1-кс/755/620/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 18 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

встановив:
12 лютого 2016 року старший слідчий Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна, в кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 18 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 18.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Зазначене кримінальне провадження розпочато прокуратурою Дніпровського району м. Києва на підставі депутатського звернення народного депутата ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» в період часу з 2012 по 2014 роки здійснено дії по заволодінню грошовими коштами банку, шляхом надання незабезпечених кредитів та перерахування грошових коштів на підконтрольні компанії за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» в період часу з 2012 по 2014 роки здійснено дії по заволодінню грошовими коштами банку, шляхом надання незабезпечених кредитів та перерахування грошових коштів на підконтрольні компанії за наступних обставин.

Так, встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника ПАТ «Шепетівська реалбаза Хлібопродуктів» за кредитним договором №04-12П від 28.08.2012 та додаткової угоди №5 до вказаного кредитного договору від 14.10.2013, між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Шепетівська реалбаза Хлібопродуктів» був укладений Договір іпотеки №1907 від 29.08.2012, відповідно до якого ПАТ «Шепетівська реалбаза Хлібопродуктів» з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника передало в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку наступну нерухомість: будівлі та споруди току, площею 4860,7кв.м., що знаходяться за адресою: Чернівецька обл.., Кіцманський р-н, с. Оршівці, вул. Дружби, 29; нежитлові будівлі хлібоприймальна дільниця, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н, с. Закриниччя, вул. Пархоменка, 17; нежитлові будівлі, молочний блок хлібоприймальної дільниці, площею 856,3 кв.м., що за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н, с. Закриниччя, вул. Пархоменка, 17А; комплекс нежитлових будівель та споруд, площею 13414,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., Кельменецький р-н, с. Кельменці, вул. Я. Мудрого (Окницька), 37.

Крім цього, в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника ПАТ «Шепетівська реал база Хлібопродуктів» за кредитним договором між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «АТЗТ Мирне» був укладений Договір іпотеки №1936 від 30.08.2015, відповідно до якого ТОВ «АТЗТ Мирне» з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника передало в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку будівлі і споруди тваринницького комплексу та автогаражів, що знаходяться за адресою: Чернівецька обл.., Кіцманський р-н, село Оршівці, вул. Незалежності (вул. Леніна), буд. 177, загальною площею 18764,40 кв.м.

Крім цього, в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника ПАТ «Шепетівська реал база Хлібопродуктів» за кредитним договором між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Агрофірма «Оршівська» був укладений Договір іпотеки №1928 від 30.08.2015, відповідно до якого ТОВ «Агрофірма «Оршівська» з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника передало в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: Чернівецька обл.., Кіцманський р-н, село Оршівці, вул. Дружби, 29А, загальною площею 755,20 кв.м.

Крім цього, в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника ПАТ «Шепетівська реал база Хлібопродуктів» за кредитним договором між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Подільський господар» був укладений Договір іпотеки №1914 від 29.08.2015, відповідно до якого ТОВ «Подільський господар» з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника передало в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с.Орлинці, вул. Леніна, 2, загальною площею 13082,9 кв.м. та комплекс, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Шепетівський р-н с.Чотирбоки, вул. Маркса К., буд. 5, загальною площею 18256,4 кв.м.

Проте, встановлено, що службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» вчинялись дії, спрямовані на виведення активів з банку та полягали в добровільному розірванні іпотечних договорів, предметом яких було вищевказане майно при наявності реальної заборгованості кредитора перед банком. Так 11.12.2013 були укладені договори про розірвання вищевказаних іпотечних договорів з підстав взаємної згоди сторін.

З вищевказаного слідує, що дії службових осіб ПАТ «Брокбізнесбанк» були спрямовані на заволодіння грошовими коштами та майном, наданим в порядку виконання зазначених договорів.

Так, в ході досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту на наступне майно, яке виступало предметом іпотеки по кредитному договору укладеному між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів» №04-12П від 28.08.2015 та додаткових угод до нього, а саме: відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: будівлі та споруди току, площею 4860,7кв.м., що знаходяться за адресою: Чернівецька обл., Кіцманський р-н, с. Оршівці, вул. Дружби, 29, що відповідно договору купівлі-продажу від 26.12.2013 на праві приватної власності належить ТОВ «Агрофірма «Оршівська» (); будівлі хлібоприймальна дільниця, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н, с. Закриниччя, вул. Пархоменка, 17, що відповідно договору купівлі-продажу від 27.12.2013 на праві приватної власності належить СТОВ «Довіра», (), нежитлові будівлі, молочний блок хлібоприймальної дільниці, площею 856,3 кв.м., що за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н, с. Закриниччя, вул. Пархоменка, 17А, що відповідно договору купівлі-продажу від 27.12.2013 на праві приватної власності належить СТОВ «Довіра», (), комплекс нежитлових будівель та споруд, площею 13414,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., Кельменецький р-н, с. Кельменці, вул. Я. Мудрого, 37, що відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2013 на праві приватної власності належить ТОВ «СВАРОГ КАПІТАЛ» (), будівлі і споруди, площею 755,20 кв.м, що знаходяться за адресою: Чернівецька обл., Кіцманський р-н, с. Оршівці, вул. Дружби, 29А, що відповідно свідоцтва про право власності САЕ 120763 від 26.01.2011 виданого Оршовецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області на праві приватної власності належить ТОВ «Агрофірма «Оршівська» (), будівлі і споруди тваринницького комплексу та автогаражів, що знаходяться за адресою: Чернівецька обл.., Кіцманський р-н, село Оршівці, вул. Незалежності (вул. Леніна), буд. 177, загальною площею 18764,40 кв.м., що відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 31.01.2001 виданого Оршовецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області на праві приватної власності належить ТОВ «АТЗТ Мирне» (), будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с.Орлинці, вул. Леніна, 2, загальною площею 13082,9 кв.м., що відповідно свідоцтва про право власності від 08.05.2012 виданого виконкомом Рожичнянської сільської ради, на праві приватної власності належить ТОВ «Подільський господар» (), комплекс, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Шепетівський р-н с.Чотирбоки, вул. Маркса К., буд. 5, загальною площею 18256,4 кв.м., що відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 22.03.2012 виданого виконкомом Чотирбоківської сільської ради на праві приватної власності належить ТОВ «Подільський господар» ().

Метою арешту вищевказаного нерухомого майна є забезпечення кримінального провадження та в подальшому забезпечення цивільного позову потерпілого. Також встановлено, що у вказане нерухоме майно перебуває у власності третіх осіб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити його з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, кримінальне провадження, заслухавши думку прокурора, приходить до наступного.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна;2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Так в своєму клопотанні слідчий не піднімає питання про те, що майно на яке пропонується накласти арешт відповідає критеріям зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, про це слідчий не вказує.

Підстави зазначені стороною, яка подала клопотання як передумови арешту майна, у даному конкретному випадку, не кореспондуються з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, апріорі прямо суперечить останнім. Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи.

При цьому, стороною обвинувачення у судовому засіданні, згідно положень ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України, не було доведено, що клопотання відповідає вимогам КПК України, безпосередньо п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, містить правові підстави для арешту майна, вказівку на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя враховувати правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вручання у даному випадку у приватну власність буде свавільним та не відповідатиме діючим норма законодавства України і загальним принципам міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-175 КПК України, -

ухвалив:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 18 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: