В И Р О К
іменем України
16 травня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001396 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.03.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу,

у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
13 грудня 2016 року в с. Борова Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 перебував у садівничому товаристві "Горизонт" біля будинку №24, де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 шляхом пошкодження вікна проник до вказаного будинку, звідки повторно таємно викрав належне ОСОБА_5 майно: два розкладних ліжка з алюмінієвим корпусом та натягнутою на них щільною тканиною, загальною вартістю 490 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Зазначеними діями ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується його показаннями під час судового розгляду, де він повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що дійсно, за вищевказаних обставин, 13.12.2016 року в СТ "Горизонт" проник до дачного будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав два розкладних алюмінієвих ліжка, які хотів здати на металобрухт. Того ж дня він був затриманий та викрадене майно було у нього вилучено.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену кримінальним законом відповідальність.

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 винен у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнаються щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди та відсутність претензій щодо відшкодування шкоди у потерпілого ОСОБА_5 , який подав відповідну заяву. (а. п. 15).

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який має непогашену судимість (а. п. 27-29), під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 22), за місцем проживання скарг на нього немає (а. п. 21, 26), проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , яка має шістьох малолітніх дітей, з яких обвинувачений зареєстрований батьком двох молодших дітей (а. п. 23-25), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від якого, відповідно до ст. 75 КК України, його належить звільнити з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів, у якості яких визнані два розкладних ліжка, які передані на зберігання потерпілому (а. п. 30, 31), у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України належить вважати йому повернутими.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України з обвинуваченого на користь Державного бюджету України належить стягнути витрати на залучення експерта в сумі 527,76 грн. для проведення товарознавчої експертизи №880 від 22.02.2017 року (а. п. 32).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: два розкладних ліжка, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати йому повернутими.

Стягнути ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. на відшкодування витрат на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи №880 від 22.02.2017 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: