Ухвала
іменем україни

05 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Львів, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

за касаційною скаргою засудженого на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із ухваленим щодо нього рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що він не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 368 КК України, оскільки не був на час інкримінованого злочину службовою особою. Також зазначає про допущене судом першої інстанції порушення вимог ч. 3 ст. 349 КК України, на яке не звернув уваги суд апеляційної інстанції, так як, даючи показання у судовому засіданні, він фактично не визнав своєї вини.

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 травня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 368 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді штрафу в розмірі 1 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21 250 грн, з позбавленням права приймати складання іспитів і заліків у студентів вищих учбових закладів та бути науковим керівником при написанні студентами вищих учбових закладів дипломних робіт строком на 2 роки, без спеціальної конфіскації.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2016 року вирок місцевого суду змінено, визначено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст. 368 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21 250 грн, з позбавленням його права займати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, строком на 2 роки.

У решті вирок місцевого суду залишений без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він, працюючи на посаді доцента кафедри машинобудування факультету механіки та енергетики Львівського Національного аграрного університету, 16 березня 2016 року, знаходячись у приміщенні службового кабінету на АДРЕСА_2 , будучи службовою особою, використовуючи надані йому повноваження керівника дипломного проекту, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в загальній сумі 400 доларів США, що за курсом НБУ становило 10 750 грн, за підготовку дипломного проекту замість ОСОБА_7 , його погодження та успішний захист дипломного проекту перед державною екзаменаційною комісією.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України встановлено, що підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Однак суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ухвалення вироку.
Так, при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, суд першої інстанції не зазначив, які саме організаційно - розпорядчі чи адміністративно - господарські функції ( в розумінні примітки до ст. 364 КК України) виконував ОСОБА_5 на час інкримінованого йому злочину.

Крім того, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого за згодою учасників судового провадження.

Проте з показань ОСОБА_5 , наданих у судовому засіданні, вбачається, що він фактично не визнав своєї вини у вчиненні злочину за обставин, вказаних у вироку, з огляду на що колегія суддів уважає слушними доводи засудженого у касаційній скарзі про порушення, допущені судом першої інстанції, при застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин вирок суду першої інстанції у даному кримінальному провадженні не можна вважати законним й обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню в порядку ст. 433 КПК України, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за його апеляційною скаргою, на вищезазначені порушення кримінального процесуального закону уваги не звернув, підлягає скасуванню й ухвала суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм належну оцінку, й відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2016 року та в порядку ст. 433 КПК України вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3