Справа № 484/479/17
Провадження: № 1-кп/484/100/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003316, по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українськ Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні осіб не має, не працює, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чепа Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні осіб не має, не працює, що має середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю учасників судового провадження

прокурора: - ОСОБА_5

обвинувачених: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого: - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

11.12.2016р. приблизно о 23:00год. ОСОБА_3 проходив по вул.. Залізничній в м. Первомайську Миколаївської області, де розташоване складське приміщення ТОВ «EMS-ефект», що належить ОСОБА_6 . Побачивши вказане приміщення, обвинувачений вирішив вчинити з нього крадіжку чужого майна. Виконуючи задумане, ОСОБА_3 підійшов до вікна зазначеного приміщення, яке обладнане металевою решіткою. Приклавши зусилля він смикнув за решітку, вартістю 624грн., вирвавши її, витяг скло з вікна та через отвір, який утворився, проникнув до приміщення, звідки таємно викрав 100м кабелю для зварювальних апаратів вартістю 73грн. за 1 м кабелю на загальну мусу 7300грн. та набір інструментів вартістю 600грн. Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 8524грн.

19.12.2016р. приблизно о 23:00год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до складського приміщення ТОВ «EMS-ефект», розташованого за адресою: вул.. Залізнична, 2а в м. Первомайську, що належить ОСОБА_6 , з метою крадіжки майна. ОСОБА_4 , за вказівкою ОСОБА_3 , залишився неподалік приміщення складу поблизу залізниці, щоб попередити в разі виникнення небезпеки, а ОСОБА_3 підійшов до вікна приміщення, обладеного металевою решіткою, приклавши зусилля смикнув за неї. Вирвавши решітку ОСОБА_3 , відніс її в бік колії залізниці та заховав в кущах, таким чином викравши її. Своїми діями обвинувачені завдали ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 624грн.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 11.12.2016р. близько 21:00год він вийшов з дому та направився в бік центра міста. Він займається ремонтом акустики, тому хотів знайти знайомого таксиста та запропонувати свої послуги. Таксиста він не знайшов, тому повертався додому розлючений. Близько 23:00год. він проходив по вул.. Залізничній та побачив приміщення складу, з якого вирішив вчинити крадіжку. Він вирвав решітку з вікна складу, вийняв скло та через вікно проникнув у приміщення, звідки викрав кабель та набір ключів. Решітку він сховав. Кабель та ключі він здав. За частину отриманих грошей він викупив мобільний телефон, який заклав раніше. Решту грошей він витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся. Зобов`язався відшкодувати завдану шкоду. Просив не позбавляти його волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину в повному обсязі, щиро розкаявся, від дачі пояснень відмовився на підставі ст.. 63 Конституції України. Зобов`язався відшкодувати завдану шкоду. Просив не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що він є директором ТОВ «EMS-ефект». 12.12.2016р. йому зателефонував комірник та повідомив про крадіжку. Він викликав поліцію. З`ясувалось, що металева решітка з вікна складського приміщення була вирвана, викрадені кабель довжиною 100м для зварювальних апаратів та ключі. Також викрадена решітка. В результаті другого випадку, викрадена лише металева решітка з вікна. Просив призначити обвинуваченим мінімальне покарання.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.12.2016р. та таблиці зображень до нього було оглянуте складське приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлена відсутність кабелю від зварювальних апаратів та набору інструментів.
З протоколу огляду місця події від 20.12.2016р. вбачається, що під час огляду складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виявлена відсутність металевої решітки на вікні.
Враховуючи те, що обвинувачені визнали себе винними у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих їм органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності їхньої позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що ОСОБА_3 11.12.2016р. із складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , викрав чуже майно, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 8524грн., а 19.12.2016р. він разом з ОСОБА_4 викрав металеву решітку вартістю 624грн., завдавши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, та за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Також суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Пленум Верховного Суду України у п. 2 вище вказаної постанови роз`яснив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, а обвинувачений ОСОБА_4 злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра вони не перебувають, негативна характеристика на обвинувачених за місцем проживання відсутня, вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставини, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, дані про їхні особи, обставини вчинення злочинів, незважаючи на ступінь їх тяжкості, дають підстави для призначення покарання в межа санкцій статей, які визначають відповідальність за вчинення злочинів, які їм інкримінують, та свідчать про можливість їх виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України. На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за:
-ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
-ч.2 ст.185 КК України у виді позбавленні волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинувачених від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч.1ст. 76 КК України покласти на обвинувачених обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
СУДДЯ: