Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
31 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000335 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України,
за участі учасників процесу:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком суду ОСОБА_5 визнано виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

За вироком суду, 30 червня 2015 року о 21 годині ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті довготривалих неприязних відносин, наніс не менше шести ударів дерев`яною дошкою по плечах та ногах ОСОБА_8 , чим спричинив останній легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вважає вирок суду незаконним та не обґрунтованим з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що покази ОСОБА_8 є не послідовними та суперечливими, а наявні тілесні ушкодження не узгоджуються з механізмом їх нанесення та не підтверджуються висновком експерта. Крім того, вважає, що судом не взято до уваги покази свідків захисту щодо не нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Просить оскаржуваний вирок скасувати, а провадження відносно нього закрити за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з підстав у ній викладених, міркування прокурора про залишення вироку без змін, думку потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 про відмову в задоволенні апеляційної скарги, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України , суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України умисного легкого тілесного ушкодження, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.

Будучи допитаним в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, не визнав та заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досліджених у суді першої інстанції доказів, обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини не визнав та факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 заперечував.

Твердження обвинуваченого щодо не нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 спростовуються дослідженими в суді першої інстанції показаннями останньої, яка в суді першої інстанції була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті щодо отримання нею тілесних ушкоджень протиправними діями ОСОБА_5 .

Показання потерпілої ОСОБА_10 підтверджуються: протоколом проведеного слідчого експерименту від 09 липня 2015 року (а.с.86-94), висновками судово-медичної експертизи № 249 від 01.07.2015 року та № 340 від 07 вересня 2015 року, відповідно до яких на тілі ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які цілком могли утворитися при ударах дерев`яною дошкою/штахетою і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, і які не характерні для падіння з висоти власного зросту (а.с.82-85).

Висновки експертів є мотивованими, науково обґрунтованими, узгоджується з іншими доказами у кримінальному провадженні і сумнівів у колегії суддів не викликають.

За таких обставин, встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження свідчать про те, що під час судового розгляду належними та допустимими доказами доведено вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, заперечення обвинуваченим вчинення злочину колегія суддів розцінює як його позицію щодо реалізації ним права на захист, намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання правомірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання-вчинення злочину щодо особи похилого віку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утримані трьох неповнолітніх дітей та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді громадських робіт, що в межах санкції ч.2 ст.125 КК України. Таке покарання є справедливим та відповідає тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,408, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1