Провадження № 1-кп/734/20/17 Справа № 734/3973/16-к
20 лютого 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Черн ігівської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
із участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 і потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишенька Хмільницького району Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, із середньою технічною освітою, військовослужбовця за контрактом, водія взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , військове звання солдат, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,
в с т а н о в и в:
за наказом № 81-PC командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 23 квітня 2016 року солдат ОСОБА_4 призначений на посаду водія взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 . За наказом № 188 командира військової частини НОМЕР_2 від 17 червня 2016 «Про закріплення автомобільної техніки за особовим складом військової частини НОМЕР_2 » за ОСОБА_4 закріплений транспортний автомобіль КрАЗ-255Б, в.н.з. НОМЕР_3 . На підставі наказу № 282 ДСК начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 7 липня 2016 року «Про організацію підготовки та проведення практичних дій підрозділів військ (сил) у ході комплексного командно-штабного навчання «Літня гроза 2016», на полігоні військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_4 перебував визначений особовий склад військової частини НОМЕР_2 , який приймав участь у вище вказаних навчаннях.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимоги цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Для забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 повинен був дотримуватися вимог п.п. 2.3.б, 12.3 і 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно яких водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей і вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу водій повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до висновку експерта № 443 від 7 жовтня 2016 року водій вантажного автопоїзду ОСОБА_4 при русі в колоні військової техніки повинен був дотримуватись вимог п. 23.10 «а», п. 25.3, п. 12.3 (з урахуванням визначення терміну «перешкода для руху» п. 1.10), п 10.1 Правил дорожнього руху, водій вантажного автопоїзду ОСОБА_4 , за умов працездатності робочої гальмівної системи тягачу КрАЗ-255Б, мав технічну можливість уникнути зіткнення з вантажним автомобілем ГАЗ-66, що рухався попереду попутно та почав гальмувати екстреним гальмуванням до повної зупинки, шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування, щодо зміни напрямку руху та несвоєчасного застосування екстреного гальмування, вбачається невідповідність технічним вимогам п.п. 12.3 і 10.1 ПДР України, також між діями ОСОБА_4 , щодо зміни напрямку руху та несвоєчасного застосування екстреного гальмування, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п.п. 12.3 і 10.1 ПДР України, та подією виникнення дорожньо-транспортної пригоди вбачається наявність причинного зв`язку.
Отже, ОСОБА_4 , будучи водієм технічно справної транспортної машини військової частини НОМЕР_2 КрАЗ-255Б, в.н.з. НОМЕР_3 , під час здійснення маршу автомобільною колоною за маршрутом Гончарівське-Десна-Київ-Житомир-Бердичів, приблизно о 9.00 годині 16 липня 2016 року на відстані 2 км до с. Морівськ Козелецького району Чернігівської області, в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.3.б, 12.3, 13.1, 23.10«а», 25.3 і 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, відповідно на її зміну не реагував, після виникнення небезпеки для руху, яку ОСОБА_4 об`єктивно спроможний був виявити, негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху маневрування не вжив, в результаті чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, а в подальшу з`їхав на узбіччя, де здійснив наїзд на дерево. Внаслідок цього пасажир автомобіля КрАЗ-255Б, в.н.з. НОМЕР_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків, підшкірних гематом тулубу справа, множинних саден обличчя та тулубу, котрі виникли від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі ж, за давністю утворення можуть відповідати 16 липня 2016 року. Тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_7 , у сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк більше, ніж 21 добу.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав і показав, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 . Приблизно о 9.00 годині 16 липня 2016 року керував транспортною машиною КрАЗ-255Б, в.н.з. НОМЕР_3 , під час здійснення маршу автомобільною колоною за маршрутом Гончарівське-Десна-Київ-Житомир-Бер-
дичів. Неподалік с. Морівськ Козелецького району Чернігівської області, з метою уникнення зіткнення із транспортним засобом, що знаходився по попереду, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де в подальшу з`їхав на узбіччя та здійснив наїзд на дерево. Внаслідок цієї події військовослужбовець ОСОБА_8 , який знаходився пасажиром у кабіні вказаного транспортного засобу, отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Висловив щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові).
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При встановлених обставинах та оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання вини у вперше вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові), щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину), усунення заподіяної шкоди, а також те, що має на утримання двох малолітніх дітей, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, який позитивно характеризується за місцем проходження військової служби та місцем проживання, і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 415 КК України у вигляді позбавлення волі. Відповідно до ст. 58 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи обставини справи та його особу, необхідно замість позбавлення волі призначити покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк із відрахуванням у дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення.
Крім того, із обвинуваченого ОСОБА_4 у дохід держави необхідно стягнути грошові кошти у розмірі 4755.84 гривень судових витрат.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 58 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 замість позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням у дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його грошового забезпечення.
Стягнути із ОСОБА_4 у дохід держави грошові кошти у розмірі 4755 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 84 копійки судових витрат.
Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із дня проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя