печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Приватного підприємства "Оксамит" про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту коштів, що знаходяться на рахунку товариства в ПАТ «Приватбанк», вказуючи на те, що арешт було накладено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року за результатами розгляду клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадження №0003082 щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч2 ст.364, ч2 ст.321-1, ч2 ст.366, ч3 ст. 212 КК України. Клопотання подано товариством , представник якого не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту , при цьому сам арешт накладено необґрунтовано, оскільки жодних доказів, що об`єктивно свідчили б про фіктивність чи причетність товариства до протизаконної діяльності слідством надано не було, жодній посадовій особі товариства в рамках кримінального провадження не пред`явлено підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином заявник вважає, що арешт коштів товариства проведений без належного обґрунтування та доказів того, що підприємство причетне до здійснення будь-якої незаконної діяльності.
В судове засідання представник заявника та прокурор не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд клопотання у відсутність вище зазначених осіб.
Вивчивши клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Звернувшись із клопотанням про скасування арешту накладеного слідчим суддею заявник фактично обмежився посиланням на те, що в порушення ч3 та ч5 ст.132 КПК України арешт коштів товариства проведений без належного обґрунтування та доказів того, що підприємство причетне до здійснення будь-якої незаконної діяльності.
При цьому слідчий суддя при розгляді клопотання про скасування арешту не вправі давати оцінку ухвалі слідчого судді яка постановлена за наслідками розгляду клопотання слідчого про накладення арешту в рамках кримінального провадження, та доказам, які були досліджені під час його розгляду, а вправі вирішити питання про скасування арешту з огляду на обставини, які не були предметом дослідження, та докази, які не були надані з огляду на відсутність власника арештованого майна в судовому засіданні, що позбавило його можливості подати їх слідчому судді.
Звернувшись із клопотанням заявник в особі керівника не надав належного обґрунтування наявності обставин, що дають підстави стверджувати про те, що арешт було накладено не обґрунтовано або в його необхідності відпала потреба.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 132, 174,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Приватного підприємства "Оксамит" про скасування арешту майна, залишити без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1