Справа № 131/2374/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 09.12.2016 року із внесеними змінами до неї від 26.01.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 06.11.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрментау, Цілиноградської області, республіка Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку обвинуваченого
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
10 жовтня 2016 року ОСОБА_3 на присадибній ділянці домогосподарства, що розташована по АДРЕСА_1 , зірвав декілька рослин конопель, тим самим незаконно придбав, які у подальшому поклав для висушування на сінаж, після чого, через 10 днів ОСОБА_3 суху речовину рослин конопель перетер руками, чим незаконно виготовив та помістивши до полімерного мішка і виніс на горище житлового будинку, де в послідуючому зберігав без мети збуту для власного вживання.
11.11.2016 року о 09 годині 40 хвилин, в ході проведення санкціонованого обшуку домогосподарства по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 , проведеного на підставі ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 10.11.2016 року, працівниками Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області на горищі житлового виявлено та вилучено білий полімерний мішок, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта №1847 від 17.11.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 1096,20 г.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
09.12.2016 року між прокурором Немирівської прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України.

26.01.2017 року під час підготовчого судового засідання сторони внесли зміни до вказаної вище Угоди про визнання винуватості від 09.12.2016 року в частині істотних обставин, які надали суду в письмовому вигляді, засвідчивши це своїми підписами.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 , а саме: у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 ..

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, тому просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, пояснивши, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просить суд затвердити году укладену між його підзахисним та прокурором, вказуючи на дотримання вимог КК та КПК України при її укладенні.
Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих не має; особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого.
Так, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на наведене та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме: незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту у великих розмірах, а отже його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.309 КК України.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до правил ст.100, 124 КПК України.

Також судом встановлено, що в ході судового розгляду обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, ст.12, 65-67, 395 КК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.12.2016 року між прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 із внесеними змінами від 26.01.2017 року у кримінальному провадженні №0000385 від 06.11.2016 року.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09.12.2016 року покарання, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази: речовину рослинного походження - канабіс, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 1096,20 г - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення дослідження наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 коп.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Після проголошення вироку його копію негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1