Справа № 161/221/17
Провадження № 1-кп/161/168/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 13 січня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005098 від 05 листопада 2016 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцьк, Волинської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, задовільним станом здоров`я, проживаючої та зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2016 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з умислом на заволодіння майном, шляхом вільного доступу, таємно викрала чуже майно, належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме золоте кільце з камінцем, заподіявши останній майнову шкоду на суму 5 000 гривень.
26 грудня 2016 року, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , була укладена угода про примирення відповідно до умов якої, сторонами визначено розмір майнової шкоди в сумі 5 000 гривень 00 копійок, строк відшкодування шкоди чи перелік дій не встановлюються, оскільки майнова шкода повністю відшкодована обвинуваченою потерпілій, обвинувачена повністю визнала свою вину та усвідомила протиправність своїх дій, щиро розкаялася.
Разом з тим, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення нею кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, віднесений до злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 розуміють положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не зверталася.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, не працює, має задовільний стан здоров`я, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів не перебуває (а.с.16-19).
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо (а.с.20).
Обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування збитків.
Обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення не встановлено.
Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкості, дані про особу винної, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою та призначення зазначеного в угоді за злочин покарання.
У зв`язку з тим, що обвинуваченій під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази: а саме золоте кільце із камінцем, віддане на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироку законної сили повернути як володільцю (а.с.22-23).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду від 26 грудня 2016 року по кримінальному провадженню №0005098 про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання: у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Речові докази по справі:
- кільце із камінцем, віддане на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - після набрання вироку законної сили повернути як володільцю.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, в наступному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому, представнику потерпілого і прокурору.
Головуючий суддя: ОСОБА_1