Ухвала
іменем україни

10 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 17 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 червня 2015 року ОСОБА_4 засуджено:
- за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна;
- за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 17 серпня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що засуджений ОСОБА_4 вже звертався до суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. Однак, ухвалою від 09 березня 2016 року засудженому було відмовлено у поновленні цього строку з наведенням мотиву прийнятого рішення та повернуто його касаційну скаргу.
21 грудня 2016 року ОСОБА_4 повторно подав касаційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що він являється ліквідатором Чорнобильської АЕС першої категорії, інвалідом другої категорії, та на час подання касаційної скарги знаходився на лікуванні.
Розглянувши клопотання засудженого, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки ОСОБА_4 не надає жодних доказів та документів, які підтверджували б факт його хвороби та перебування на лікуванні, що унеможливлювало вчасно оскаржити судові рішення у касаційному порядку.
Таким чином, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу вважати такою, що подана після закінчення строку, передбаченого ст. 426 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.
За таких обставин касаційна скарга засудженого підлягає поверненню.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 червня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Луганської області від 17 серпня 2015 року щодо нього.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу з доповненнями, а також додані до неї матеріали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3