П О С Т А Н О В А
31 травня 2017 року м. Київ

Суддя Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , вивчивши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2012 року,

в с т а н о в и в :

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ч. 1 ст. 398, ст. 350 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судового рішення та доводи на її обґрунтування, а також прохання особи, яка її подає.
Однак ОСОБА_2 у касаційній скарзі, яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, цих даних не навів.

Так, ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Із змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_2 обґрунтовуючи свої вимоги щодо незаконності постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2012 року та постанови Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2012 року, не навів доводів на обґрунтування порушення вимог кримінального процесуального закону, які визнаються істотними на підставах, передбачених ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року з огляду на положення статей 370, 371 цього ж Кодексу, допущених судами при ухваленні рішень, що викликає обов`язкову їх зміну чи скасування, та які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законні та обґрунтовані судові рішення.
Також, ОСОБА_2 формально посилаючись на неправильне застосування кримінального закону та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, наводить доводи щодо неповноти та однобічності досудового та судового слідства, указує на невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях фактичним обставинам справи, що відповідно до ст. 398 КПК України 1960 року не є підставами для скасування або зміни судових рішень.
Виходячи з наведеного, касаційна скарга ОСОБА_2 як така, що не відповідає вимогам статей 350, 396, 398 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
У зв`язку з викладеними обставинами, справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених недоліків у межах передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року строку, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії даної постанови.
Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:
Відмовити потерпілому ОСОБА_2 у витребовуванні кримінальної справи за його касаційною скаргою на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2012 року для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1