Єдиний унікальний номер № 285/4264/15-к
Провадження № 1-кп/0285/6/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 0000246 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черняхів, Житомирської області, українця, громадянина України, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, звільненого в запас, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2014 року солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про частко у мобілізацію» № 607/2014 від 21 липня 2014 року та направлений для проходження військової служби.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від - 6 листопада 2014 року № 36 солдат ОСОБА_4 , зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду робітника підсобника 3 інженерно-будівельного відділення 2 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти, та, відповідно ст. ст. 2, 4 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , відповідно дії положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Однак, солдат ОСОБА_4 , в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, тимчасово самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 бві поважних причин тривалістю понад один місяць, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 407 КК України.

02 березня 2015 року о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем дислокації 3 інженерно-будівельного відділення 2 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 .

За час відсутності в частині солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд до 06 листопада 2015 року.

06 листопада 2015 року о 9 год. військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 прибув в розташування військової частини та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 06 листопада 2015 року № 226 вважається таким, що повернувся до військової частини та приступив до виконання покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що він був призваний на військову службу та зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 02.03.2015 року він без дозволу командирів та поважних причин самовільно залишив розташування військової частини та проводив час на власний розсуд. 06.11.2015 року він прибув в розташування військової частини та приступив до виконання покладених на нього обов`язків. В скоєному щиро розкаюється.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти чого не заперечують всі учасники судового провадження.
Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, тяжких наслідків від якого не наступило, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання задовільно, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

Беручи до уваги, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся в скоєному, обставини, що пом`якшують покарання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, те що до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і обрати йому покарання за цим законом 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Даний вирок може бути оскаржений, не з підстав заперечення обставин, зазначених відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1