Справа № 184/2050/16-к
Номер провадження 1-кп/184/18/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000952 від 02 жовтня 2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий;

-06.07.2016 року Орджонікідзевським міським судом за ч.1 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.357 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
02 жовтня 2016 року приблизно о 03 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де спілкувався з раніше знайомим йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_3 від ОСОБА_7 дізнався про те, що в квартирі АДРЕСА_4 , мешкає ОСОБА_9 , який знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, та двері до квартири не зачинені. Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна з квартири ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, того ж дня близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей квартири, раніше не знайомого йому ОСОБА_6 по АДРЕСА_5 , де з корисливих спонукань, маючи злочинний намір спрямований на таємне викрадення майна з вказаної квартири, і реалізовуючи його, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання через не зачиненні двері, незаконно проник до вказаної квартири, де в цей час знаходився потерпілий ОСОБА_6 .

В цей же день і час, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, перебуваючи поза зором потерпілого ОСОБА_9 , діючи таємно, повторно прийшов до зали квартири АДРЕСА_4 , де пришукав майна для таємного викрадення, однак в цей час був застигнутий потерпілим ОСОБА_6 під час вчинення злочинних дій.

Після цього, з метою продовження реалізації свого злочинного наміру та запобігання викриття своїх злочинних дій, ОСОБА_3 діючи відкрито, умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, завдав один удар кулаком правої руки у ліву брову потерпілого ОСОБА_6 , від якого останній схилився вперед. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, з метою придушення волі потерпілого до опору, ОСОБА_3 обмежив рухомість та можливість опору ОСОБА_6 шляхом натягування вдягненої на останньому футболки на голову та тримання правої руки потерпілого за спиною завдаючи при цьому больові відчуття потерпілому, потім шляхом ривку відкрито викрав з шиї потерпілого ОСОБА_6 золотий ланцюжок 585 проби, вагою 8,0 гр., на котрому знаходився золотий хрестик 585 проби, вагою 1,5 гр. Згідно висновку товарознавчої експертизи № 6/12.1/2074 від 14.11.2016 року вартість золотого ланцюжка викраденого у потерпілого ОСОБА_6 становить 4960 грн., вартість золотого хрестика становить 930 гр.

Після цього, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_3 утримуючи у вказаному положенні потерпілого ОСОБА_6 та шляхом обшукування кишень вдягнених на потерпілому джинсових штанів відкрито, повторно викрав з правої задньої кишені кошти в сумі 800 гр. та кредитну платіжну картку випущену Публічним Акціонерним Товариством «А-Банк», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , яка являється офіційним документом, належним ОСОБА_6 і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6690 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені за ч.3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло та за ч.1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документа вчинене з корисливих мотивів.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі та відповідаючи на питання головуючого пояснив, що він вночі 02.10.2016 року приблизно о 03 год. від свого знайомого ОСОБА_10 дізнався про те, що є особа, яка всіх пригощає спиртними напоями і на даний час перебуває одна у нетверезому стані в квартирі, де її залишив ОСОБА_10 . Дізнавшись від останнього, де саме розташована ця квартира, він направився туди, з метою викрадення у потерпілого майна. В квартирі його викрив потерпілий, який вийшов із кухні до коридору, де він в цей час перебував, тоді з метою доведення своїх протиправних дій до кінця, він вдарив потерпілого кулаком у ліву брову, після чого з шиї зірвав золотий ланцюжок, а з кишені брюк відкрито викрав грошові кошти та банківську куртку, яку він в подальшому хотів використати, оскільки запитував у потерпілого пін-код від неї. Після чого, з викраденим майном він зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. У скоєному він щиро розкаюється, бажав відшкодувати завдані потерпілому збитки, але з огляду на те, що після затримання він не мав змоги з ним поспілкуватися, а тому на даний час збитки не відшкодовані.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, справа була розглянута в повному обсязі з дослідження всіх обставин та доказів, які вину обвинуваченого ОСОБА_3 також підтвердили у повному обсязі.

Так, показами потерпілого ОСОБА_6 доведено про те, що 02.10.2016 року, вночі, приблизно в 03 год., він перебував за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_4 , де на кухні готував собі їжу, коли вийшов до коридору з кухні і побачив , що в залі невідома йому людина щось шукає у шафі в барному відділі. Він зайшов до зали, зробив декілька кроків та отримав від невідомого чоловіка удар в ліву брову та впав на коліно. Обвинувачений ОСОБА_3 повалив його на підлогу, та натягнув йому на голову футболку, а потім зірвав з його шиї золотий ланцюжок, з хрестиком, обшукав його кишені, забрав гроші, витягнув карточку, спитав ПІН. Він назвав обвинуваченому не вірний ПІН, обвинувачений сказав йому: «лежати», та почав уходити. Коли нападник пішов, то він піднявся, оглянув квартиру, закрив вхідні двері та зателефонував до поліції. До цього в квартирі разом з ним ще був ОСОБА_10 . Він з ОСОБА_10 познайомився того ж дня в кафе, це було приблизно з 22 год. до 23 год. Потім він в АТБ купив продукти, та запропонував ОСОБА_10 піти до нього та повечеряти. ОСОБА_10 знаходився у нього в квартирі приблизно 20-30 хвилин. Потім він дав ОСОБА_10 гроші і ОСОБА_10 пішов до магазину купити спиртні напої. ОСОБА_10 пішов та не повернувся, він його потім бачив тільки у слідчого. Обвинуваченого ОСОБА_3 він раніше не знав. Коли ОСОБА_10 пішов, то не зачинив за собою вхідні двері, оскільки повинен був повернутися і приблизно через 15-20 хвилин він вийшов з кухні до коридору та побачив у залі сторонню людину. Невідомий був у спортивному темному одязі, він описав його поліції. Потім його викликали для впізнання, поставили декілька людей, та серед цих людей він впізнав ОСОБА_11 . Він впевнений в тому, що особа яка його пограбувала це обвинувачений ОСОБА_11 . Цивільний позов потерпілий ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження не заявляв, при призначенні обвинуваченому міри покарання покладався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_12 , пояснив суду, що він 01.10.2016 року перебував у кафе «Вавілон», де розпивав спиртні напої та познайомився з потерпілим ОСОБА_6 . Вони вирішили разом відпочити і пішли разом у кафе «Сказка», де продовжили розпивати спиртні напої, потім вони разом вирішили піти до АТБ-маркету купити продукти. Біля АТБ вони ще зустріли знайомого ОСОБА_13 , з яким також випили на вулиці пива, а потім потерпілий запросив його до себе в гості до квартири, що розташована по АДРЕСА_6 . Вдома вони поїли і потерпілий дав йому 200 грн., для придбання спиртних напоїв та закуски. Він перед виходом з квартири побачив ноутбук, який викрав і потім на вулиці подзвонив своєму знайомому ОСОБА_14 , щоб той допоміг йому продати ноутбук. З ОСОБА_14 вони зустрілись біля 8-ої школи, куди потім підійшов до цього йому не знайомий ОСОБА_11 . Він розповів ОСОБА_14 і ОСОБА_11 до цього він гуляв за рахунок потерпілого ОСОБА_13 і той зараз сам перебуває у стані алкогольного сп`яніння в своїй квартирі, причому назвав їм точне місцезнаходження вказаної квартири і розповів як туди дістатися. Після чого, ОСОБА_11 приблизно на тридцять хвилин відлучився, а потім коли повернувся, то розповів, що він хотів викрасти у потерпілого якісь речі, але його було викрито потерпілим і йому прийшлось застосувати до нього фізичну силу. Про будь-які речі, що були зібрані ОСОБА_11 з квартири потерпілого ОСОБА_13 , він нічого не знає, але бачив, що він розплачувався з таксистом купюрою 200 грн. Крім цього, перебуваючи в квартирі потерпілого ОСОБА_13 , він бачив на його шиї золотий ланцюжок.

Свідок ОСОБА_15 , який працює таксистом на «Алло-таксі» в м. Покров, пояснив суду, що під ранок 02.10.2016 року він біля вул. Центральна, 69 забрав обвинуваченого ОСОБА_11 та ще трьох хлопців, одного з яких звали ОСОБА_16 . Вони разом поїхали до магазину «Фортуна», потім до АТБ, де ОСОБА_11 вийшов, а він відвіз трьох хлопців на ОСОБА_17 . В руках у хлопця на ім`я ОСОБА_16 , який сидів завжди на передньому сидінні, був ноутбук, який він хотів продати.

Свідок ОСОБА_18 , який є знайомим потерпілого ОСОБА_6 , пояснив суду, що він вночі 02.10.2016 року повертався з кафе «Казанова», коли біля магазину АТБ-маркет він біля 02 год. 30хв. зустрів ОСОБА_19 , який був ще з одним хлопцем на прізвище ОСОБА_10 . Вони разом попили пива, а потім ОСОБА_13 та ОСОБА_10 пішли до дому потерпілого, а він біля восьмої школи з ними розпрощався. За пиво розраховувався виключно ОСОБА_13 , а він та ОСОБА_10 нічого не платили.

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли, а від тих, що були заявлені у попередньому судовому засіданні відмовились і на їх допиті в судовому засіданні 02.03.2017 року не наполягали.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст. 358 КПК України передбачено, що протоколи слідчих (розшукових) дій та інші документи долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності іншим учасникам судового провадження.

Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.357 КК України доводиться матеріалами кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-витягом з кримінального провадження № 0000952 від 02 жовтня 2016 року про внесення даних до ЄРДР, по факту того, що 02.10.2016 року приблизно о 04 год. 00 хв. невстановлена особа, через незачинені двері незаконно проникла до приміщення квартири АДРЕСА_4 , де відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілого, викрала майно, а саме: золотий ланцюжок, вагою 8 гр., на якому знаходився золотий хрестик, вагою 1,5 гр.; кредитну картку «А-Банку», на рахунку котрої були грошові кошти в сумі 15 000 грн., грошові кошти в сумі 800 грн., належні ОСОБА_6 , чим заподіяла останньому матеріальну шкоду (том 1, а.м.к.п.1);

-витягом з кримінального провадження № 0001094 від 18 листопада 2016 року про внесення даних до ЄРДР, по факту того, що гр. ОСОБА_3 02.10.2016 року о 04 год.00хв. знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , викрав платіжну картку банку «А-Банк», яка є офіційним документом, що належить ОСОБА_6 (том 1, а.м.к.п. 175);

-протоколом від 02.10.2016 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 (том 1, а.м.к.п.9);

-протоколом огляду місця події від 02.10.2016 року з фото таблицями, зафіксовано місце вчинення злочину та знайдені під час проведення огляду речі і сліди (том 1, а.м.к.п. 13-27);

-висновком експерта № 9/4.6-613 від 05.10.2016 року доведено, що слід пальців рук розміром 22х11 мм, вилучений 02.10.2016 року під час огляду квартири АДРЕСА_4 , придатний для ідентифікації особи і був залишений безіменним пальцем лівої руки особи, відбитки та відтиски пальців рук та відтиски долонних поверхонь якої надані на аркуші паперу заповненому на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Три сліди пальців рук розмірами 18х24 мм, 15х11 мм, 22х15 мм, а також сліди окремих папілярних ліній, що вилучені там же, для ідентифікації за ними особи не придатні (том 1, а.м.к.п. 32-42);

-протоколами огляду предметів від 02.10.2016 року з фото таблицями (том 1, а.м.к.п. 44-45,48-51);

-постановою про визнання і залучення до кримінального провадження речових доказів від 05.10.2016 року (том 1, а.м.к.п. 46);

-висновком судово-медичної експертизи № 695 від 03.10.2016 року доведено, що судово-медичний експерт ОСОБА_20 на підставі даних судово-медичного обстеження гр. ОСОБА_6 , прийшов до висновку, що виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, осаджень шиї - відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети (том 1, а.м.к.п. 60);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав серед інших осіб, обвинуваченого ОСОБА_21 за сукупними ознаками зовнішності, зростом, статурою тіла та ін. (т. 1, а.м.к.п. 63-66);

-протоколом слідчого експерименту від 14.11.2016 року разом з доданим до нього відеозаписом, згідно якого за участю потерпілого ОСОБА_6 послідовно відтворені обстановка та обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення (том 1, а.м.к.п. 68-72);

-висновком судової товарознавчої експертизи № 6/12.1/2074 від 14.11.2016 року, яким встановлена загальна вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_6 майна (том 1, а.м.к.п. 94-96);

-постановою про об`єднання кримінальних проваджень за № 0000952 та за № 0001094 в одне провадження з присвоєнням йому єдиного номеру№ 0000952 (том 1, а.м.к.п. 172-174);

-повідомленням про підозру від 05 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_3 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло потерпілого (том 1, а.м.к.п. 144-145);

-повідомленням про заміну раніше повідомленої підозри від 21 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло потерпілого (том 1, а.м.к.п. 166-169);

-повідомленням про підозру від 19 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.357 КК України, тобто у викраденні офіційного документа вчиненого з корисливих мотивів (том 1, а.м.к.п. 182-185).

Сторонами кримінального провадження клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі і в порядку ст.333 КПК України, суду заявлено не було, а тому суд ухвалив за можливе закінчити судове слідство, обмежившись допитом потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 і дослідженням письмових доказів, що були надані сторонами кримінального провадження, що є достатнім для повноти і всебічності судового розгляду у даній справі.

Фактичні данні, які містяться в документальних доказах зібраних по даній кримінальній справі, збігаються з показами обвинуваченого, потерпілого та свідків, узгоджуються із зібраними та детально дослідженими в судовому засіданні іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

За вище вказаних обставин, у судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.186 КК України за ознакою відкрито викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло потерпілого та передбаченого ч.1 ст. 357 КК України за ознакою викрадення офіційного документа вчиненого з корисливих мотивів.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та дослідженні докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.186 КК України та ч.1 ст.357 КК України вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення за ч.3 ст. 186 КК України відноситься до тяжкого злочину, за ч.1 ст.357 КК України відносить до злочину невеликої тяжкості, разом з тим, обвинувачений щиро розкаявся у кожному із вчинених ним злочинів, що в силу ст. 66 КК України визнається судом як пом`якшуюча обставина, також беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, суд дійшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ст.186 ч.3 КК та ст.357 ч.1 КК України, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року за ст. 186 ч.1 КК України, призначивши остаточно покарання за сукупністю вироків, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому злочини після постановлення вказаного вироку в період іспитового строку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України та вважає необхідним речові докази по справі, а саме: 10 слідів пальців рук та дактилоскопічну картку на ім`я ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах даного кримінального провадження; пляшку з під пива «Туборг», що передана на зберігання до камери речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП, після набрання вироком законної сили знищити; чоловічу барсетку коричневого кольору, що передана під схорону розписку потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили вважати повернутою власнику.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 84-86, 91-94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.186 КК України та ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, що відповідно до вимог ст. 72 КК України, відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, і остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 05 жовтня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий ним у межах цього кримінального провадження, з 05.10.2016 року по 02.03.2017 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.
Речові докази, а саме: 10 слідів пальців рук та дактилоскопічну картку на ім`я ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах даного кримінального провадження; пляшку з під пива «Туборг», що передана на зберігання до камери речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП, після набрання вироком законної сили знищити; чоловічу барсетку коричневого кольору, що передана під схорону розписку потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили вважати повернутою власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 1231, 44 грн.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1