Справа № 317/819/17
Пров. № 1-кп/317/124//2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоукраїнка Куйбишевського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно всупереч інтересам військової служби, в порушення вимог ст. ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 23 жовтня 2014 року з метою ухилення від військової служби, не з`явився з відпустки на службу, а саме на бригадний полігон « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований поблизу АДРЕСА_1 , де тимчасово дислокувалась військова частина польова пошта НОМЕР_1 , ухиляючись від військової служби до 15 лютого 2017 року.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно в серпні 2014 року він був призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією і зарахований до списку особового складу зазначеної частини та його постановлено на всі види забезпечення. В жовтні 2014 року його відпустили з частини у короткострокову відпустку, з якої він у військову частину не повернувся. Тільки 15 лютого 2017 року він з`явився до військової прокуратури.
Також він пояснив, що не з`явився до військової частини тому, що він не бажав продовжувати військову службу, необхідно було працювати та піклуватися за рідними, дружина на той час дуже хворіла, постійно перебувала на стаціонарному лікуванні, потрібен був догляд за неповнолітньою дитиною, а також ОСОБА_6 , за якою він офіційно здійснює догляд. При цьому пояснив, що був ознайомлений зі Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України та усвідомлював наслідки неявки на місце служби, однак збіг тяжких сімейних обставин негативно вплинули на його поведінку. В скоєному щиро розкаявся.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 408 КК України за ознаками дезертирство, тобто нез`явлення з відпустки на службу з метою ухилитися від військової служби.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проходження служби, місцем роботи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому злочині та з`явлення із зізнанням.
Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що він є військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації на особливий період та на цей час не звільнений, злочин вчинений під впливом тяжких сімейних обставин, суд вважає можливим призначити йому покарання з іспитовим строком.
Кримінальним правопорушенням шкоди матеріального характеру не завдано, тому цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Судових витрат, пов`язаних з проведенням експертиз та речових доказів по даному кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один рік він не вчинить нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1