в судовому засіданні не досліджувались в звязку з тим, що ніхто із учасників судового розгляду проти цього не заперечував і ніким не оспорювались.

Таким чином, допитавши підсудних, потерпілу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведена вина підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна(крадіжці),, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням в приміщення і їх дії суд кваліфікує за ст.. 185 ч.3 КК України.

При виборі виду і міри покарання підсудному суд враховує, що вони раніше не судимі, вину визнали повністю і в скоєному щиро каються, за місцем проживання характеризуються з позитивної сторони, активно сприяли розкриттю злочину, підсудним ОСОБА_2 вчинення злочину будучи неповнолітнім.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що виправлення підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання, а тому їм необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст..185ч.3 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.. 75 КК України, а підсудного ОСОБА_2 також на підставі ст.. 104КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовільнити частково, щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5865грн. моральної шкоди в розмірі 2000грн.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину.

Міру запобіжного заходу осудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді підписки про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік шість місяців, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину.

Міру запобіжного заходу осудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Стягнути з осуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь потерпілої ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 5865грн. у відшкодування моральної шкоди 2000грн., а всього в розмірі 7865 (сім тисяч вісімсот шістдесят пять)грн..

На вирок на протязі 15 діб може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд.

Суддя: М.М.Головченко