Справа № 640/2346/17
н/п 1-кс/640/1194/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

встановив:
15 лютого 2017р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про арешт шляхом заборони відчуження автомобілю «Lexus RX 350», р.н. НОМЕР_1 , 2007 р.в., свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключів від нього, належних ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 та вилучених в неї, а також про передачу вказаного транспортного засобу на зберігання ОСОБА_4 .
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить такого:
Відповідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Однак не зазначення слідчим у клопотанні засобів зв`язку власника автомобілю ОСОБА_5 , та осіб, які мають право на користування та розпорядження автомобілем на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за відсутності доказів неможливості їх з`ясування, з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч.1 ст. 172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимоги повідомлення власника і володільців майна про судовий розгляд та розгляду клопотання у встановлений КПК України строк.
Викладена у клопотанні вимога слідчого про передачу автомобілю на зберігання ОСОБА_4 суперечить положенням ст. 100 КПК України, які зберігання речового доказу свідком, - не передбачають.
Водночас вищевикладене не позбавляє слідчого та прокурора можливості надання судження стосовно доцільності (недоцільності) застосування при арешті майна заборони користування та розпорядження ним, залежно від обставин, які підтверджують що незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
До того ж прохальна частина клопотання, в якій слідчий вказує на належність вилученого майна гр. ОСОБА_4 суперечить, як мотивувальній частині клопотання де власником майна згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказаний гр. ОСОБА_5 , так і доданій в якості доказу до клопотання копії вказаного свідоцтва на ім`я ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1