Справа № 609/1495/16-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" грудня 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 0000274, внесене до Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 листопада 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей та особа похилого віку, хворіє туберкульозом, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

08 листопада 2016 року близько 12 год. 00 хв. У ОСОБА_3 під час розмови із ОСОБА_6 ( анкетні дані якого змінено ) виник злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Реалізовуючи свій злочинний намір 09.11.2016 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на вул.. І.Франка м.Шумськ ОСОБА_3 , з метою отримання матеріальної вигоди, діючи всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої заборонено незаконний обіг наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, за грошові кошти в сумі 100 грн. незаконно збув ОСОБА_6 подрібнену речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта №2611/16 від 10.11.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом ( марихуаною ), маса якого в перерахунку на суху речовину становить 2,80 грм.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

Обвинувачений вину у кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та суду пояснив, що дійсно, 09 листопада 2016 року здійснив збут канабісу за суму в 100 грн. чоловіку на ім`я ОСОБА_7 , якого він знав раніше. Обвинувачений також пояснив, що знайшов даний наркотичний засіб на смітнику і тримав для власного вжитку, однак в той момент йому були потрібні кошти, щоб доїхати в с. Андрушівка, Шумського р-ну, Тернопільської обл., що і змусило його здійснити даний вчинок.

Обвинувачений просив суд зважити на його хворобливий стан та обрати міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченими та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік те, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяв встановленню істини по справі,має утриманців, його хворобливий стан як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання в діях обвинуваченого судом не вбачається.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України доведена повністю і його дії кваліфіковані вірно.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції від суспільства, а тому, обвинуваченому слід призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі нижче нижчої межі встановлене в санкції вміненої статті, застосувавни ст. 69 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням. Суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 1,2, ст. 76 КК України. Зважаючи на те, що застосування ст. 75 КК України виключає можливість застосування такої додаткової міри покарання як конфіскація майна не призначати останньої.

Суд вважає, що призначене ОСОБА_3 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 ( чотири ) роки із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 ( два ) роки .

На підставі п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 527,76 грн. за проведення судово хімічної експертизи.

Речові докази по справі: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 2,80 грм., який зберігається у УМЗ УМВС України в Тернопільські області знищити.

Грошові кошти в сумі 110 грн., які здані на зберігання в Тернопільську філію КБ Приватбанк конфіскувати в дохід держави.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1