Справа № 159/346/17
Провадження № 1-кс/159/125/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2017 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ст.слідчого СВ Ковельського ПВ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ст.слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 26 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.190 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ковеля, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в АДРЕСА_2 , раніше судимому:

- 17.11.2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки, -

в с т а н о в и в :
Ст.слідчий СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором ОСОБА_8 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 17.11.2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на 2 роки, відповідно до вимог ст. 89 КК України, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив нове, умисне, середньої тяжкості кримінальне правопорушення (злочин) проти власності.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, повторно, 25 січня 2017 року близько 09 год. 30 хв. знаходячись поблизу приміщення Центру обслуговування абонентів «Київстар», що по бульварі Лесі Українки, 11 в м. Ковелі, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи наміру повертати майно, під приводом послухати музику та підзарядити акумуляторну батарею, отримав від останнього мобільний телефон «ImpressionImSmartA 401» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , S/N : НОМЕР_3 ) вартістю 1222 (тисячу двісті двадцять дві) грн., в якому знаходились дві сім-картки операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 вартістю 30 (тридцять) грн., ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_5 вартістю 30 (тридцять), карта пам`яті ємкістю 2Гб вартістю 110 (сто десять) грн. та під задньою кришкою телефону захована сім-картка оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_6 вартістю 40 (сорок) грн., після чого, попросивши зачекати його кілька хвилин, зник з місця події, та в подальшому через іншу особу заклав вказаний вище мобільний телефон в ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», тим самим заподіявши ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму1442 (тисячу чотириста сорок дві) грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесено СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2017 року за № 0000184 і розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
27 січня 2017 року правову кваліфікацію у даному кримінальному провадженні змінено з ч.1 ст.190 КК України на ч.2 ст.190 КК України.

28 січня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення (злочину) проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний середньої тяжкості злочини проти власності, незважаючи на те, що судимість за попередній злочин не знята та не погашена, не бажає ставати на шлях виправлення, перебуваючи на волі становить небезпеку для суспільства та може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення (злочини) та продовжити злочинну діяльність, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може перешкоджати швидкому, повному, неупередженому розслідуванню та призвести до затягування слідства і унеможливлення виконання процесуальних рішень. Крім того, слідчий покликається на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює, не має сім`ї чи інших тісних соціальних зв`язків, зареєстрований за однією адресою, але проживає за іншою адресою, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може ухилятись та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, у ньому викладених. Прохають клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , кожен, зокрема, заперечують проти задоволення такого клопотання та прохають обрати відносно підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Вивчивши внесене клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження №0000184, заслухавши думку прокурора ОСОБА_10 та пояснення ст.слідчого ОСОБА_4 , які підтримали клопотання з підстав у ньому викладених, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Положенням ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п.п.4, 5 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого(прокурора) про обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України та виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці факти.

Згідно ч.2 п.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, підтверджується також і протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , договором 463-17003244 від 25.01.17 ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» та іншими матеріалами кримінального провадження. Підозрюваний ОСОБА_6 не оспорює своєї причетності до вчинення такого кримінанього правопорушення, визнаючи вину частково.

Крім цього, встановлені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_6 будучи раніше судимим, за скоєння корисливих злочинів, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення(злочину) у період іспитового строку, встановленого йому за вироком суду від 17.11.2016 року, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що вказує на те, що підозрюваний може і далі продовжувати злочинну діяльність, відтак, наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України доведена. Крім того, підозрюваний не пов`язаний сімейними чи соціальними зв`язками, зареєстрований за однією адресою, але проживає за іншою адресою, веде бродяжницький спосіб життя, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може ухилятись та переховуватись від розслідування та суду, і свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, як уже зазначено в ухвалі суду вище, відповідно до ч.2 п.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Слідчим та прокурором не надано жодного доказу на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або ж йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Відповідно до п.2 ч.2 ст.183 КПК України, наявність, сама по собі, ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, про які встановлено вище, не може слугувати підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також з урахуванням наступного.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1).

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, слідчим та прокурором доведено в ході розгляду даного клопотання наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак, існує необхідність у забезпеченні заходів кримінального провадження для проведення своєчасного та об`єктивного досудового розслідування за обов`язковою участю підозрюваної особи ОСОБА_6 та необхідність у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведене, вважаю, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у виді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176,177,181,183,184,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк два місяці терміном до 28 березня 2017 року включно.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , протягом періоду доби з 19.00 год. до 07.00 год.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи слідчого судді, суду та не відлучатися з місця проживання по АДРЕСА_2 без дозволу прокурора, слідчого, слідчого судді, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло, під арештом в якому підозрюваний перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Ковельському ВП ГУНП України у Волинській області для негайної постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що повідомити слідчого, який здійснює досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення.

Зобов`язати слідчого Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області, який здійснює досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення негайно повідомити суд про взяття на облік ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на ст.слідчого Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_4

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1