Справа № 567/50/17
УХВАЛА

24.02.2017 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні підготовче судове засідання по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
в Острозький районний суд 12.01.2017 року від Здолбунівської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000550.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшли угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 13.01.2017 р. по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 угоди про примирення підтримали та просили їх затвердити.

Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угод заперечив, вказуючи на те, що умови угод суперечать вимогам КК та просить відмовити в їх задоволенні, а розгляд кримінального провадження продовжити в загальному порядку.

Заслухавши прокурора, потерпілого, обвинувачених, вивчивши обвинувальний акт та угоди про примирення, суд вважає, що в затвердженні угод слід відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

30.12.2016 року між потерпілим та обвинуваченими було укладено угоди про примирення за умовами яких ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повністю визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язалися беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, а потерпілий ОСОБА_4 зобов`язався погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки йому відшкодовано в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу і відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, інтересам суспільства.

Зазначеними угодами про примирення, сторонами за взаємною згодою погоджено вид та міру покарання щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі строком 2 роки, зі звільненням обвинувачених від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, та покладенням на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Згідно ч.2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Водночас згідно ч.1 ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що на утриманні ОСОБА_5 перебувають двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 , 2005 року народження та ОСОБА_8 , 2006 року народження, а на утриманні ОСОБА_6 перебуває малолітній син ОСОБА_9 , 2002 року народження.

Згідно п.12 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року №13 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

При цьому домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п.3 ч. 1 ст. 65 КК).

В судовому засіданні встановлено, що звертаючись до суду з угодами про примирення, сторони при визначенні узгодженої міри покарання, не врахували наявність у обвинувачених малолітніх дітей, та можливість призначення їм покарання та звільнення від його відбування з врахуванням положень ст. 79 КК України.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст.61 КК України, покарання у виді обмеження волі не може бути застосовано до жінок, які мають дітей віком до чотирнадцяти років.

За вказаних обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови угод про примирення в частині призначення покарання не відповідають вимогам закону, то в затвердженні угод про примирення слід відмовити, а судове провадження продовжити в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 314, 468-474 КПК України, -

ухвалив:
відмовити в затвердженні угод про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1