Справа № 733/73/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/633/2017
Категорія - ст. 263 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного до ЄРДР № 0000580, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шиловичі Ічнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, учасника АТО, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого Козелецьким районним судом Чернігівської області 01 липня 2015 року за ч. 2 та ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано 3 (три) місяці не відбутого покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 липня 2015 року і призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 3 175 (три тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 44 коп. витрат за проведення судової вибухотехнічної експертизи.

Як встановив суд у невстановлений день жовтня 2014 року ОСОБА_6 , який на той час проходив службу у Збройних Силах України, перебуваючи в зоні проведення Антитерористичної операції, а саме знаходячись на місці дислокації у м. Дебальцево Донецької області, будучи обізнаним в конструкції та експлуатації вибухових речовин та вибухових пристроїв, знайшов два циліндричні предмети типу «Ширас» та два циліндричні предмети з дротом. Достовірно знаючи, що знайдені ним вибухові речовини та вибухові пристрої, придбання та зберігання яких, без передбаченого законом дозволу є незаконним, останній підібрав вказані вище вибухові речовини та вибухові пристрої, тим самим умисно, незаконно, вчинив придбання вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, які перевіз до місця свого проживання в АДРЕСА_2 , де сховав у приміщенні господарського сараю, які 15 грудня 2016 року працівниками Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області були у нього вилучені при проведенні огляду.

Згідно висновку експерта № 118 (Вт) від 28 грудня 2016 року, надані на дослідження два циліндричні предмети типу «Ширас» являються двома шашками імітації розриву артилерійських пострілів типу «Ширас-М», які згідно довідкової літератури споряджаються вибуховою речовиною вагою 105 г, яка складається із 60% тротилу та 40% гексахлорбензолу. Надані на дослідження дві шашки типу ШИРАС-М відносяться до категорії вибухових речовин та виготовлені промисловим способом. Надані на дослідження два циліндричні предмети з дротами являються двома електродетонаторами типу ЄДП, виготовлені промисловим способом та відносяться до категорії вибухових пристроїв. Надані на дослідження два електродетонатори типу ЄДП придатні для ініціювання вибуху двох шашок імітації розриву артилерійських пострілів типу ШИРАС-М у їх конструктивному поєднанні.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій не оскаржуючи доведеність своєї вини та кваліфікацію своїх дій, просив вирок районного суду змінити в частині призначення покарання та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вину визнав, щиро кається та просить врахувати його сімейний стан.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_6 подав зміни до апеляційної скарги, у яких просив скасувати вирок місцевого та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що не зрозумів значення ч. 3 ст. 349 КПК України. А адвоката у нього не було.

Прокурор Чернігівської місцевої прокуратури подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій просив її залишити без задоволення, а вирок без змін.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані обвинуваченим зміни до апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог та вважав вирок районного суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Місцевим судом під час розгляду кримінального провадження були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого у провадженні вироку.

За змістом статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції був обізнаний про те, що обвинувачений ОСОБА_6 є учасником АТО, але не перевірив чи маються у нього поранення та захворювання, чи перебував він на лікуванні.

Відповідно до долучених у суді апеляційної інстанції медичних документів у обвинуваченого ОСОБА_6 стан після гострої реакції на стрес, ускладнений епізодичним вживанням алкоголю з виходом в одужання. З цього приводу він перебував на стаціонарному лікуванні.

Враховуючи вище викладене, у колегії суддів виникли сумніви щодо здатності обвинуваченого ОСОБА_6 належним чином реалізувати своє право на захист. Проте на зазначені обставини суд 1 інстанції уваги не звернув, а розглянув дане провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404 ,407, 415, 419 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4