АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/423/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 302, ч. 2 ч. 3 ст. 303 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 3 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000730 та застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000730 було задоволено та застосовано до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.04.2017 року та визначено заставу у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 256 000 (двісті п`ятдесят шість тисяч) гривень. Слідчий суддя встановивши наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п .п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. З таким рішенням слідчого судді не погодилися захисники підозрюваного та подали апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 3 березня 2017 року скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого, обрати стосовно підозрюваного інший запобіжний захід. Апелянти вказують на недоведеність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки до підозрюваного вже був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, протягом якого з його боку не було встановлено жодних порушень. Необгрунтованими є посилання органу досудового розслідування на обставини, які виходять за межі повідомленої підозри, тобто на те, що незаконна діяльність ОСОБА_10 була розпочата у 2010 році, хоча згідно повідомлено підозри, дії, у вчиненні яких підозрюється останній відбувалися в період з травня по грудень 2016 року. Паспорт ОСОБА_10 для виїзду закордон перебуває на зберіганні в ГУ ДМС України в Харківській області. З боку підозрюваного жодних протиправних дій відносно свідка ОСОБА_11 не здійснювалося, а номер телефону, з якого нібито здійснювався дзвінок цьому свідку підозрюваному не належить. Слідчим не надано даних про наявність зареєстрованих кримінальних проваджень за заявою ОСОБА_11 . В клопотанні не викладено жодних обставин, які б підтверджували наявність ризиків. Свідки вже допитані, що свідчить про відсутність ризику впливу на них. Слідчим суддею не враховано, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений з ОСОБА_12 , на його утриманні перебуває малолітня донька 2005 року народження, разом з ним також проживає мати дружини ОСОБА_13 , 1949 року народження, яка має тяжке захворювання та повнолітній син дружини, що свідчить про наявність у ОСОБА_10 міцних соціальних зв`язків. Захисники звертають увагу, що слідчим суддею помилково визначено заставу в розмірі мінімальної заробітної плати та не враховано майнового і сімейного стану підозрюваного. Вказують, що клопотання не було розподілено автоматизованою системою документообігу суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників, яка підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуваються матеріали кримінального провадження № 0000730 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ч. 3 ст. 302, ч. 2 ч. 3 ст. 303 КК України. 16.02.2017 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень за обставин, викладених у клопотанні слідчого. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обгрунтованість підозри ОСОБА_10 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами допитів свідків, покази яких свідчать про безпосередню причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінальних правопорушень. Апеляційний суд не вбачає пістав вважати необґрунтованим висновок слідчого судді щодо існуванням встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів. Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 13.02.2017 року остання пояснила, що їй телефонувала дружина підозрюваного - ОСОБА_15 , яка є також підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні, та схиляла ОСОБА_14 до зміни наданих нею раніше свідчень (а.с.120-121). Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_10 підозрюється у тривалій протиправній діяльності та із використанням неповнолітніх осіб. Як вбачається зі змісту клопотання, що не спростовано стороною захисту, джерелом доходів ОСОБА_10 була діяльність щодо надання послуг пов`язаних із сутенерством та звідництвом. Наведені вище обставини свідчать про обґрунтованість вимог слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного саме вказаного у клопотанні запобіжного заходу. Доводи захисників про те, що підозрюваний не здійснював жодного впливу на свідка ОСОБА_14 не спростовують свідчення останньої, які наведені вище. Апеляційний суд відхиляє посилання апелянтів на те, що підозрюваним не було порушено умов дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки цей запобіжний захід був обраний ще 04.01.2017 року, а свідок звернулася із заявою про здійснення на неї впливу вже 13.02.2017 року.

Разом з цим, апеляційний суд враховує зауваження сторони захисту щодо невірного визначення розміру застави. Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді в частині визначення застави саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 гривень. Крім того, колегія суддів відмічає, що слідчим суддею визначено строк тримання під вартою до 27.04.2017 року понад встановлені строки досудового розслідування, оскільки відповідно до постанови прокурора від 15.02.2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 24.04.2017 року (а.с. 158). За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині визначення строку тримання під вартою та розміру застави, в іншій частині ухвала слідчого судді є обгрунтованою.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 3 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000730 та застосовано до ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 302, ч. 2 ч. 3 ст. 303 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави скасувати в частині визначення строку дії запобіжного заходу та розміру застави і ухвалити в цих частинах нову ухвалу, визначивши строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_10 до 24.04.2017 року і застосувати заставу у розмірі 128000 грн.
В решті ухвалу від 03.03.2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: