Справа № 305/1024/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області, обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на вирок Рахівського районного суду від 15.07.2016 року за матеріалами кримінального провадження № 11-кп/777/43/17 яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2962,40 грн. ( дві тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 40 копійок ).

За вироком суду ОСОБА_6 08.04.2015 року близько 11:30 години, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним мотоциклом марки "VIPER-150" чорного кольору, без реєстраційного номерного знаку, та рухаючись в с. Луги по вул. Центральній, Рахівського району, Закарпатської області зі сторони урочища "Говерла" у напрямку с. Богдан, Рахівського району, Закарпатської області, біля будинку № 166 вказаної вище вулиці, не забезпечив безпеку дорожнього руху грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 1.10, 10.1, 11.3 та 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на cмугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Всупереч вказаним пунктам Правил дорожнього руху України, ОСОБА_6 не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки Charger-150 червоного кольору, без реєстраційного номерного знаку, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , який в той час рухався в зустрічному для нього напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи №51 від 19.05.2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, перелому лівої тім`яної кістки, субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу, набряку та ущемлення речовини головного мозку, забійної рани лівої тім`яної ділянки, множинних саден обличчя, передніх поверхонь обох колінних суглобів, лівого передпліччя, синця передньої поверхні грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого і вкладаються в строк події, що мала місце 08.04.2015 року.

Невиконання водієм ОСОБА_6 вище вказаних вимог ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме з отриманням ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті.

В апеляційних скаргах:

прокурор відділу прокуратури Закарпатської області просить скасувати вирок Рахівського районного суду від 15.07.2016 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та ухвалити новий вирок , яким ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Вказаний вирок суду вважає незаконним через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що судом першої інстанції не достатньо враховано обставини справи, а саме, легковажне нехтування обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху України, коли ОСОБА_6 , без реєстраційного номерного знаку, не маючи посвідчення водія, безпідставно виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 . На думку прокурора рішення суду щодо звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 взагалі не мотивовано;

захисник та обвинувачений порушують питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Вказують , що судом першої інстанції під час судового розгляду допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Вказує на те, що у матеріалах судового провадження відсутні технічні носії інформації , на якому зафіксовані судові засідання від 22.06.2015 року, 20.07.2015 року, 12.10.2015 року, 03.11.2015 року, хоча журнали судових засідань за вказані дати у матеріалах провадження наявні. Зазначив, що матеріали провадження не містять відомості про вручення пам`ятки про права та обов`язки обвинуваченого в судовому засіданні. Вказує на нечитабельність журналу судового засідання від 08.06.2016 року (а.п. 176-177) , про те, що журнал судового засідання від 09.07.2015 року підписаний лише головуючим ( а.п. 31-33). Зазначив, що обвинуваченому ОСОБА_6 у судовому засіданні секретарем судового засідання та розпорядником не вручалася пам`ятка про права та обов`язки, а головуючий не роз`яснив обвинуваченому його права. Додатково вказується на порушення права на захист у зв`язку з тим , що захисник обвинуваченого , що приймав участь у судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_11 є родичем потерпілої ОСОБА_8 , що виключало його участь у судовому розгляді. Вважають , що мало місце порушення права на захист і на стадії досудового слідства , оскільки стадія досудового розслідування тривала один день. Сторона захисту вважає, що наведені у апеляційній скарзі істотні порушення вимог кримінального процесуального Закону , перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення , що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого на підтримання поданої апеляційної скарги та заперечення скарги прокурора, пояснення прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги в частині ухвалення апеляційним судом свого вироку та призначення обвинуваченому покарання без застосування вимог ст. 75 КК України, пояснення потерпілої , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора , захисника та обвинуваченого підлягають до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 348 КПК України , після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про формулювання висунутого йому обвинувачення. Нероз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення є істотним порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тільки після роз`яснення суті обвинувачення і впевненості в тому, що обвинувачений зрозумів про що йде мова, головуючий може з`ясувати у нього ставлення до висунутого обвинувачення - чи визнає він свою вину повністю, частково або повністю її заперечує.

З журналу судового засідання та звукозапису судового засідання вбачається, що судом першої інстанції не було детально поінформовано обвинуваченого зрозумілою для нього мовою про формулювання висунутого йому обвинувачення.

Крім того, відповідно до журналів судового засідання та звукозапису судових засідань за 20.07.2015 року та 17.09.2015 року обвинуваченому не вручалася пам`ятка з правами та обов`язками у судовому засіданні та такі не роз`яснювалися головуючим . Також, головуючим не було роз`яснено і право відводу , а лише постановлено питання про наявність відводів. При цьому, головуючим було встановлено , що захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_11 , який є мешканцем Рахівського району , має однакове прізвище з потерпілою ОСОБА_8 , яка є уродженкою та мешканкою Рахівського району. Головуючий не з`ясував у судовому засіданні про те, чи являються потерпіла та захисник обвинуваченого родичами та ступінь їх родинного зв`язку та не вирішив питання про наявність підстав для відводу захисника.

Колегія суддів вважає, що такі порушення вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням того, що захисником не було подано апеляційної скарги на ухвалене судове рішення , а лише заперечення на апеляційну скаргу прокурора, хоча у судовому засіданні обвинувачений не визнав своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні , призвели до порушення права обвинуваченого на захист , а захист наданий адвокатом не був ефективним.

При цьому, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого та захисника про те, що участь адвоката ОСОБА_11 у судовому засіданні , з урахуванням наведених доводів про родинні зв`язки з потерпілою , які не спростовані стороною обвинувачення, порушила принцип змагальності та права на справедливий судовий розгляд.

Крім того , заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисника про те, що у матеріалах провадження відсутній звукозапис судового засідання за 09.07.2015 року. При цьому, доводи , щодо нечитабельності журналу судового засідання від 08.06.2016 року (а.п. 176-177) та того , що журнал судового засідання від 09.07.2015 року підписаний лише головуючим ( а.п. 31-33) не знайшло свого підтвердження.

Разом з тим, як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, судом при вирішенні питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням обвинуваченого ОСОБА_6 не у повній мірі враховано всі обставини кримінального провадження , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки. Зокрема те, що останній вчинив тяжкий злочин, внаслідок злочинних дій сталася смерть неповнолітньої особи, обвинуваченим не усунута заподіяна шкода.

Ухвалюючи рішення про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, суд взагалі не навів у вироку доводів про доцільність такого звільнення з випробуванням, вказавши лише, що враховує обставини справи та дані про особу обвинуваченого. При цьому не вмотивував належним чином, які саме обставини справи вважає такими, що дають можливість призначити покарання обвинуваченому без ізоляції його від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

Отже, висновок суду щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України свідчить про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.

Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України , підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення . При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів вважає , що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення процесуального закону є істотними , оскільки торкаються прав та законних інтересів як обвинуваченого так і потерпілого , які перешкодили суду повно і всебічно розглянути провадження і вплинуло на постановления законного й обґрунтованого вироку, а тому вирок підлягає до скасування.
Одночасно, колегія суддів вважає за необхідним призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання , з урахуванням даних про те, що обвинувачений , який є інвалідом по зору та залучений захисник з центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги не ознайомлювалися із доказами , здобутими стороною обвинувачення для забезпечення дотримання засад кримінального провадження щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів , забезпечення права на захист.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи , ретельно перевірити доводи апелянтів, в тому числі щодо допустимості доказів обвинувачення , дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Якщо при новому розгляді суд першої інстанції прийде до висновку про винуватість ОСОБА_6 та необхідність кваліфікації діянь обвинуваченого у раніше пред`явленому обсязі та тих самих даних про особу обвинуваченого, то призначене покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України , слід вважати м`яким.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407,409, 412,415, 418 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Закарпатської області , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Рахівського районного суду від 15.07.2016 року щодо ОСОБА_6 - скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає

Судді: