Справа № 495/9920/16-к
№ провадження 1-кс/495/1489/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c. Старі Трояни, Кілійського району, Одеської області, гагауза, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
21.06.2017 року слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим військовим прокурором Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниклопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниздійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000035 від 20 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 березня 2014 року рядовий ОСОБА_5 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), дислокованої у АДРЕСА_2 .
31 березня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 134-ос рядового ОСОБА_5 призначено на посаду патрульного (за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії-інструктора кінологічного відділення) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б) військової частини 2197.

16 вересня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 386-ос рядового ОСОБА_5 призначено на посаду механіка-водія 3 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Рядовий ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком високої культури, скромності і витримки, поважати честь і гідність кожної людини, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
20 вересня 2014 року ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 без поважних причин, та ухиляється від військової служби понад один місяць та в подальшому свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляє.

Таким чином, рядовий ОСОБА_5 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді механіка-водія 3 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури зазначеної військової частини, 20 вересня 2014 не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 без поважних причин, та ухиляється від військової служби понад один місяць.

Дії рядового ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 зі звільнення без поважних причин та ухилення від військової служби понад один місяць..
13 березня 2015 року стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_5 складене та направлене за місцем реєстрації повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Окрім того, 13 березня 2015 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_5 було оголошено у розшук.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, підтверджуються показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також іншими належними та допустимими доказами.
За твердженням слідчого, ОСОБА_5 з 20.09.2014 року переховується від органів досудового розслідування, перешкоджає проведенню слідчих дій та процесуальних рішень за кримінальним провадженням, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , існують ризики, що він може надалі переховуватися від органів досудового розслідування або суду та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили визначити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, можливо домашній арешт.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 20.11.2014 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.

13 березня 2015 року стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_5 складене та направлене за місцем реєстрації повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Окрім того, 13 березня 2015 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_5 було оголошено у розшук.
В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.407 КК України.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

За твердженням прокурора, існує вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_5 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч.1 ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 судом береться до уваги вагомість доказів, що обґрунтовують відповідні обставини; тяжкість покарання; його вік; він має місце проживання.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування та у суді.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який визначити за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;
2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
3) утримуватися від спілкування з будь-якими особами, які є свідками, потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали два місяці.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1