Справа № 336/6382/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя
в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,
при секретарі : ОСОБА_2 ,
за участю прокурора : ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя об`єднані кримінальні провадження №0003213 від 30.07.2015, №0002542 від 17.06.2015, №0005190 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, одружений, освіта середня-спеціальна, має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштований, проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 02.09.2009 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 104, 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 14.07.2010 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. Звільнився 12.02.2014 з Вільнянської ВК №20 Запорізької області за ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.02.2014 відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково. Невідбута частина покарання - 1 рік 8 місяців 20 днів,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
15.06.2015, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні коридору Запорізького навчально-виховного комплексу № 77 Запорізької міської ради, розташованої по вул. Памірській, 91 в м. Запоріжжя, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед «Winner Pahther 26» в корпусі червоно-чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 1508 від 03.07.2015 становить 4276 гривень 77 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім того, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту, з метою особистого вживання, повторно, в період часу з травня місяця 2015 року по серпень місяць 2015 року зберігав в кухонному приміщенні будинку на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичну речовину Канабіс (марихуану), яку періодично вживав через два фрагменти пластикових пляшок, які зберігав в коридорному приміщенні даного будинку.

Так 13.08.2015 приблизно о 12:42 годині при здійсненні санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 було виявлено і вилучено: в коридорному приміщенні будинку фрагмент пластикової пляшки місткістю 2,0 л без верха та без етикетки, в якому знаходиться фрагмент полімерної пляшки місткістю 1,5 л. без дна та без етикетки, що мають нашарування речовини чорного кольору рослинного походження та частинок речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження, на яких встановлено за висновком експерта НДЕКЦ № 1310 від 19.08.2015 присутність особливо небезпечних наркотичних засобів Екстракту канабісу, маса якого складає 0,4142 г.
Окрім того, 01.12.2015 приблизно о 00:30 годині ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, будучи особою у якої судимість не знята і не погашена, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману, під приводом застосування мобільного засобу для освітлення виходу з кімнати, попрохав у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «NOMI» моделі «і401» білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 411 від 15.04.2016 становить 1307 гривень 13 копійок, та в подальшому їй не повернув,чим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях по епізоду вчинення злочину за ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.190 КК України не визнав повністю, а по епізоду ч.2 ст.309 КК України визнав частково та пояснив наступне.
Так, по епізоду за ч.2 ст.185 КК України щодо таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в суді пояснив, що до нього були прийшли оперативні співробітники та вказали йому, що це він скоїв крадіжку майна потерпілої ОСОБА_6 , а саме велосипеду. Натомість він не причетний до крадіжки вказаного майна.
По епізоду за ч.2 ст.309 КК України щодо незаконного зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_5 в суді пояснив, що він на даний час не вживає марихуану. Виявлені пляшки з наркотичною речовиною можливо були у нього. В той же час обвинувачений вказує, що до нього були привезені «свої» поняті. Виявлену пляшку йому занесли до коридору. Він до судимостей вживав наркотики через пляшки, та вона після цього могла залишитися. Перед обшуком в нього вже були співробітники міліції. Він не писав скарг на співробітників міліції для того щоб не погіршувати ситуацію.
По епізоду за ч.2 ст.190 КК України щодо шахрайського заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в суді пояснив, що він був приїхав з дівчатами до нього додому на пров.Пензенський в м.Запоріжжя де вони відпочивали, що було помічено його дружиною. Він виходив до жінки, при цьому його товариш ОСОБА_8 вивів дівчат з будинку. Дівчата були забули вдома телефон, який його жінка побачила та розбила. Дівчат звали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Йому телефон ніхто не передавав. Він вже під час судового засідання дізнався, що вказаний телефон розбила жінка.
Незважаючи на часткове визнання вини та на невизнання повністю своєї вини в інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушеннях його вина підтверджується показаннями потерпілих та свідків наданих в судових засіданнях, а також доказами, наданими стороною обвинувачення.
По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 :
-показаннями свідка ОСОБА_11 , який працював в Шевченківському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, та зазначив, що 18.06.2015 року надійшла інформація про крадіжку велосипеду. Він приїхав був додому до обвинуваченого. Обвинувачений зізнався в тому, що вкрав велосипед та добровільно його видав. Обвинувачений також вказував, що викрав велосипед з території школи та перефарбував його. Велосипед заходився в літній кухні. Він написав розписку при передачі. Фарба на велосипеді була свіжа.
Після допиту свідка, обвинуваченому було задано питання щодо відповідності показів свідкам тим фактам на які він вказав, на що обвинувачений зазначив, що покази даного свідка відповідають частково, однак він зі свого боку надасть пояснення пізніше.;
-показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_6 який вказав, що вранці 15.06.2015 року він був пішов до школи №77 по вул.Памирській в м.Запоріжжя, там був залишив в холі вказаної школи свій велосипед марки «WINNER» червоно-чорного кольору. Охорони в школі немає. В подальшому після того як знайшли його велосипед, йому показували його, однак він вже був жовтого кольору.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не допитувалась оскільки учасники процесу на її допиті не наполягали, в той же час остання будучи присутньою в судовому засіданні при допиті малолітнього свідка ОСОБА_6 виявила бажання вказати лише, що просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_12 по даному епізоду, яка вказала, що їй нічого не відомо про велосипед. Їй щось обвинувачений казав. Влітку приїздила міліція і питала про велосипед. Обвинувачений навчався там де була здійснена крадіжка велосипеду. Оскільки дані покази свідка неінформативні.
Крім того, незважаючи на повне не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_13 його вина в інкримінованому йому злочині по епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення прийняте слідчим Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 16.06.2015 року, про те, що ОСОБА_6 заявила про крадіжку велосипеду «Winner» з території школи №77. ( т.4, а.с. 30);
- протоколом огляду місця події від 16.06.2015 року, а саме входу в школу №77 по вул.Памирській в м.Запоріжжя з фототаблицями, де зазначено місцевість звідки було здійснено крадіжку велосипеда (т.4, а.с.32-33);
- заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу співробітникам міліції велосипеда «Winner» , який він вкрав в приміщенні школи №77 (т.4., а.с.34).
- протоколом огляду предмета від 18.06.2015 року, а саме велосипеду марки «Winner», де в ході огляду було виявлено, що рама та інші деталі велосипеду були пофарбовані в барвник жовтого та сірого кольору. Даний велосипед було пред`явлено потерпілій ОСОБА_6 яка вказала, що впізнає оглянутий велосипед за його будовою, пошкодженим сидінням та формою керма, однак зазначила, що деталі вказаного майна були червоно-чорного кольору. Після вказаних пояснень, за допомогою ватно-марлевого тампону, змоченому у розчин рідини «Ацетон», з деталей велосипеду було знято верхній шар фарбового покриття жовто-сірого кольору, та встановлено, що деталі велосипеду мають червоно-чорне забарвлення. (т.4, а.с.35-39);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.08.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , на якому ОСОБА_5 вказав про події які відбулись 15.06.2015 року, а саме, що у вказаний день, ОСОБА_5 близько 12.00 години підійшовши до школи №77 вирішив зайти до неї для того щоб випити води. Зайшов він вільно туди. Після чого побачив велосипеди, та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив викрасти один з них. Він взяв велосипед та викотив його з приміщення школи, потім сів на нього та поїхав в бік свого дому. Далі доставивши вказаний велосипед до свого місця проживання, а саме по АДРЕСА_1 , він його відніс до літної кухні, де перефарбував вказаний велосипед у жовтий та сірий кольори, для того щоб його не впізнали. Вказав, що даний велосипед був марки «Winner». (т.4, а.с. 49-52);
- висновком експерта №1508 від 03.07.2015 року, згідно якого, вартість велосипеду марки «Winner Pahther 26»» придбаного восени 2014 року, деталі якого пофарбовані в барвник жовтого кольорів, на момент вчинення злочину 16.06.2015 року може складати 4276, 77 грн. (т.4, а.с.44-47);
По епізоду незаконного зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту:
-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка вказала, що по даному факту приїздила міліція, був обшук. ЇЇ в той час не було. Знає, що знайшли були пляшку, яку вилучили. ОСОБА_5 не вживає наркотиків, однак до засудження вживав, та залишились пляшки. Вказує, що їй відомо, що знайшли пляшку на кухні. ОСОБА_5 вживав марихуану, та вживав через пляшки розміром 1,5 літра та 2,0 літра. Він зберігав такі пляшки всюди, в тому числі де знайшли співробітники міліції;
-показаннями свідка ОСОБА_15 , який вказав, що в 2015 році, дату він не пам`ятає вже, до нього звернулись співробітники міліції з проханням бути понятим при обшуку, він та ще один понятий поїхали на обшук. Приїхали до житлового будинку 1 поверхового, та зайшли на його територію. На території будинку нічого не було. Потім вони зайшли в будинок. В коридорі будинку вони виявили дві пляшки розрізані, з водою та ковпачком та курильну люльку. Вказані дії знімались на відео. Був присутній другий понятий та підозрюваний. Вказані предмети були вилучені та упаковані. Ковпаки знайшли були за диваном та на холодильнику. Він підписував протокол. Він вперше приймав участь в якості понятого. Він не бачив, щоб хтось до них був там, як на це вказує обвинувачений.
Крім того, незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина в інкримінованому йому злочині по епізоду незаконного зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту, підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:
- рапортом Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 28.07.2015 року, про те, що надійшло повідомлення по телефону від чергового ЗМУ м.Запоріжжя, про те, що до ЗМУ ГУМВС м.Запоріжжя надійшло повідомлення від чергового ГУМВС України в Запорізькій області, про те, що надійшла інформація, що за адресою АДРЕСА_1 вирощують коноплю. (т.4, а.с. 1а);
- рапортом УБНОН ГУМВС України в Запорізькій області від 28.07.2015 року, про те, що надійшла інформація, що за адресою АДРЕСА_1 вирощують коноплю (т.4, а.с. 2-3);
- рапортом о/у СБНОН Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, про те, що в ході проведення перевірки, було встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_5 вирощує коноплю. (т.4, а.с. 4);
- рапортом Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 13.08.2015 року, про те, що під час проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено особливо небезпечну наркотичну речовину канабіс вагою близько 5 гр., а також особливо небезпечну речовину екстракт канабісу вагою близько 1 гр. (т.4, а.с.5);
- рапортом слідчого Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 13.08.2015 року, про те, що під час проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження, а також пристрій для вживання наркотичного засобу марихуана з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору. (т.4, а.с.6);
- протоколом обшуку від 13.08.2015 року проведеному в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено, пластикову пляшку коричневого кольору у коридорі з нашаруванням речовини коричневого кольору, вилучені в прозорий поліетиленовий пакет, металевий пристрій округлої форми з нашаруванням речовини чорного кольору, вилучений та упакований в конверт білого кольору з биркою всіх учасників обшуку, металевий пристрій циліндричної форми з речовиною сіро-чорного кольору вилучений у паперовий конверт та опечатаний биркою з підписом учасників процесу, фрагмент паперу у який запаковано речовину рослинного походження зеленого кольору, дерев`яну люльку з насипом речовини чорного кольору вилучену у прозорий пакет та опечатано биркою, змив з рук ОСОБА_16 у паперовий конверт білого кольору та опечатаний биркою (т.4, а.с. 7-8);
- протоколом огляду предмету, а саме DVD-R диску, на якому містяться відео-файли щодо обставин обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 , який було оглянуто під час судового засідання, на якому було зафіксовано проведення обшуку вказаного домоволодіння та вилучення предметів, які в подальшому стали предметом експертного дослідження (т.4, а.с. 9-10,18).
- висновком експерта №1310 від 19.08.2015 року, в якому зазначено, що нафрагменті пластикової пляшки місткістю 2,0 л без верха та без етикетки, в якому знаходиться фрагмент полімерної пляшки місткістю 1,5 л. без дна та без етикетки, що мають нашарування речовини чорного кольору рослинного походження та частинок речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження, встановлено присутність особливо небезпечних наркотичних засобів Екстракту канабісу, маса якого складає 0,4142 г (т.4, а.с.14-17);
По епізоду шахрайського заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_7 :
-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала, що 01.12.2015 року вона перебувала у обвинуваченого ОСОБА_5 вдома. Останній попросив в неї телефон для того щоб освітити собі шлях. Потім він з телефоном вийшов та не повернувся. Вона познайомилась з обвинуваченим у той же день, з нею була подруга ОСОБА_17 . Вони прийшли до обвинуваченого додому, з ними був ще товариш ОСОБА_5 - ОСОБА_18 . З 20.00 годині вони перебували в будівлі. Вийшли близько 01.00 ночі. Було їх четверо. В неї був телефон марки «NOMI» білого кольору. Обвинувачений прохав її надати його для освітлення. Він вийшов з дому та повернувся вже без нього. Казав, що телефон вдома та він його поверне. Той факт, що вона передавала телефон обвинуваченому бачили інші свідки. Після того як вони були поїхали з будинку потерпіла вказала, що зверталась до обвинуваченого щоб той повернув їй телефон, на що останній їй відповідав, що вирішить це питання. Однак так і не повернув їй телефон. Вона звернулась до міліції.
Після показів потерпілої обвинувачений заперечив той факт, що він не повернув телефон потерпілій та вказав, що він їй його повертав. На даний факт потерпіла знов вказала, що останній їй телефон не повернув. Просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду;
-показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_19 який вказав, що купляв потерпілій ОСОБА_7 мобільний телефон «NOMI». З її слів йому відомо, що остання була вдома у знайомого, той взяв телефон освітити шлях та не повернув його. Просив покарати суворо обвинуваченого;
-- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка вказала, що перебувала вдома у обвинуваченого разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_5 . ОСОБА_5 брав у потерпілої телефон з метою освітити шлях, та не повернув його. Вказане відбулось близько 01.00 години ночі. В будинку було темно. Телефон він брав « ОСОБА_21 ». Він вийшов з ним та не повернув. Вони просили його повернути, на що він казав що поверне. Вони всі знаходились в одному приміщенні при передачі телефону. Трішин ОСОБА_8 є товаришем ОСОБА_5
- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка вказала, що дати вона не пам`ятає, однак це було вночі, близько 02.00 години. Вони були посварились з чоловіком. Вона почула у другій половині будинку грохот. Відчиняв двері чоловік її ОСОБА_5 та казав, що він перебуває з товаришем та братом. Вона бачила як через двері вибігали дві дівчини та хлопець. Вона сварилась та вони поїхали. Вона ходила до іншої частини будинку та побачила телефон. Вона його розбила. Телефон був білого кольору. Вона не казала чоловіку про телефон, однак він питав про нього.
Крім того, судом був допитаний по даному епізоду свідок ОСОБА_22 , який вказав, що перебував вдома у обвинуваченого разом з дівчатами, одну з них звали ОСОБА_9 , іншу не пам`ятає як, та ОСОБА_5 . Дружина ОСОБА_5 вчинила сварку, та вони пішли до машини. Вказує, що одна з дівчат згадувала, що залишила телефон. В обох дівчат були телефони. Зазначає, що коли вони були вдома приходила жінка ОСОБА_5 та стукала у вікно. Територія будинку не освітлювалась. В будинку також було виключено світло для того щоб жінка не помітила. Вони були вийшли у двір де стояла його машина ВАЗ 2108. Дівчина на ім`я ОСОБА_9 казала, що залишила телефон у ОСОБА_23 . Казала, що на наступний день забере, однак йому відомо що не забрала. На його питання ОСОБА_5 з приводу телефона, останній відповідав, що сам розбереться. Також свідок зазначив, що він не пам`ятає як було насправді з передачею телефону. В той же час суд критично відноситься до показів вказаного свідка, оскільки даний свідок не пам`ятає обставини передачі телефона потерпілою обвинуваченому.
В той же час покази даного свідка мають значення в частині підтвердження перебування вищевказаних осіб у будинку обвинуваченого, та його розмови з ОСОБА_5 з приводу телефону потерпілої після вказаних подій, де ОСОБА_5 не стверджував про те, що не брав телефон, в той же час казав, що сам все вирішить з цього приводу.
Крім того, незважаючи на повне не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина в інкримінованому йому злочині по епізоду шахрайського заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:
- - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення прийняте слідчим Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 01.12.2015 року, про те, що ОСОБА_7 заявила про шахрайське заволодіння невідомою їй особою її мобільним телефоном марки «NOMI» білого кольору ( т.4, а.с. 53);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2016 року та додатком до нього, де свідок ОСОБА_17 впізнала хлопця на фото під №4, яким є ОСОБА_5 , який 01.12.2015 року брав у ОСОБА_7 мобільний телефон. (т.4, а.с.54-56);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2015 року та додатком до нього, де потерпіла ОСОБА_7 впізнала хлопця на фото під №4, яким є ОСОБА_5 , який брав у неї мобільний телефон. (т.4, а.с.57-59);
- копією товарного чеку на покупку мобільного телефону марки «NOMI» моделі «і401» придбаного 17.11.2015 року, сума якого склала 1550 грн, та фото коробки на вказаний телефон (т.4, а.с.60-61);.
- висновком експерта №411 від 15.04.2016 року, згідно якого, вартість мобільного телефону марки «NOMI» моделі «і401» придбаного 17.11.2015 року, на момент вчинення злочину 01.12.2015 року може складати 1307, 13 грн. (т.4, а.с.172-175).
Розглянувши та дослідивши під час судового слідства усі докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 , мали місце. Зазначені діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 , винний у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо заперечення його причетності до викрадення велосипеду потерпілої спростовується розпискою самого обвинуваченого ОСОБА_5 про видачу викраденого майна, протоколом огляду викраденого майна потерпілою яка впізнала свій велосипед який видав ОСОБА_5 , а також протоколом проведення слідчого експерименту де ОСОБА_5 детально описав спосіб викрадення велосипеду, та дії які він вчинив з вказаним майном після його викрадення. Невизнання своєї вини по даному епізоду суд розцінює як позицією захисту останнього щодо уникнення відповідальності за скоєний злочин.
З приводу часткового визнання вини по епізоду незаконного зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, то його позиція повністю спростовується показами свідків які були при обшуку домоволодіння ОСОБА_5 , показами самого ОСОБА_5 який не заперечував той факт що він вживав наркотики, та в будинку могли зберігатися пляшки через які він їх вживав, а також показами свідка ОСОБА_14 яка також вказала про те, що ОСОБА_5 був схильний вживати наркотики через пляшки, які були повсюди в його будинку. Часткове визнання своєї вини та заяви останнього про здійснення на нього тиску з боку співробітників міліції при обшуку по даному епізоду суд також розцінює як позицією захисту останнього щодо уникнення відповідальності за скоєний злочин, оскільки при обшуку будь-яких зауважень та заяв ОСОБА_5 не робив, також відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_5 в подальшому звертався зі скаргами на дії правоохоронців, та такі скарги знайшли своє підтвердження.
З приводу заперечення причетності ОСОБА_5 до шахрайського заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_7 , та повернення мобільного телефону потерпілій в той же день, то така позиція останнього спростовується показами самої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_17 які чітко вказали, що бачили як ОСОБА_5 брав під приводом освітити собі шлях мобільний телефон потерпілої, та в подальшому його не повернув, а також показами свідка ОСОБА_24 в частині його розмови з ОСОБА_5 з приводу телефону після вказаних подій, де ОСОБА_5 не стверджував про те, що не брав телефон потерпілої, в той же час казав, що сам все вирішить з цього питання, та показами свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що після подій 01.12.2015 року ОСОБА_5 цікавився в неї про телефон, що свідчить на думку суду про те, що ОСОБА_5 знав що він не повернув телефон, та все ж таки жодних дій для його повернення не вжив. В даному випадку суд також розцінює таку позицію обвинуваченого щодо невизнання вини, як позицією захисту останнього щодо уникнення відповідальності за скоєний злочин.
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 обвинувального вироку.
При цьому, суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях, яким на думку сторони захисту є пред`явлена обвинуваченому підозра за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 та ч.2 ст.309 КК України, який мотивується тим, що його підзахисний не вчиняв дій які зазначені в обвинувальному акті. Клопотання захисника ОСОБА_5 та самого обвинуваченого щодо виправдання останнього за вказаними статтями КК України є безпідставним та таким що не узгоджується з оціненими зібраними по справі й дослідженими у судовому засіданні доказами, сторона обвинувачення вірно кваліфікувала дії обвинуваченого за ч.2, ст. 185, ч.2 ст.190 та ч.2 ст.309 КК України, а тому підстав для виправдання ОСОБА_5 за вказаними статтями КК України немає і судом таких доказів не здобуто.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР).

У пункті 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що «Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині виправдувального вироку, крім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визначене судом недоведеним, підстави для виправдання з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Під час судового розгляду судом не було встановлено підстав для виправдування обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, та за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, вчинено повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає часткове визнання вини, наявність малолітньої дитини.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.
З урахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєних злочинів, особи обвинуваченого, який скоїв умисні злочини за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309 КК України, віднесені законом до категорії злочинів середньої тяжкості, вину у вчиненні злочинів за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України не визнав повністю, за ч.2 ст.309 КК України визнав частково, дані про обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий за умисні корисливі злочини, в останнє засуджений вироком від 14.07.2010 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, та який був звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Вільнянського р/с Запорізької області від 04.02.2014 року до умовно-дострокового терміну на 1 рік 8 місяців 20 днів, вчинив злочин в період умовно-дострокового терміну, а також те, що останній, має малолітню дитину, а також думки потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо міри покарання на розсуд суду та думку законного представника потерпілої ОСОБА_19 щодо суворої міри покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 в рамках санкції ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі, застосувавши положення ст.71 КК України. Підстав для застосування положень ст.ст.69,75 КК України, суд не вбачає.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат з обвинуваченого ОСОБА_5 за проведення ряду експертиз по даному кримінальному провадженню, суд керується положеннями ст.124 КПК України, і вважає за необхідне стягнути з останнього документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100,370, 371, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4 (ЧОТИРЬОХ) років позбавлення волі.
-за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 (ДВОХ) років позбавлення волі.
-за ч.2 ст.309 КК України у вигляді 3 (ТРЬОХ) років позбавлення волі
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (ЧОТИРЬОХ) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 14.07.2010 року Шевченківського р/с м. Запоріжжя та остаточно призначити покарання у виді 4 (ЧОТИРЬОХ) років 1 (ОДНОГО) місяца позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.72 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2010 року складанню відповідно до ст.71 КК України не підлягає та виконується самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_5 обраний у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати фактичного затримання - з 13.01.2016 року.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 час знаходження під вартою в СІЗО 10 з 13.01.2016 року до вступу вироку в законну силу, згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув*язнення у строк покарання» від 24.12. 2015 року до ч.5 ст.72 КК України - зарахування судом строку попереднього ув*язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження , у межах якого до особи було застосовано попереднє ув*язнення , провадиться з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дня позбавлення волі.

Речові докази по справі:
- DVD-R диск з відеозаписом слідчої дії санкціонований обшук домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
- вилучений у ОСОБА_5 велосипед марки «Winner» деталі якого пофарбовані в барвник жовтого та сірого кольорів, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироку законної сили залишити у останньої;
- вилучені під час обшуку 13.08.2015 року в ході огляду місця події за адресою м.Запоріжжя, пер.Пензенський, буд.4 в м.Запоріжжя два полімерні фрагменти пляшок з нашаруванням речовини темного кольору, металевий наперсток з нашаруванням речовини темного кольору, металевий наперсток з нашаруванням речовини темного кольору, паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, дерев`яну трубку з нашаруванням речовини темного кольору упаковані в целофановий пакет та які передані до камери схову Шевченківскього РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (наразі Шевченківське відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНПЗ) після набрання вироку законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій обл. судові витрати: за проведення товарознавчої експертизи №1508 від 03.07.2015 у розмірі 184,14 грн, за проведення експертизи №1310 від 19.08.2015 року у розмірі 460, 80 грн та за проведення експертизи №411 від 15.04.2016 року у розмірі 263, 88 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно видати сторонам по справі.
Копію вироку направити до Запорізького слідчого ізолятора №10 для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Суддя ОСОБА_1