Справа№751/6699/16-к
Провадження №1-кп/751/43/17

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
02 березня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
за участю: прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_4
В с т а н о в и в:
ОСОБА_4 15.03.2016 року близько 01 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів руками, ногами в ділянку тулубу, не менше п`яти ударів руками, ногами та металевим совком в область голови, не менше одного удару ногою в область правої кисті, не менше одного удару металевим совком в область лівої кисті, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння, основи та лицевого черепа, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, поверхневих забійних ран волосистої частини голови, надбрівної дуги зліва, садин та підшкірних гематом обличчя, закритої травми правої половини грудної клітки з переломами 8,9,10 ребер по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, ускладненої тотальним правобічним пневмотораксом, перелому 8-го ребра зліва зі зміщенням уламків, множинні садна тулубу, верхніх кінцівок, підшкірних гематом кистей рук, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 388 від 24.05.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечними для життя ОСОБА_6 в момент заподіяння, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав і показав, що він повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням. Однак, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині моральної шкоди визнав частково на суму 10 000 грн, в частині матеріальної шкоди визнав повністю. З приводу скоєного пояснив, що 14.03.2016 року, увечері вдома, він разом з ОСОБА_8 вживали спиртні напої, випили пляшку горілки. Потім, ОСОБА_8 повернувся з магазину разом з потерпілим ОСОБА_6 і вони продовжили випивати горілку. В подальшому, ОСОБА_9 пішов відпочивати у кімнату, а вони з потерпілим залишились на кухні. Між ними виникла сварка, потерпілий почав ображати його цивільну дружину, штовхнув його і він вдарився головою об стіл. Після цього, він не стримався та почав наносити потерпілому удари ногами та руками, також ударив совком. Куди саме наносив удари не пам`ятає, оскільки до цього випили три пляшки горілки. Після цього, він пішов відпочивати. Вранці, коли прокинувся, потерпілий лежав на підлозі у кімнаті. Потім, вони разом з ОСОБА_8 поїхали в ліс, а потерпілий залишився у нього вдома. Вказав, що до цього з потерпілим у нього виникали конфлікти. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.
Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та ст. 121 КК України підтверджується показами потерпілого, свідків та іншими доказами дослідженими в провадженні.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він 14.03.2016 року йшов з магазину, був трохи випивший і у нього з собою була пляшка вина. Він вирішив зайти до ОСОБА_4 , щоб випити. ОСОБА_4 вдома був сам, дівчини його не було і вони почали випивати. Потім прийшов ОСОБА_8 , вони продовжили випивати. Далі почався конфлікт, з якої причини він не знає. Він пішов у кімнату та ліг на диван відпочивати. Проснувся від того, що його бив ОСОБА_4 , руками, ногами, совком. Спочатку бив по тулубу руками декілька разів, потім совком по голові. Коли він був на підлозі ОСОБА_4 наніс йому два удари по голові і один удар по руці. Тоді він втратив свідомість і нічого не пам`ятає. Його побачив сусід, який викликав швидку медичну допомогу. Він перебував у реанімації 8 днів, а з 15.03.2016 року по квітень місяць перебував у лікарні. З приводу чого в той день був конфлікт йому невідомо. Зазначив, що раніше ніяких конфліктів у нього з ОСОБА_4 не було. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, оскільки в його житті все змінилося, у нього погіршився стан здоров`я. Йому було завдано фізичного болю і моральних страждань, він докладав додаткових зусиль для відновлення та організації свого життя. Вказав, що у добровільному порядку обвинувачений не відшкодував йому заподіяної шкоди. Наполягав на застосуванні міри покарання у виді позбавлення волі.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що обвинуваченого вона знає на протязі трьох років. Про те, що відбулася бійка вона знає зі слів обвинуваченого, нічого не бачила. За даною адресою проживала, але в той час її вдома не було. Повернулась додому увечері 16.03.2016 року. Дома був трохи безлад, на підлозі були сліди крові, на кухні на ковдрі теж була кров. Вранці їй стало відомо, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 випивали і у них відбулася сварка.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показав, що він з ОСОБА_4 приїхали до останнього додому зі спиртним, випили пляшку. Потім він поїхав до магазину за спиртним та зустрів ОСОБА_6 .. Разом з ним повернулись до обвинуваченого та продовжували вживати горілку. В подальшому, коли випивали останню пляшку, він пішов відпочивати у кімнату, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишились на кухні. Вранці, він прокинувся та побачив, що потерпілий лежить на підлозі, на ньому була кров. ОСОБА_4 сказав, що між ними сталася сварка. Він запропонував обвинуваченому викликати медичну допомогу, однак ОСОБА_4 відмовився. Після цього, вони поїхали в ліс, а потерпілий залишився в будинку на підлозі. Наступного дня приїхала поліція та забрала потерпілого. З приводу чого виникла між ними сварка, він не знає.
Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 388 від 18.04.2016 року (а.с.179-183) у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння, основи та лицевого черепа, забоєм головного мозку, субарахноідальним крововиливом, поверхневими забійними ранами волосистої частини голови, надбрівної дуги зліва, саднами та підшкірними гематомами обличчя; закритої травми правої половини грудної клітки з переломами 8,9,10 ребер по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, ускладненої тотальним правобічним пневмотораксом. Також у нього мають місце, перелом 8-го ребра зліва зі зміщенням уламків, множинні садна тулубу, верхніх кінцівок, підшкірні гематоми кистей рук. Вищевказані тілесні ушкодження, виникли внаслідок ударної дії тупих твердих предметів і по давності утворення, можуть відповідати даті 15.03.2016 року.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.03.2016 року ОСОБА_6 письмово повідомив про заподіяння йому тілесних ушкоджень (а.с.137).
Згідно протоколу огляду місця події від 15.03.2016 року в ході якого була оглянута ділянка місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на якій виявлено та вилучено кришку пластикову, пляшку з під пива 1,2 л. зі слідами РБК, пісок з РБК (а.с.140-143).
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 106 від 19.05.2016 року (а.с. 147-150) кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А,анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В змиві на марлі (об№1), вилученому з місця події, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлено антиген Н. Таким чином, кров в цих слідах, ймовірно, відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В і походження її від потерпілого ОСОБА_6 не виключається.
Згідно протоколу огляду місця події від 16.03.2016 року, в ході якого був оглянутий буд АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено рушник з плямами речовини бурого кольору, металевий совок з плямами речовини бурого кольору, штани (джинси) з плямами речовини бурого кольору (а.с.152-155).
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 105 від 20.05.2016 року (а.с.157-161) кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В слідах на рушнику (об№1) та на джинсах (об№2-5), вилучені при огляді місця події, знайдена кров людини, в якій при серологічному дослідженні виявлено в об`єктах №3,5 виявлений антиген Н. Таким чином, не виключено, кров в цих слідах відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В і походження її від потерпілого ОСОБА_6 не виключається. Групова належність крові в слідах (об№1,2,4) не встановлена. На совку (об№6,7) вилученому при огляді місця події, кров не виявлена.
Згідно протоколу огляду місця події від 16.03.2016 року, який був проведений за адресою м. Чернігів, вул. 1-го Травня 168, в приміщенні ЧМЛ № 2, в присутності понятих, було оглянуто коробку, в якій знаходились речі ОСОБА_6 та вилучені куртка чорного кольору з РБК, футболка, мастерка чорного кольору, штани спортивні чорного кольору з РБК, труси, шкарпетки, ботинки (а.с.162-163.)
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 104 від 20.05.2016 року (а.с.165-169) кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В слідах на куртці (об№1,2), вилученої при огляді місця події, знайдена кров людини, в якій при серологічному дослідженні виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В. Таким чином кров в цих слідах відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В і походження її від потерпілого ОСОБА_6 не виключається.
Крім того, у ході проведення слідчого експерименту 26.05.2016 року, що зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту від 26.05.2016 року та відоозйомки до протоколу, оглянутої в судовому засіданні (а.с.184-187), обвинувачений підтвердив характер та кількість нанесення ударів потерпілому.
Згідно висновку судово-психіатричної екпертизи № 372 від 07.06.2016 року у ОСОБА_4 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F10.2 за Міжнародною класифікацією хвороб Х перегляду), у зв`язку з чим йому показане протиалкогольне лікування. Однак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних речовин у підекспертного не виявлено (а.с.192-196).
Згідно висновку судово-психіатричної екпертизи № 371 від 07.06.2016 року ОСОБА_4 психічним захворюванням в період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 психічним захворюванням на теперішній час не страждає, він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані. На теперішній час у ОСОБА_4 не виявлено таких психічних та поведінкових розладів які б перешкоджали його участі у проведенні досудового слідства та судового розгляду по даному провадженню (а.с.197-201).
Вищезазначені докази не оспорюються обвинуваченим та його захисником з приводу їх достовірності та допустимості.
Порушень норм КПК України, які відповідно до ст.. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.
Таким чином, показання потерпілого та свідків обвинувачення узгоджуються між собою та з висновками судово-медичної експертизи, є логічними та пояснюють виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого, а тому суд вважає їх достовірними та кладе в основу вироку.
За вищевказаних обставин, суд вважає доведеною повністю винуватість ОСОБА_4 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя ОСОБА_6 в момент заподіяння, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України.
Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 з 23.11.2015 року перебуває на обліку в Чернігівському обласному наркодиспансері, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за останнім місцем проживання негативно не характеризується, до адміністративної відповідальності не притягувався, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілого, який в судовому засіданні, наполягав на призначенні покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а також те, що обвинувачений не відшкодував потерпілому завдані збитки, суд вважає, що ОСОБА_4 за вчинений злочин необхідно призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.121 КК України, суд не вбачає, за відсутності декількох обставин, що пом`якшують покарання та наявності обтяжуючої обставини.
По справі заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 4011 грн. 08 коп. та моральної шкоди на суму 20 000 грн.
Матеріальну шкоду в сумі 4011 грн. 08 коп необхідно стягнути з обвинуваченого на підставі ст.1166 ЦК України, оскільки обвинувачений повністю визнав позов в цій частині, вказаний розмір шкоди підтверджується чеками (а.с.28-29), а також випискою-епікризом № 3709 від 02.04.2016 року, де зазначено призначення лікарськіх засобів та препаратів, необхідних для лікування (а.с. 30).
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї або близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи.
В ході судового засідання безспірно встановлено, що потерпілому ОСОБА_6 вчиненим злочином заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях від фізичного болю, фізичних та нервових потрясіннях, неможливості вести звичайний спосіб життя, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер вчиненого злочину, тяжкість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, тривалість перебування його на лікуванні, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про задоволення позову в цій частині повністю та визначення розміру моральної шкоди 20 000 грн.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 351,84 грн, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити без змін утримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з часу його затримання, а саме з 31 жовтня 2016 року.
Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, починаючи з 31 жовтня 2016 року по 02 березня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 4011 (чотири тисячі одинадцять ) грн. 08 коп. матеріальної шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 351 грн. 84 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи на користь держави.
Речові докази, а саме:
- пластикову кришку, пляшку з під пива 1,2 л зі слідами речовини бурого кольору, пісок зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються у кімнаті речових доказів Чернігівського відділу поліції знищити;
- куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку, мастерку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, труси, шкарпетки, ботинки, які зберігаються у кімнаті речових доказів Чернігівського відділу поліції повернути потерпілому;
- рушник (ганчірку) з плямами речовини бурого кольору, металевий совок з плямами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, які зберігаються у кімнаті речових доказів Чернігівського відділу поліції знищити;
- диски з відеозаписом огляду місця події залишити в матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1