Справа № 460/5730/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі с/з- ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого- ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дубляни Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, колишнього військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
обвинувачений ОСОБА_4 26 травня 2014 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження війської служби за мобілізацією. Цього ж дня, ОСОБА_4 наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 12 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника другого стрілецького відділення другого стрілецького взводу стрілецької роти. Умисно, без поважних причин 08.01.2015 року, близько 08.00 год. не з`явився вчасно на службу із звільнення до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 28.02.2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 407 КК України свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно 08.01.2015 року, не з`явився вчасно на службу із звільнення до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 28.02.2015 року. В цей період перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе
винним, підтвердив вищезазначені обставини та дав аналогічні показання, вчиненому щиро розкаявся та просив кримінальне провадження стосовно нього закрити.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному диспансерному обліку не перебуває, є учасником Антитерористичної операції на Сході України, пом`якшуючі обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 407 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, стосовно клопотання про звільнення від кримінальноївідповідальності на підставі ст. 48 КК України, то суд у задоволенні такого відмовляє за відсутністю правових підстав, оскільки діяння не втратило суспільну небезпеку та особа не перестала бути суспільно небезпечною.
Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд -

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДЯ ОСОБА_1