Справа №705/982/17
1-кп/705/295/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
та потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Умані кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону, Російської Федерації,
українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого,
маючого одну малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: 09.03.2016 року Уманським міськрайонним судом
Черкаської області за ст. 164 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, на
підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 705/2372/13-ц 2/705/916/13 від 30 травня 2013 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян , встановленого законом для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 квітня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.
Проте всупереч вищевикладеному, він, починаючи з червня 2016 року по жовтень 2016 року, а також в грудні 2016 року та січні 2017 року від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, діючи умисно і цілеспрямовано, злісно ухилявся, ніде не працевлаштовувався, фінансової допомоги на утримання дитини не надавав, добровільно рішення суду не виконував, на неодноразові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів не реагував, свої доходи, отримані від виконання тимчасових робіт приховував, змінив місце свого проживання з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 та при цьому державного виконавця не повідомив. Вказані діяння ОСОБА_4 призвели до виникнення заборгованості із сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) у розмірі, що сукупно складають суму витрат за період з червня 2016 року жовтень 2016 року, а також грудень 2016 року та січень 2017 року в розмірі 5,061 гривня.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
Оскільки обвинувачений щиро кається у вчиненому злочині, повністю визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини справи, враховуючи думку прокурора, який вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечує проти вказаного порядку розгляду справи, та з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та відшкодування заборгованості по аліментах.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.
При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує досудову доповідь Уманського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 12.04.2017 року, згідно висновкам якої беручи інформацію, що стала відома під час проведення досліджень, схильність обвинуваченого до вживання спиртних напоїв, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який з 22.05.2013 року знаходиться на диспансерному обліку в нарковідділенні з приводу алкогольної залежності, за місцем проживання характеризується формально позитивно, має одну малолітню дитину, враховуючи пом`якшуючі обставини, рецидив злочину, вчинення злочину в період іспитового строку, думку потерпілої відносно міри покарання, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях обмеження волі.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду від 09.03.2016 року у вигляді 1-го місяця обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2-х років 1-го місяця обмеження волі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1