ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 1кп/686/259/17 по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницького, громадянина України, тимчасово не працюючого, з неповною вищою освітою, на утриманні малолітній син ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 09.08.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК,
за ч. 1 ст. 286 КК України,
11.03.2016 року біля 22 години 30 хвилин, водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-Деу» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби по вулиці Чорновола зі сторони вулиці Попова в напрямку до вулиці Ціолковського, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу який розташований по вулиці Чорновола поблизу прилягання вулиці Ціолковського міста Хмельницького не переконавшись, що на пішохідному переході не має пішоходів, в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), не зменшив швидкості руху автомобіля, щоб дати дорогу пішоходу, створив небезпеку та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину вулиці Чорновола по нерегульованому пішохідному переході із ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_9 вимог правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багато-уламкового перелому правої лопатки зі зміщенням уламків, з вивихом акроміального кінця правої ключиці, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; рани м`яких тканин надбрівної ділянки голови, нижньої губи в проекції правого кута рота, рана слизової оболонки нижньої губи, крововиливи м`яких тканин обличчя, які за своїм характером відносяться до Легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я та садна шкіри тіла потерпілого, які за своїм характером відносяться до Легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Своїми діями ОСОБА_9 порушив:
- вимоги п. 18.1 «Правил дорожнього руху України»:
Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Вище вказані порушення правил безпеки руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками заподіянням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості потерпілому ОСОБА_7 ..
Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що свою вину у вчиненні ДТП визнає повністю, крім цього показав, що 11.03.2016 року біля 22 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «ЗАЗ-Деу» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби по вулиці Чорновола зі сторони вулиці Попова в напрямку до вулиці Ціолковського, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу який розташований по вулиці Чорновола поблизу прилягання вулиці Ціолковського міста Хмельницького не переконавшись, що на пішохідному переході не має пішоходів, створив небезпеку та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину вулиці Чорновола по нерегульованому пішохідному переході із ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.
Показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що 11.03.2016 року близько 22 год. 30 хв. переходив вулицю на пішохідному переході та його збив автомобіль. Після зіткнення прийшов до свідомості в швидкій допомозі. Після ДТП обвинувачений відшкодував витрати на лікування, відвідував у лікарні. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.
Крім цього, вина ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в провадженні доказами, а саме:
Відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.03.2016 року, (т. 1, а.п. 63-67) з фото-таблицями, відповідно до якого, автомобіль «ЗАЗ-Деу» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходиться на проїзній частині на відстані 2 метра від заднього правого колеса до правого краю проїзної частини, 1,8 метра від правого переднього колеса до правого краю проїзної частини та 6 метрів до а/с АЗС. На автомобілі виявлено пошкодження лобового скла з епіцентром з лівої сторони по центру, яка починається на відстані 15 см від лівого краю автомобіля та закінчується на відстані 1,25 метра. На кришці капота наявні сліди бруду, які розташовані навпроти пошкодження лобового скла;
Постановою про визнання автомобіля «ЗАЗ-Деу» д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом (т. 1, а.п. 73);
Висновком судово-медичної експертизи № 481 від 29.04.2016 року (т. 1, а.п. 78-79), відповідно до якого, згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 станом на 12-03-08.04.2016 року були виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран м`яких тканин обличчя, лівої надбрівної ділянки голови, нижньої губи в проекції правого кута рота, рани слизової оболонки нижньої губи, крововиливів м`яких тканин обличчя, саден шкіри тіла потерпілого (без уточнення локалізації), закритого багато-уламкового перелому правої лопатки в області латеральної частини її тіла з переходом на основу і плечовий відросток лопатки, зі зміщенням уламків, з вивихом акроміального кінця правої ключиці та порушенням співвідношення в акроміально-ключичному з`єднанні правого плечового суглобу, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів, за механізмами: «удар» (крововиливи), «удар-тертя» (садна), «удар-розтягнення-розрив» (рани), «удар-деформація» (перелом і вивих), про що свідчать характер, локалізація та властивості даних ушкоджень.
Закритий багато-уламковий перелом правої лопатки зі зміщенням уламків, з вивихом акроміального кінця правої ключиці за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».
Рани м`яких тканин обличчя, лівої надбрівної ділянки голови, нижньої губи в проекції правого кута рота, рана слизової оболонки нижньої губи, крововиливи м`яких тканин обличчя за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що спричиняють короткочасний розлад здоров`я), згідно тих самих правил.
Садна шкіри тіла потерпілого за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що спричиняють короткочасний розлад здоров`я), згідно тих самих правил.
Характер і локалізація перелічених вище ушкоджень не виключають можливості їх утворення під час ДТП 11.03.2016 року;
Висновком автотехнічної експертизи № 287А від 20.07.2016 року (т.1 а.п. 88-90), згідно якого в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Заз-Деу» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 12.2, 12.3, 12.4, 18.1, Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку до запитання №1.
При вказаних слідством обставинах пригоди водій автомобіля «Заз-Деу» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , шляхом своєчасного застосування гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу до наїзду, з моменту виходу вказаного пішоходу на нерегульований пішохідний перехід (початок перетину проїзної частини);
Висновком автотехнічної експертизи № 312А від 27.07.2016 року (т.1 а.п. 97-99), згідно якого в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Заз-Деу» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 12.2, 12.3, 12.4, 18.1, Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку до запитання №1.
При вказаних слідством обставинах пригоди водій автомобіля «Заз-Деу» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , шляхом своєчасного застосування гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу до наїзду, з моменту виходу вказаного пішоходу на нерегульований пішохідний перехід (початок перетину проїзної частини).
Таким чином, дії ОСОБА_9 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 286 КК України які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 досудовим розслідуванням не встановлено, не надано таких і в суді.
Суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу винного. Суд враховує, що ОСОБА_9 по місцю проживання характеризуються позитивно, судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, відповідно акту проведеного огляду лікарем наркологом, у ОСОБА_9 наркоманії, алкоголізму немає. Епізодичне вживання наркотиків (канабіоїдів), примусового лікування не потребує.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі в мінімальній межі санкції ч. 1 ст. 286 КК України із звільненням від відбування покарання з встановленням випробування.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Цивільний позов заявлений прокурором в інтересах держави підлягає задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати в порядку ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного основного покарання, встановивши йому іспитовий строк два роки щодо виконання основного покарання.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення автотехнічних експертиз № 287 А від 20.07.2016 року в розмірі 615,72 грн. та № 312А від 27.07.2016 року в розмірі 263,88 грн., а всього 879,6 грн..
- автомобіль «Заз-Део», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , залишити у її користуванні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя