Справа № 185/8491/16-к
Провадження № 1-кп/185/57/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0003486, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

12 січня 2011 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

26 березня 2013 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 04.09.2015 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 6 днів, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого:

08 серпня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 -

у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
28.12.2015 року приблизно о 12.30 годині обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, спільно з обвинуваченим ОСОБА_8 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у районі сигаретного кіоску біля будинку №21 по вул. Центральній м.Павлограда, побачивши раніше незнайому потерпілу ОСОБА_6 , яка підійшла до вказаного сигаретного кіоску та після чого попрямувала в бік будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу відносно потерпілої ОСОБА_6 з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я останньої, діючи за попередньою змовою між собою, зайшли в під`їзд №6 будинку АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_6 .

В цей час, 28.12.2015 року, приблизно о 12.40 годині, потерпіла ОСОБА_6 відкрила кодовий замок на дверях під`їзду №6 будинку АДРЕСА_3 та зайшла в указаний під`їзд, де обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи відкритий характер вчинюваних ними дій, перебуваючи на першому поверсі під`їзду №6 будинку АДРЕСА_3 , вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_6 , де обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись за спиною потерпілої, закрив долонею ротову порожнину останньої, подавивши таким чином волю потерпілої ОСОБА_6 до опору, а обвинувачений ОСОБА_7 умисно почав наносити удари кулаками в область голови та обличчя потерпілої ОСОБА_6 .

Після цього обвинувачений ОСОБА_7 схопив за волосся потерпілу ОСОБА_6 та почав умисно бити її голову о сходинкові перила та металеву трубу, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою носу з переломом лівої носової кістки та незначним зміщенням уламків, невеликої забійної рани в області зовнішнього краю лівої брови з синцем навколо рани та розповсюдженням його на щічно-виличну область, які за своїм характером за ознакою розладу здоров`я більше шести днів, але не понад трьох тижнів (не більше 21 дня), відносяться до ступеню легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_8 заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 : мобільним телефоном марки «Самсунг С770» червоного кольору вартістю 230 гривень з сім-карткою оператора «МТС» вартістю 20 гривень, на рахунку якої були грошові кошти у розмірі 37 гривень, золотими сережками вагою 1 г 583 проби у виді «квітки» вартістю 902.50 гривень.

Надалі обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину з майном, яким заволоділи зникли та розпорядились ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1189.50 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю і пояснив, що 28.12.2015 року приблизно об 11.40 годині він приїхав до м.Павлограда, де неподалік від магазину «АТБ-маркет» зустрів раніше не знайомого ОСОБА_8 . Той перебував після похмілля, тому на прохання ОСОБА_9 він придбав йому невелику пляшку алкоголю. Надалі, біля кіоску з продажу цигарок, він зустрів потерпілу ОСОБА_6 та запитав у останньої про її доньку ОСОБА_10 та про гроші, які він мав би отримати за проведення ремонту в квартирі потерпілої. Почувши від потерпілої, що ОСОБА_10 знаходиться вдома, він пішов до будинку, де проживає потерпіла з дочкою. Код на замку дверей під`їзду йому відомий, оскільки він двічі перебував в квартирі потерпілої та її доньки ОСОБА_10 . Зайшовши в під`їзд, він піднявся на п`ятий поверх до дверей квартири потерпілої, але ОСОБА_10 не відкрила йому двері. Коли він став спускатись по сходах, приблизно на третьому поверсі, почув галас. На першому поверсі він побачив, як обвинувачений ОСОБА_8 голосно розмовляв з потерпілою ОСОБА_6 .

Перебуваючи на першому поверсі під`їзду №6 будинку АДРЕСА_3 , вони з ОСОБА_8 вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , знаходячись за спиною потерпілої, закривав своєю долонею ротову порожнину останньої, а він побив потерпілу та заволодів її мобільним телефоном та золотими сережками.

Згоден, що своїми умисними злочинними діями, в результаті нападу на потерпілу він спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою носу з переломом лівої носової кістки та незначним зміщенням уламків, невеликої забійної рани в області зовнішнього краю лівої брови з синцем навколо рани та розповсюдженням його на щічно-виличну область, які за своїм характером за ознакою розладу здоров`я більше шести днів, але не понад трьох тижнів (не більше 21 дня), відносяться до ступеню легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та завдали потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1189.50 гривень.

Додав, що щиро розкаюється у вчиненому, жалкує з цього приводу, відшкодував спричинену шкоду та приносить потерпілій свої вибачення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні частково визнав свою вину та дав аналогічні показання з приводу обставин вчинення відносно потерпілої ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України. Зазначив, що в день вчинення злочину він зустрівся з ОСОБА_7 , який придбав йому алкоголь, який вони разом вжили, та обіцяв придбати ще. Біля магазину «АТБ-маркет», поруч із «сигаретним» кіоском він побачив потерпілу ОСОБА_11 , яку до цього ніколи не бачив. ОСОБА_7 підійшов до неї. Після підійшов до нього та запропонував у потерпілої ОСОБА_6 забрати борг. Вони вдвох направились до будинку по АДРЕСА_4 , зайшли до під`їзду. Через деякий час в під`їзд зайшла ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до неї з вимогою повернення боргу. Вона стала гучно кричати, в цей момент ОСОБА_7 сказав йому «тримай її». Він, вважаючи, що ОСОБА_7 , буде забирати свої гроші з кишені чи сумки потерпілої, стоячи за спиною останньої, долонею своєї правої руки закрив рота ОСОБА_6 , а своєю лівою рукою відвів руку потерпілої. В цей момент обвинувачений ОСОБА_7 вчинив побиття потерпілої та заволодів її майном.

Разом з тим зауважив, що про напад на потерпілу з обвинуваченим ОСОБА_7 він в той день не домовлявся. Він лише пішов з останнім за боргом, щоб в подальшому на отримані кошти придбати спиртне та вжити його спільно.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що в день вчинення злочину, приблизно о 12.30 годині вона вийшла з квартири будинку АДРЕСА_3 та пішла в магазин «АТБ-маркет» за продуктами харчування. Повертаючись з магазину та побачивши, як вона розраховувалася, до неї на вулиці підійшли обвинувачені, при цьому обвинувачений ОСОБА_7 намагався відібрати в неї сумку, а обвинувачений ОСОБА_8 стояв поруч. Вона стала кликати на допомогу, тому обвинувачені відійшли від неї. Згодом вона дійшла до будинку, де проживає.

В під`їзді обвинувачені вчинили на неї напад.

ОСОБА_7 бив її, в зв`язку з чим вона зняла золоті сережки та віддала ОСОБА_7 . Також ОСОБА_7 наказав обвинуваченому ОСОБА_8 «затулити їй рота». Обвинувачений ОСОБА_8 закрив її рота своєю рукою та схопив за її праву руку. Потім ОСОБА_7 став бити її голову об трубу в під`їзді, та з кишені забрав її мобільний телефон «Нокиа».

В цей момент двері в під`їзд відкрила її онучка ОСОБА_13 , яка поверталась зі школи. ОСОБА_7 сказав онучці «тихо», нападники одразу її покинули та вибігли з під`їзду. Напад тривав до 5 хвилин. Після нападу вона піднялась до своєї квартири, її куртка та обличчя були в крові, вона вмилась, а потім звернулась до лікарні, де їй надали першу допомогу, після чого вона повернулась додому.

Додала, що обвинувачені були в стані алкогольного сп`яніння. Спричинена шкода наразі їй відшкодована.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 розповіла, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_7 . В минулому вона запрошувала ОСОБА_7 додому з метою ремонту квартири, але останній свої зобов`язання не виконав, та боргів перед ним вона не має. В день нападу на мати, ОСОБА_6 , остання приблизно о 12.30 годині вийшла з квартири та пішла в магазин, а вона залишилась в квартирі. Через деякий час в квартиру забігла її дочка ОСОБА_14 та повідомила, що на їх бабусю ОСОБА_6 напали двоє чоловіків, один з яких - ОСОБА_7 , - бив її та штовхав, а іншого чоловіка вона не знала, лише пізніше після побиття, побачивши біля магазину «АТБ», донька вказала на обвинуваченого ОСОБА_8 . Згодом її мати піднялась до квартири, голова останньої була розбита, на обличчі синці, куртка останньої була рясно забруднена кров`ю та розірвана. ОСОБА_6 повідомила, що в неї відібрали золоті сережки та мобільний телефон. В той же день вона вимивала майданчик на першому поверсі їх під`їзду, де відбувся напад на її мати, оскільки підлога, стіни, металева труба були в залишках крові. Вона самостійно намагалась знайти в той день ОСОБА_7 , запитувала про його місце перебування, приходила до ОСОБА_15 , тощо. Останній повідомив їй, що ОСОБА_7 пропонував йому купити золоті сережки.

Неповнолітній свідок ОСОБА_13 під час допиту розповіла, що 28.12.2015 року вона о 12.30 годині поверталась зі школи додому: квартиру будинку АДРЕСА_4 . Двері в під`їзд були незачинені. Відкривши двері в під`їзд, вона одразу побачила, як двоє чоловіків б`ють жінку, вона не одразу зрозуміла, що жінкою була її бабуся ОСОБА_6 . Коли ці два чоловіка підійшли до неї в притул, вона одразу впізнала одного з них. Це був ОСОБА_7 , який приходив до їх квартири, щоб зробити ремонт, він був одягнутий в дублянку, інший чоловік їй не знайомий, був одягнутий в темну куртку, ним виявився ОСОБА_8 . В момент нападу обвинувачений ОСОБА_7 , схопивши за голову бабусі, бив її об металеву трубу в під`їзді, а обвинувачений ОСОБА_8 закривав однією рукою рота ОСОБА_6 та тримав її праву руку, потім ОСОБА_8 штовхнув бабцю. Коли чоловіки проходили поруч з нею, вона відчула запах спиртного, а обвинувачений ОСОБА_7 показав їй пальцем руки, щоб було тихо і вона мовчала. Вона підійшла до бабусі, на обличчі було багато пошкоджень, була розсічена брова, одяг був в крові. Після побаченого вона одразу побігла до матері - ОСОБА_10 . Вони викликали швидку, бабусі було зле.

Додала, що бабуся користувалась мобільним телефоном розкладного типу червоного кольору, також у неї були золоті сережки у «квіточку», після нападу вказані речі у бабусі зникли. Пізніше, в той же день, вона бачила біля магазину обвинуваченого ОСОБА_8 , якого впізнала. Вона чітко може сказати, що чоловіками які напали на її бабусю ОСОБА_6 , були обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Крім наведених показань учасників судового розгляду винуватість обвинувачених, кожного окремо, у вчиненні злочину, що інкримінується, повністю підтверджується такими доказами.

Згідно витягу з кримінального провадження №0003486 29.12.2015 року Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості до ЄРДР про злочин, згідно яких 28.12.2015 року приблизно о 12.40 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись в шостому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , із застосуванням насилля, що є небезпечним для життя і здоров`я особи, напали на ОСОБА_6 та відкрито заволоділи її майном - золотими сережками та мобільним телефоном марки «Самсунг» червоного кольору /т.1 а.п.120/.

28.12.2015 року під час огляду місця події, а саме ділянки першого поверху шостого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , на дерев`яних перилах з лівої сторони при підйомі на перший поверх виявлені сліди речовини бурого кольору, також аналогічна рідина виявлена при вході в під`їзд на підлозі. Під час огляду квартири, в якій проживає потерпіла, була виявлена жіноча куртка з залишками речовини бурого кольору, в яку була одягнута ОСОБА_6 під час нападу. Виявлені сліди речовини бурого кольору в під`їзді та жіноча куртка були вилучені, про що слідчим був складений протокол від 28.12.2015 року з фототаблицею /т.1 а.п.121-125/.

При зверненні 28.12.2015 року о 15.05 годині потерпілої ОСОБА_6 до КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» ДОР» після побиття невідомими був встановлений діагноз забійна рана обличчя зліва, гематома лівого ока, що підтверджує довідка, долучена до матеріалів кримінального провадження /т.1 а.п.140/.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №10 від 13.01.2016 року потерпілій ОСОБА_6 були спричинені механічні тілесні ушкодження у вигляді забою носа з переломом лівої носової кістки та незначним зміщенням уламків, невеликої забійної рани в області зовнішнього краю лівої брови з синцем навколо рани та розповсюдженням його на щічно-виличну область. Такого характеру ушкодження за ознакою розладу здоров`я відносяться до ступеню легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Час спричинення ушкоджень може відповідати 28.12.2015 року. Ушкодження утворились від дії тупого або тупих твердих предметів або при ударі об такі /т.1 а.п.138-139/.

Під час впізнання особи за фотознімками 11.01.2016 року потерпіла ОСОБА_6 серед фотокарток вказала на фотографію, на якій зображений обвинувачений ОСОБА_7 , зазначивши, що саме цей чоловік її побив та спільно з невідомою особою 28.12.2015 року в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , заволоділи мобільним телефоном марки «Самсунг» та золотими сережками, про що було складено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /т.1 а.п.126-129/.

11.01.2016 року неповнолітній свідок ОСОБА_13 серед пред`явлених для впізнання фотокарток вказала на фотографію, де зображений обвинувачений ОСОБА_7 , пояснивши, що саме цей чоловік разом з невідомою особою 28.12.2015 року бив у під`їзді її бабусю ОСОБА_6 головою о металеву трубу. В ході проведення слідчої дії був складений відповідний протокол /т.1 а.п.130-133/.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2016 року свідок ОСОБА_15 серед пред`явлених для впізнання фотографій вказав на фотокартку з зображенням обвинуваченого ОСОБА_7 та пояснив, що в кінці грудня 2015 року ця особа пропонувала йому придбати жіночі золоті сережки /т.1 а.п.134-137/.

Під час впізнання осіб за фотознімками 16.01.2016 року свідок ОСОБА_16 вказала на фотографію обвинуваченого ОСОБА_7 , зазначивши, що цей чоловік на ім`я ОСОБА_17 в грудні 2015 року показував золоті сережки та закладав їх в ломбард «Імперіал», про що було слідчим складено протокол /т.1 а.п.143-146/.

Свідок ОСОБА_10 під час надання фотографій для впізнання на досудовому слідстві 19.01.2016 року вказала на фотографію з зображенням обвинуваченого ОСОБА_7 та пояснила, що цей чоловік на ім`я ОСОБА_17 приходив до неї додому та обіцяв зробити ремонт, зі слів її дочки ОСОБА_18 , ця особа пограбувала її мати ОСОБА_6 , про що слідчим було складено відповідний протокол /т.1 а.п.156-159/.

На досудовому розслідування неповнолітній свідок ОСОБА_13 серед пред`явлених для впізнання фотографій вказала на фотографію з зображенням обвинуваченого ОСОБА_8 та зазначила, що цей чоловік спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 28.12.2015 року в під`їзді будинку АДРЕСА_3 пограбував її бабусю ОСОБА_6 , утримуючи її за руку, в той момент, коли обвинувачений ОСОБА_7 її бив, що підтверджує долучений протокол впізнання особи за фотознімками від 05.10.2016 року /т.1 а.п.182-185/.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2016 року, серед пред`явлених слідчим під час досудового розслідування для впізнання фотографій потерпіла ОСОБА_6 вказала на фотографію, де зображений обвинувачений ОСОБА_8 , та повідомила, що ця особа 28.12.2015 року спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 пограбувала її, обвинувачений ОСОБА_8 закривав її рота та тримав за руку в той момент, коли обвинувачений ОСОБА_7 її бив /т.1 а.п.186-189/.

Під час огляду 19.01.2016 року добровільно виданих на підставі письмової заяви гр. ОСОБА_19 /т.1 а.п.153/ золотих сережок, придбаних ним в ломбарді «Імперіал» на автостанції м.Павлограда за пропозицією ОСОБА_20 , були встановлені сережки із металу жовтого кольору 583 проби круглої форми у вигляді квітки без драгоцінного каміння. Дані сережки були вилучені під час огляду. Під час проведення вказаної слідчої дії було складено протокол огляду предметів та фототаблицю до нього /т.1 а.п.154-155/.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №295-16 від 22.01.2016 року, ринкова вартість мобільного телефону «Самсунг С770» 2010 року випуску на 28.12.2015 року складала 230 гривень. Ринкова вартість сім-картки «МТС» на 28.12.2015 року складала 20 гривень. Ринкова вартість золотих сережок вагою 1 гр. 583 проби у вигляді квітки без драгоцінного каміння 2011 року виготовлення станом на 28.12.2015 року складала 902.50 гривень /т.1 а.п.149-152/.

При пред`явленні фотографій з зображенням «жіночих сережок» для впізнання 17.03.2016 року на досудовому розслідуванні потерпіла ОСОБА_6 вказала на фотографію з сережками у вигляді квітки жовтого кольору, пояснивши, що саме такі сережки були викрадені в неї під час пограбування в під`їзді будинку АДРЕСА_4 . Під час проведення зазначеної слідчої дії слідчим було складено протокол з фототаблицею /т.1 а.п.160-164/.

17.03.2016 року свідок ОСОБА_10 під час слідчої дії: впізнання речей, - вказала на фотографію з зображенням жіночих сережок у вигляді квітки жовтого кольору, зазначивши, що 28.12.2015 року в під`їзді будинку АДРЕСА_3 двоє чоловіків заволоділи зображеними сережками її матері ОСОБА_6 , що підтверджує протокол з фототаблицею /т.1 а.п.165-169/.

Відповідно до протоколу огляду предметів від 06.10.2016 року, слідчим було оглянуто добровільно видану на підставі письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_8 /т.1 а.п.190/ спортивну куртку. Згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 , він був одягнутий у вказану куртку 28.12.2015 року під час того, як обвинувачений ОСОБА_7 пограбував невідому бабусю. Оглянута куртка була вилучена /т.1 а.п.191-193/.

Потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчої дії: пред`явлення речей для впізнання, - серед фотографій курток вказала на фотографію, яка містить зображення вилученої у обвинуваченого ОСОБА_8 спортивної куртки, повідомивши, що в цьому верхньому одязі був ОСОБА_8 28.12.2015 року під час спільного з ОСОБА_7 її пограбування /т.1 а.п.199-203/.

При пред`явлені фотографій спортивних курток 07.10.2016 року неповнолітній свідок ОСОБА_13 вказала на фотографію з зображенням вилученої куртки обвинуваченого та пояснила, що в цьому одязі був обвинувачений ОСОБА_8 під час спільного з обвинуваченим ОСОБА_7 пограбування її бабусі ОСОБА_6 /т.1 а.п.194-198/.

Під час проведення слідчого експерименту 17.03.2016 року потерпіла ОСОБА_6 знаходячись в районі магазину «АТБ», розташованої по вул. Озерній м.Павлограда провела оперативно-слідчу групу до торгівельного кіоску біля будинку №27 по вул. Центральній м.Павлограда та показала, що 28.12.2015 року. перебуваючи біля зазначеного кіоску, до неї підійшли обвинувачені ОСОБА_7 та невідомий чоловік і намагались її пограбувати. Після потерпіла ОСОБА_6 пройшла до шостого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , та в тому під`їзді обвинувачені напали на неї, ОСОБА_21 побив її та заволодів її речами - золотими сережками та мобільним телефоном. Під час проведення слідчої дії слідчим був складений протокол та проводилось фотографування /т.1 а.п.170-181/.

Обвинувачений ОСОБА_8 12.10.2016 року в присутності захисника ОСОБА_5 та за участі оперативно слідчої групи на місці злочину розповів та показав яким чином 28.12.2015 року відбувся напад на потерпілу ОСОБА_6 . Перебуваючи біля магазину «АТБ» по вул. К.Маркса, обвинувачений ОСОБА_8 підійшов до тютюнового кіоску, який розташований біля будинку №27 по вул. Центральній м.Павлограда та пояснив, що в цьому місці обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до раніше невідомої потерпілої ОСОБА_6 та ошукав її, ніяких речей в цей момент не забирав. Потім запропонував пройти до місця проживання ОСОБА_6 з метою отримати гроші від останньої. Після цього оперативно слідча група за вказівкою обвинуваченого ОСОБА_8 направилась до шостого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Зайшовши в під`їзд, обвинувачений ОСОБА_8 розповів про розташування його, обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 , при цьому показав, як він закривав рота потерпілій та утримував її за руку, а обвинувачений ОСОБА_7 завдав кулаком удари в обличчя та живіт потерпілої. Після нанесення тілесних ушкоджень вони вибігли з під`їзду і він побачив, як ОСОБА_7 показав йому золоті сережки. Будь-яких зауважень від учасників під час проведення слідчого експерименту не надходило. Під час проведення слідчої дії було складено протокол та проводилась відеозйомка /т.1 а.п.204-209/. При відтворенні відеозапису обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив надані покази під час проведення слідчого експерименту, вказавши, що в день нападу він бачив у обвинуваченого ОСОБА_7 золоті сережки, проте не бачив яким чином останній їх забирав.

Також стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_7 була надана розписка потерпілої ОСОБА_6 про отримання двохсот гривень в якості компенсації вартості викраденого мобільного телефону /т.2 а.п.24/.

Згідно розписки потерпілої ОСОБА_6 від 08.11.2016 року, остання отримала від обвинуваченого ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі ста гривень в якості компенсації за кримінальним провадженням /т.2 а.п.31/.

Сукупність наведених доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 в частині того, що він з обвинуваченим ОСОБА_7 не домовлявся вчиняти розбійного нападу, а лише допомагав останньому отримати позичені гроші у ОСОБА_6 , були перевірені судом під час проведення судового слідства.

Вказані доводи обвинуваченого ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження, оскільки були спростовані:

- показанями потерпілої ОСОБА_6 , яка під час допиту повідомляла, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спочатку разом підійшли до неї біля кіоску, і ОСОБА_7 вже там ошукав її, при цьому ОСОБА_8 стояв поруч та бачив усе. Потім на місці злочину ОСОБА_8 утримував потерпілу, коли обвинувачений ОСОБА_7 завдавав останній тілесні ушкодження та ошукував її;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , яка сповістила, що під час нападу на ОСОБА_6 вона бачила, як обвинувачений ОСОБА_8 затулював рота потерпілій та тримав її за руку, а обвинувачений ОСОБА_7 в цей момент бив ОСОБА_6 . Потім після припинення побиття ОСОБА_8 штовхнув потерпілу і обвинувачені вдвох вийшли з під`їзду;

- показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , наданих під час проведення слідчого експерименту за його участі, згідно яких він, перебуваючи ще біля кіоску, побачив, що ОСОБА_7 діє протиправно стосовно літньої, раніше невідомої жінки ОСОБА_6 , ошукуючи її. Після побаченого з потерпілою ОСОБА_6 він погодився на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_7 отримати гроші та пішов разом з ним до місця проживання потерпілої, де і відбувся напад, під час якого він затуляв рота потерпілій та тримав ОСОБА_6 , а в цей момент обвинувачений ОСОБА_7 завдавав 2-3 ударів потерпілій по обличчю та тулубу. При виході з під`їзду ОСОБА_8 бачив золоті сережки у обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, суд враховує й ту обставину, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння,що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Саме на це орієнтує суди Верховний Суд України в своїй Постанові Пленуму №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини протии власності».

Дії особи, яка безпосередньо не брала участі у вчиненні злочину, але порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи

засоби вчинення злочину, сліди злочину або предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню злочину, належить кваліфікувати як співучасть у скоєному у формі пособництва з посиланням на частину п`яту статті 27 КК ( 2341-14 ).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим та таким, що вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення.

Обставинами, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Обставинами, які відповідно до вимог ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає повне визнання вини, каяття у вчиненому, та висловлений з цього приводу жаль, відшкодування завданої шкоди, звернення до потерпілої з проханням про пробачення, наявність на утриманні непрацездатних батьків похилого віку, та тяжку хворобу його батька.

Сукупність наведених вище пом`якшувальних обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступень тяжкості вчинених злочинів, висловлені обвинуваченим дієві наміри змінити життя та відмовитися від учинення в майбутньому будь-яких злочинних дій, визнаються судом виключними обставинами та поруч з тим фактом, що з моменту вчинення злочину пройшло більше а ніж півтора роки, приводять суд до висновку про можливість призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією вказаної статті, із застосуванням до основного покарання положень ст.69 КК України, з конфіскацією усього належного йому майна.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин в період невідбутого покарання за вироком Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2013 року, за яким він був засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі та був звільнений 04.09.2015 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 6 днів.

Відтак, суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком суду від 26 березня 2013 року.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, яки діяли певний час, а саме до 21.06.2017 року, та якими було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2016 року обвинуваченому ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою /т.2 а.п.21-22/, який під час судового провадження неодноразово був продовжений. З моменту затримання (22.09.2016 року) та до ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_7 не звільнявся з-під варти.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч. 5 ст.72 КК України, редакція якої мала чинність до 21.06.2017 року, попереднє ув`язнення ОСОБА_7 має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з 22.09.2016 року, тобто з моменту фактичного затримання обвинуваченого, до 21.06.2017 року, тобто до моменту, з якого вказаний Закон набув змін, що погіршують становище обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем реєстрації характеризується негативно.

Обставиною, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає грошову компенсацію, надану обвинуваченим потерпілій стороні.

Обставинами, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що виправлення ОСОБА_8 також не можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Крім того, суд, у відповідності до вимог ст. 70 ч.4 КК України при призначенні покарання за інкримінований злочин обвинуваченому ОСОБА_8 , враховує, що останній вчинив вказаний злочин до постановлення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області вироку від 08.08.2016 року, яким ОСОБА_8 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

У зв`язку з викладеним, вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 року, ухвалений відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , за яким останнього визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням покарання від відбування з іспитовим строком на 2 роки, - підлягає самостійному виконанню.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно акту Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 123 гривень /т.1 а.п.147/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуваті у вчиненні інкримінованого злочину за наведених у вироку обставин, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з обвинувачених на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 123 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком п`ять років шість місяців, з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за вироком Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2013 року, та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років дев`ять місяців, з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 набрання вироком законної сили залишити без змін, у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань УДПтСУ в Дніпропетровській області.

Строк відбуття покарання обчислювати з 22.09.2016 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 22.09.2016 року до 21.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком сім років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2016 року, ухвалений відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , за яким останнього визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням від відбування порання з іспитовим строком на 2 роки, - виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_8 обчислювати з 17 серпня 2017 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами Дніпропетровського НДІСЕ Міністерства юстиції України у розмірі 123 гривень.

Речові докази:

- золоті сережки, та передані на збереження потерпілій ОСОБА_6 , - після набрання вироком законної сили залишити останній за належністю;

- куртку, вилучену у потерпілої ОСОБА_6 , зі слідами речовини бурого кольору, яку передано на зберігання до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю;

-

куртку темно-коричневого кольору, вилучену у обвинуваченого ОСОБА_8 , яку передано на збереження до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особами під вартою у той же строк та у тому ж порядку, з моменту отримання копії вироку суду.

Суддя ОСОБА_1