Єдиний унікальний номер: 448/491/17
Провадження № 1-кп/448/102/17

У Х В А Л А
07.08.2017року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

та захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 23.02.2017р., про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

16.06.2017 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії вищевказаного запобіжного заходу спливає 14.08.2017 року.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 подав до суду клопотання в якому просить змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт. Своє клопотання обґрунтовує тим, що його підзахисний не винен у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки випадково опинився в оточенні обвинуваченого ОСОБА_4 , коли той грабував потерпілого та завдавав такому тілесних ушкоджень. Вказував на те, що ніякої попередньої домовленості між ОСОБА_5 з ОСОБА_4 з приводу вищевказаних подій у його підзахисного не було. Покликався і на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься розписка потерпілого про те, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має. Також зазначав, що останній виключно позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався, активно сприяє у розкритті даного кримінального правопорушення, тощо.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене його захисником клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , заявили клопотання, в якому просять змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор висловила думку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та просила відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики, які були встановленні під час обрання запобіжного заходу обвинуваченим не відпали і не зменшилися, а також те, що судовий розгляд по даному кримінальному правопорушенні на даний час ще не розпочато та таким чином обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть незаконно впливати на свідків у провадженні, які на даний час не допитані, з метою зміни ними показань, а також узгоджувати свої показання з їхніми показаннями.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та вивчивши матеріали такого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.4 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Частиною першою ст.12 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може утримуватись під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст.201 ч.3 КПК України клопотання захисника про зміну запобіжного заходу має містити копії матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання.

У ході розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Крім того встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, а обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення злочину зник з постійного місця проживання; за місцем реєстрації та проживання в с.Волиця Мостиського району ОСОБА_5 надсилалися повістки про виклик, які родичі відмовлялися отримувати, оскільки самого ОСОБА_5 вдома не було і на виклики він не прибував, тому є підстави вважати, що обвинувачені будуть переховуватись від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за вчинене ними кримінальне правопорушення.

Слід також зазначити і те, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть незаконно впливати на свідків у провадженні, які на даний час не допитані, з метою зміни ними показань, а також узгоджувати свої показання з їхніми показаннями, надавати цим особам поради з врахуванням відомих їм обставин справи, а також схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань.
Таким чином, оцінюючи надані захисником ОСОБА_5 викладені в клопотанні обставини, які на його думку свідчать про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає, що такі не вказують на суттєву зміну обставин, які впливають на рішення про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Окрім того, переважна більшість обставин, на які вказує захисник у поданому ним клопотанні, була вже врахована судом при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинувачених, зокрема і щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ними кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, враховуючи їхній вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості обвинувачених переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, суд дійшов до висновку про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризиків.

Суд також вважає, що продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не буде порушувати їх Конституційних прав та свобод, а також ст.ст.5, 6 Європейської конвенції «Про захист прав і основних свобод людини, оскільки прийняте судом рішення не буде суперечити вищенаведеним законодавчим актам.»

Керуючись ст.ст. 177, 350, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , на домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 05.10.2017р. включно.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 05.10.2017р. включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1