Справа № 161/3170/17 Провадження №11-сс/773/119/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2017 року про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням. Просив накласти арешт на вилучені 18 лютого 2017 року у ОСОБА_8 згідно протоколу огляду місця події речі та документи, а саме: чорну шкіряну барсетку з клапаном та декількома відділеннями; посвідчення Комітету по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю видане на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_11 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_12 . З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання для запобігання та попередження приховування, зникнення, втрати або знищення, накласти арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Coolpad», модель Е570, білого кольору; мобільний телефон марки «Huawei», чорно-білого кольору.
Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що вилучені під час огляду місця події речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також арешт накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання для запобігання та попередження приховування, зникнення, втрати або його знищення.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту змінити, шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частини ухвали покликання на належність майна, на який накладено арешт ОСОБА_8 , покликаючись на відсутність конкретних фактів та доказів в підтвердження такого.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, прокурора та слідчого, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18 лютого 2017 року до ЄРДР № 0000010 були внесені відомості про контрабанду наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів в особливо великих розмірах, з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 305 КК України (а.с .5).
18 лютого 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України (а.с. 12).
Як вбачається з матеріалів справи, оглянуті та вилучені згідно протоколу огляду місця події від 18 лютого 2017 року речі та документи 19 лютого 2017 року постановою старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_13 визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні (а.с. 11-12).
За наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України та має силу речових доказів, оскільки є таким, що могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, наведена слідчим мета арешту - збереження речових доказів, а також конфіскація майна як виду покарання виправдовує потреби кримінального провадження та відповідає принципам розумності і співмірності обмеження права власності, а також завданням кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.
Доводи сторони захисту про неналежність зазначеного майна ОСОБА_8 не спростовують правильних висновків слідчого судді, з огляду на обставини його вилучення, записи прізвища « ОСОБА_14 » в документах, які вказують на протилежне.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обгрунтовано наклав арешт на вилучене майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 407 ч.3 п.1, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2017 року про арешт майна без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді