Справа № 448/429/17 1-кп/441/106/2017

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городок матеріали кримінального провадження № 0000118 від 23.02.2017р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою середньою освітою, працюючого водієм в ТзОВ «ТР-ТРАНС» розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він на початку січня 2017р. на одному з місцевих ринків м. Львова придбав ніж типу мисливський, поклав його у речовий ящик службового автомобіля марки «Фольксваген Поло», р.н. НОМЕР_1 , який належить ТзОВ «ТР-Транс», де постійно перевозив, маючи можливість його швидкого використання. 23.02.2017р. на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині» працівниками прикордонної служби в ході огляду транспортного засобу автомобіля марки «Фольксваген Поло», д.з.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який був відряджений вказаним службовим автомобілем у Республіку Польща, в речовому ящику було виявлено ніж у чохлі типу мисливський загального призначення, який згідно висновку експерта є холодною зброєю колюче-ріжучої дії та який ОСОБА_4 умисно, незаконно перевозив в службовому автомобілі без передбаченого законом дозволу.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.263 КК України незаконне носіння (шляхом переміщення в транспортному засобі) холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

29.03.2017р. між прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області юристом 1 класу ОСОБА_3 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 з іншої у присутності захисника ОСОБА_5 в приміщенні Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди підозрюваний активно сприяв розкриттю злочину під час досудового розслідування, щиро розкаявся у його вчиненні, повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.263 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди. Захисник обвинуваченого підтримує необхідність затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні злочину обвинувачений визнав беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на наведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що вищевказану угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Процесуальні витрати у справі слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речового доказу слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.03.2017 року між прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Процесуальні витрати за проведену у справі експертизу в сумі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Речовий доказ ніж типу мисливський із чохлом, який зберігається в камері зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, - знищити.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1