ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1520/16-к
Провадження № 1-кс/210/131/17

"13" січня 2017 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000229,-

В С Т А Н О В И В:
13.01.2017 року до суду надійшло клопотання заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про арешт майна.

Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001014 від 16.12.2015 за фактом незаконного заволодіння працівниками Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (Довгинцівського ВП КВП ГУ НП України в Дніпропетровській області) квартири, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.10.2015 року працівники Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, а саме заступник начальника СКР ОСОБА_5 , о/у СКР ОСОБА_6 та о/у СКР ОСОБА_7 , безпідставно затримали ОСОБА_4 та його співмешканку ОСОБА_8 , яка перебувала на 7-му місяці вагітності, і, в подальшому, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , насильно, позбавляли волі потерпілих з 19.10.2015 по 15.11.2015 утримуючи їх п`ять діб в приміщені Довгинцівського РВ КМУ, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Л.Бородича, 5, та 23 доби в квартирах АДРЕСА_2 , та в кв. АДРЕСА_3 .

У вищевказаний час працівники поліції вимагали передачі права на майно, а саме на двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4 .

22.10.2015 року ОСОБА_4 , сприймаючи погрози працівників поліції щодо себе та своєї громадянської дружини реально, надав довіреність на продаж власної квартири розташованої за вищевказаною адресою.

Після чого 11 листопада 2015 року внаслідок злочинних дій працівників поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , цивільних осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10 квартира, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4 , була продана за довіреністю стороннім особам, в наслідок чого потерпілому ОСОБА_4 , згідно з оціночно-будівельною експертизою № 17-16 від 04.07.2016 року, спричинено збитки на суму 195 098 гривень, що 320 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і являється істотною шкодою охоронюваним законом інтересам окремих громадян.

23.11.2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, освіта вища, раніше не судимого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст.189, ч.3 ст.357, ч.2 ст.365 КК України.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст.189, ч.3 ст.357, ч.2 ст.365 КК України винним себе не визнав, та пояснив, що ОСОБА_4 його обумовлює з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в ході розслідування кримінального провадження доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 ;

- проведенням слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 під час якого потерпілий на місці детально описав і показав всі місця де утримували його та ОСОБА_8 працівники поліції та цивільні особи та куди його возили під час оформлення документів необхідних для продажу квартири.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який дав покази про обставини продажу квартири АДРЕСА_5 .

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 в ході якого остання дала покази про обставини придбання квартири АДРЕСА_5 .

- висновком судової оціночно-будівельної експертизи № 716-16 від 04.07.2016 року згідно з якими вартість квартири АДРЕСА_5 станом на листопад 2015 року складала 195 098 гривень.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_7 , РНОКПП ( НОМЕР_1 ), має у власності ? частину квартири розташованої за адресою АДРЕСА_6 .

Згідно облікових даних Територіального сервісного центру 1234 Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстровано автомобіль «Газ 2752-114», 2005 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Таким чином, приймаючи до уваги що діями підозрюваного ОСОБА_7 спричинено збитки ОСОБА_4 на суму 195 098 гривень, що 320 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і являється істотною шкодою охоронюваним законом інтересам окремих громадян, з метою забезпечення у подальшому можливого цивільного позову, конфіскації майна, та позбавлення підозрюваного можливості права на відчуження вказаного нерухомого майна, та відчуження і використання рухомого майна виникла необхідність в накладанні арешту на ? частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , та автомобіль «Газ 2752-114», 2005 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , з забороною використовування автотранспортного засобу.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Так, слідчий звернувся до суду в межах зазначеного кримінального провадження з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на квартиру та автомобіль підозрюваного ОСОБА_7 , з метою забезпечення у подальшому можливого цивільного позову, конфіскації майна, у зв`язку із чим підлягає арешту з позбавленням підозрюваного можливості права на відчуження вказаного нерухомого майна, та відчуження і використання рухомого майна

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім цього, відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).

Разом з цим, у клопотанні не зазначені конкретні підстави застосування арешту, відсутня правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, крім того у наданих до клопотання матеріалах відсутні будь-які дані про те, що по справі заявлявся цивільний позов, взагалі необгрунтована співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та необхідність накладання арешту з позбавленням права користування автомобілем підозрюваного,

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.

Керуючись ст. ст.170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000229,- повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1