УХВАЛА
ІМЕНЕМ України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 29 листопада 2016 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а :

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника місцевого самоврядування на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд указаного вироку за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 11 липня 2016 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу апеляційного суду, оскільки вона постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом залишено поза увагою інформацію, що міститься в листі сільського голови, на який він посилався як на нововиявлену обставину, що підтверджує

незаконність постановленого відносно нього вироку суду. З огляду на викладене просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, перевіривши касаційну скаргу та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Як убачається із долучених до касаційної карги матеріалів, засуджений, не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, якою його заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, звернувся до апеляційного суду зі скаргою. На обґрунтування заявлених вимог про скасування указаного судового рішення, засуджений посилався на лист Зарічівського сільського голови за вих. № 82/02-36 від 04 квітня 2016 року, з якого, на думку скаржника, вбачається, що злочин у вчиненні якого його визнано винним вироком суду, він не вчиняв.

Суд апеляційної інстанцій ретельно перевірив доводи скаржника, які аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі та визнав їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

При цьому нововиявлені обставини, за змістом ст. 459 КПК України, - це встановлені досудовим розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмету доказування у кримінальному провадженні і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Як обґрунтовано зазначено апеляційним судом, посилання ОСОБА_4 на відповідь Зарічіського сільського голови, з якої вбачаються відомості щодо договору оренди, наявності акту прийому передачі майна в оренду, не спростовують встановлених у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 фактичних обставин, досліджених судом при постановленні обвинувального вироку та не можуть слугувати підтвердженням відсутності винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.

Доводи, наведені засудженим у апеляційній скарзі можуть бути підставою для оскарження судового рішення у апеляційному чи касаційному порядку, однак, не є тією нововиявленою обставиною, у розумінні ст. 459 КПК, що є підставою для здійснення провадження у порядку Глави 34 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК, є законною, обгрунтованою та вмотивованою.

Тому, підстав для задоволення касаційної скарги колегія суддів не вбачає та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 липня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3