Справа № 452/255/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/778/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Самбора, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 23 грудня 2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі,
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року, визначено ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення.
Також, за ч.1 ст. 358 КК України ОСОБА_7 засуджено на чотири місяці арешту; за ч.4 ст. 358 КК України на шість місяців арешту; за ч.2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення.
Відповідно до ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.
Постановлено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 14 травня 2017 року.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 16 липня 2016 року, о 16:30 год. в АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом пошкодження задньої стінки гаража, проник у приміщення, що знаходиться на території та належить КЗ ЛОР «Самбірський педагогічний коледж ім. І. Филипчака», звідки таємно викрав три металеві чавунні батареї, в загальній кількості 23 (двадцять три) ребра, вартістю 776 (сімсот сімдесят шість) грн., спричинивши КЗ ЛОР «Самбірський педагогічний коледж ім. І. Филипчака» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_7 25 грудня 2016 року, о 13:00 год. у АДРЕСА_1 , здійснив підроблення посвідчення особи, а саме паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області 13 березня 2001 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , замінивши на першій та третій сторінках вказаного документа фотокартки ОСОБА_9 на свої фотокартки, з метою подальшого його використання у власних цілях.
В подальшому, ОСОБА_7 28 грудня 2016 року, о 12:00 год. у відділення ПАТ «А-Банк» у м. Львові по вул. Науковій, 47, з метою укладення кредитного договору під час оформлення документів, пред`явив завідомо підроблений документ паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області 13 березня 2001 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ним же (обвинуваченим) попередньо був підроблений, шляхом заміни фотокарток у паспорті ОСОБА_9 на власні.
Окрім цього, ОСОБА_7 06 лютого 2017 року, о 15:30 год. на ринку м. Самбора, Львівської обл., підійшов до прилавку, біля якого прибирала ОСОБА_10 , скориставшись тим, що остання відвернула увагу, повторно таємно викрав із вищевказаного прилавку мобільний телефон марки «Nokia 1100», вартістю 200 (двісті) грн. із стартовим пакетом мобільного оператора зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 25 (двадцять п`ять) грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 225 (двісті двадцять п`ять) грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 06 лютого 2017 року у телефоні ОСОБА_10 виявив СМС-повідомлення із текстом про зарахування грошових коштів 2560 грн. на рахунок потерпілої, і 07 лютого 2017 року з допомогою мобільного додатку перерахував 2500 грн. на рахунок свого батька, що отримав готівкою із банкомату «Укргазбанк» у м. Самборі, пл. Ринок, 22, Львівської області, чим повторно таємно заволодів майном потерпілої, спричинивши ОСОБА_10 шкоду на вказану останню суму.
Крім цього, ОСОБА_7 08 лютого 2017 року о 04:00 год. зайшов на подвір`я житлового будинку в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , шляхом зламу навісного замка за допомогою металевого прута, проник в гаражне приміщення останньої, звідки таємно викрав електричну косу марки «OKAY ES3510», вартістю 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, 2 епізоди крадіжок, кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України та 2 епізоди крадіжок чужого майна, що кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України. Із зазначених злочинів 1 епізод крадіжки, який кваліфікований за ч.3 ст. 185 КК України, скоєно ОСОБА_7 до постановлення вироку Самбірського міськрайонного суду від 23 грудня 2016 року, яким його засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, тобто 16 липня 2016 року, а інший епізод крадіжки, кваліфікований за ч.3 ст. 185 КК України після вказаного вироку, але до повного відбуття покарання, тобто 08 лютого 2017 року. Решту злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 вчинив після ухвалення вироку від 23 грудня 2016 року.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Наголошує, що згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.
За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Наголошує, що суд першої інстанції повинен був призначити засудженому покарання за ч.3 ст. 185 КК України, а остаточне за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням невідбутого покарання за вироком Симбірського міськрайонного судом Львівської області від 23 грудня 2016 року, проте, при винесенні 22 травня 2017 року вироку, безпідставно призначив покарання ОСОБА_7 за вчинення окремого епізоду злочинної діяльності, що був об`єднаний однією кваліфікацією з іншим (ч.3 ст. 185 КК України), а в подальшому, визначив йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України. У такому випадку за сукупністю злочинів, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, покарання не могло призначатись, адже епізоди крадіжок, вчинені 16 липня 2016 року та 08 лютого 2017 року, не отримали самостійної кваліфікації, тому не мали самостійної санкції.
Акцентує, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_7 , чим погіршено становище обвинуваченого.
Просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання: за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч.1 ст. 358 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці; за ч.4 ст. 358 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців; за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року і за сукупністю вироків, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3 (три) місяці.
В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.
Вина ОСОБА_7 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 185 КК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.
П.4 ч.1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення окремого епізоду злочинної діяльності, що був об`єднаний однією кваліфікацією з іншим (ч.3 ст. 185 КК України), а в подальшому визначив йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, а тому, слушними є доводи апеляційної скарги заступника прокурора Львівської області з цього приводу.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Львівської області підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку суду, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4