АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/519/17-к Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/146/17 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 14.01.2017 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000251 від 09.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а саме на: автомобіль ВАЗ21093, д.р.н. НОМЕР_1 .
Як встановив суд, 09.03.2016 року у вечірній час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб, вчинили розбійний напад на родину ОСОБА_13 внаслідок якого, заволоділи належними потерпілим грошовими коштами у сумі 38000 доларів США, 1500 Євро, 73500 грн., ювелірними виробами з дорогоцінних металів та іншим майном в якому ОСОБА_11 є підозрюваним.

За даним фактом СУ ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування, яке внесене до ЄРДР за №0000251 від 09.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
13.01.2017 року на проїжджій частині біля під`їзду №2 по АДРЕСА_1 було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, після чого на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук автомобілю на який має право користування підозрюваний ОСОБА_11 , в ході якого був вилучений зазначений автомобіль. Даний автомобіль належить його цивільній дружині ОСОБА_7 .

За свідченнями ОСОБА_14 , вилучений автомобіль придбаний ОСОБА_11 на кошти, здобуті злочинним шляхом.

На ухвалу слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить про скасування вищевказаної ухвалу суду про арешт майна, і постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобілю ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_1 , посилаючись на те, що вказаний автомобіль є власністю ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Зазначила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в зареєстрованому шлюбі не перебували, факт спільного проживання не встановлений, а арештований автомобіль навіть не є спільною сумісною власністю ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , а є приватною власністю ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апелянта адвоката ОСОБА_6 , яка просила про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000251 від 09.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що згідно наявних в матеріалах справи відомостей є підстави вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і не застосування його арешту може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та

або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На думку судової колегії, слідчим доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2,4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2017 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.7, ч.6 ст.9, ст. ст. 392, 404,405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2017 року про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_1 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу, залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, в порядку ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді :