Провадження № 1-кп/369/103/17
В И Р О К
іменем України
17.02.17 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який має базову середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
21.08.2013 вироком Соломянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі; …..вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 1 ст. 390, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, звільнений 23.10.2015 по відбуттю покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Домашевський вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, за наступних обставин.

15.11.2015 близько 08:00 год. ОСОБА_7 , маючи непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, у т. ч. за ч. 2 ст. 185 КК України, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скористався відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу, проник через пошкоджене метало-пластикове вікно до вищевказаного будинку, звідки намагався таємно викрасти належні ОСОБА_8 чотири автомобільні шини марки «Barum Polaris R-17» вартістю за 1 шт. 1999 грн. на загальну суму 7996 грн. Однак, з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав би необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину працівниками служби охорони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що 15.11.2015 він з м. Києва повертався до друга в с. Петропавліську Борщагівку. Побачив, що їде машина служби охорони, злякався, оскільки при ньому була конопля та звернув в сторону і пройшов приблизно 50 метрів де його затримали працівники служби охорони. Вони помістили його в машину і відвезли до будинку потерпілого. Стверджує, що колеса у потерпілого він не викрадав і не може пояснити, чому свідок вказав саме на нього, що він намагався вчинити крадіжку. Просив його виправдати та відпустити на волю.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості, винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні

Так, свідок ОСОБА_9 показав суду, що 15.11.2015 перебував на чергуванні. Приблизно о 08-й годині на пульт охорони надійшов сигнал, що спрацювала сигналізація в одному з приватних будинків, який перебуває під охороною. Він з напарником ОСОБА_10 виїхали на виклик і під`їжджаючи до будинку бачили, як через паркан хтось перекинув чотири шини. Після цього вони побачили, як на паркані з`явився обвинувачений, який їх помітив, спригнув з паркану у двір та почав тікати. ОСОБА_10 побіг за ним, але не наздогнав. Потім він і ОСОБА_10 сіли в машину та стали шукати його. Їм вдалося затримати обвинуваченого, який на його запитання що той намагався зробити з шинами відповів, що хотів здати на СТО по 300 грн. за шину.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому злочину підтверджується також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними з протоколу прийняття заяви від ОСОБА_8 від 15.11.2015 про вчинення даного злочину, згідно якого 15.11.2015 близько з 07.00 до 08:00 год. з будинку АДРЕСА_2 , невідома особа таємно викрала належні ОСОБА_8 чотири автомобільні шини марки «Barum» шляхом розбиття вікна, на загальну суму 8000.00 грн. (т.1 а.с 6-7);

- даними з протоколу огляду місця події від 15.11.2015 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, де в будинку виявлені пошкодження метало-пластикового вікна; за парканом цього будинку виявлено та вилучено чотири шини марки «Barum» (т.1, а.с. 18-21);

- даними з розписки про отримання потерпілим від працівників поліції викрадених у нього 4-х шин марки «Barum» (т.1, а.с. 43);

- даними з копії висновку спеціаліста вартості викраденого майна, згідно якого залишкова вартість однієї автомобільної шини марки «Barum Polaris R-17» станом на 15.11.2015 становить 1999,00 грн.; залишкова вартість чотирьох автомобільних шин марки «Barum Polaris R-17» станом на 15.11.2015 становить 7996,00 грн. (т.1 а.с. 42) .

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що свідок ОСОБА_9 давав правдиві показання суду, які узгоджуються з іншими встановленими обставинами справи та свідчать про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Показання обвинуваченого суд оцінює критично і визнає їх способом захисту, спрямованим на ухилення від відповідальності за вчинене.

Твердження захисника обвинуваченого про недоведеність винуватості обвинуваченого у вчинення інкримінованого йому злочину, спростовуються наведеними вище доказами. Підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Враховуючи викладене, суд визнає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином; враховуючи особу обвинуваченого, який має непогашену судимість, проте належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і менше ніж через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення попереднього злочину, вчинив новий умисний злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати у справі відсутні.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6(шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання 15 листопада 2015 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання час його утримання під вартою в період з 15.11.2015 до дня набрання чинності даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області, залишити без змін.

Речові доказі по справі: чотири автомобільні шини марки «Barum Polaris R-17», що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1