11-сс/775/65/2017(м)
263/1961/17

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
слідчої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в незаконному збуті психотропної речовини, а саме 14.12.2016 року об 11 годині 15 хвилин, знаходячись біля магазину «Азовочка», розташованому на проспекті Металургів у Кальміуському районі м.Маріуполя, ОСОБА_7 з корисливих мотивів, незаконно збув, продав за 300 гривень, «оперативному покупцю» ОСОБА_9 психотропну речовину - амфетамін, маса якого, в перерахунку на основу склала 0,0946г.
08 лютого 2017 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України, а 09 лютого 2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Не погодившись з вказаним рішенням, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На обгрунтування апеляційних вимог вказує, що вину визнав повністю, співпрацює зі слідством, працює за договором, на його утриманні знаходиться дружина та дитина 2015 року народження, які на теперішній час залишились без коштів для існування, оскільки у нього не має батьків.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України до тяжкого злочину, за який санкцією статті КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України так і існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу.
У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження, доведено прокурором, визнає в апеляційній скарзі і сам підозрюваний.
Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя послався на ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів слідства та суду, впливати на свідків, знищити або сховати речі та документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим прийшов до висновку що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Колегією суддів також враховуються данні про особу підозрюваного, який має судимість за вчинення умисного злочину, засуджений 20.09.2012 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 18.09.2015 року умовно-достроково на не відбутий термін 3 роки 4 місяця 18 днів та через незначний проміжок часу після звільнення від відбування покарання знов підозрюється у вчиненні умисного злочину, що також свідчить про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, а саме що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив заставу у розмірі 80 тисяч гривень, достатню для забезпечення виконання останнім обов`язків, передбачених КПК України, тобто на підставі ч.4 ст. 202 КПК України, після внесення застави підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти і вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та ризики, передбачені ст. 177 КПК України та вважав, що розмір застави у 80 тисяч гривень повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає вимоги апелянта в частині зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави, необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є законним та обґрунтованим, висновок суду про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою правильним, а та обставина, що ОСОБА_7 працює за договором, на його утриманні знаходиться дружина та дитина 2015 року народження, не зменшує заявлених ризиків.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні вимоги підозрюваного необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2017 року про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 08.02.2017 року по 08.04.2017 року включно - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4