Справа № 2120/1-551/11
Справа № 2120/1-551/11
ВИРОК

іменем України
14 листопада 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі колегії суддів :

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судових засідань: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкента Республіки Узбекистан, росіянина, громадянина України, освіти середньої, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєні злочину передбаченого ст.115 ч.2 п.4 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Каховка Херсонської області, українця, громадянина України, освіти середньо-спеціальної, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України не судимого

у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.396 КК України

встановив :

29 березня 2011 року близько 21.00 год., ОСОБА_8 , знаходячись на вулиці Лісовій в м. Херсоні, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 із особливою жорстокістю, на ґрунті ревнощів до співмешканки останнього - ОСОБА_11 , скоїв умисне вбивство ОСОБА_10 з особливою жорстокістю, яка виразилася в тому, що ОСОБА_8 усвідомлюючи, що завдає особливих страждань ОСОБА_10 , наніс останньому велику кількість прижиттєвих тілесних ушкоджень, а саме 74 ножових поранень.

Так, ОСОБА_8 вистежив ОСОБА_10 на вул. Лісовій, коли останній повертався додому. Біля будинку 24 по вказаній вулиці ОСОБА_8 , вживши пляшку пива намагався двічі вдарити ОСОБА_10 цією пляшкою в область голови, але останній захищаючись вибив з рук пляшку. Після чого, ОСОБА_8 вихопив з кишені, заздалегідь приготований ніж, та, реалізуючи умисел направлений на вбивство з особливою жорстокістю, почав ним наносити численні удари потерпілому в область спини та тулуба справа. При цьому ОСОБА_10 почав тікати в провулок між будинками 24 і 22 по вул. Лісовій. ОСОБА_8 наздогнав потерпілого у вказаному провулку і реалізуючи умисел направлений на вбивство останнього з особливою жорстокістю, продовжив наносити потерпілому численні удари ножем в область шиї, грудної клітини та кінцівок. Однак, ОСОБА_10 вирвався та побіг по провулку в напрямку вул. Лісовій. При цьому, ОСОБА_8 наздогнав потерпілого на цьому ж провулку, звалив того на землю, наніс не менше двох ударів ногою в обличчя, а потім продовжив наносити ножем, потерпілому численні удари в область шиї, грудної клітини та кінцівок чим заподіяв ОСОБА_10 , наступні тілесні ушкодження:

- множинні проникаючі колото-різані рани грудної клітини №22-32, 36-41, 48-51, 57, 64,62,63 з пошкодженням серця, аорти, легень, які виникли не задовго до настання смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

- колото-різані рани шиї № 5-13 з пошкодженням органів шиї, проникаючі колото-різані рани грудної клітини № 33-34,35,62,63 без пошкодження внутрішніх органів, колото-різані рани спини з пошкодженням правої нирки №69, які виникли незадовго до настання смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя в момент заподіяння;

- колото-різані рани №4,15-21,70-76 шиї, голови, правої руки, грудної клітини без пошкодження внутрішніх органів, які виникли незадовго до настання смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я;
- різані рани №14 шиї, лівого передпліччя №77, які виникли незадовго до настання смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень;

- забійні рани №1-3 обличчя, синці губ, садна лівого колінного суглобу, які виникли незадовго до настання смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_10 настала на місці в результаті численних колото-різаних поранень грудної клітини з пошкодженням серця, аорти, легень, що супроводжувалось гострою крововтратою.

ОСОБА_9 , перебуваючи у нетверезому стані, 29 березня 2011року, знаходячись з ОСОБА_8 на місці скоєння останнім вбивства ОСОБА_10 , переслідуючи прямий умисел, направлений на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, приховував ОСОБА_8 активними діями зв`язаними з тим, щоб увести ОСОБА_12 з місця скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 вину в інкримінованому злочині визнав частково і пояснив, що з червня 2009 року підтримував близькі стосунки з ОСОБА_11 , до виходу ОСОБА_10 , її чоловіка, з місць позбавлення волі. Оскільки ОСОБА_13 говорила йому, що у неї з чоловіком постійні сварки, він вирішив поспілкуватися з цього приводу з останнім і попросив піти з ним ОСОБА_14 з метою стримування його , в разі якщо він буде чинити щось протиправне проти ОСОБА_10 . Ввечері на квартирі де він жив, взяв про всяк випадок кухонний ніж, так як побоювався ОСОБА_10 , про що ОСОБА_14 не знав і вони пішли до магазину, де він купив пляшку з пивом. Вони прийшли на вул. Некрасова, де у квартирі працював ОСОБА_15 . Він попросив ОСОБА_14 подзвонити йому, коли той вийде з будинку, а сам відійшов. Коли ОСОБА_15 вийшов, близько 20.30 год., вони чекали його у провулку де він вжив пляшку пива . Зустрівши ОСОБА_10 , на перехресті вул. Лісової та пров. Лісовому, він відразу намагався вдарити його пляшкою з під пива по голові, але той відбив удар, та вибив пляшку з його руки. Після того , він намагався нанести удар рукою, але ОСОБА_15 схопив його за руку, тоді він правою рукою вихопив ніж і почав наносити останньому удари ножем по тулубу. Бєлий вирвався і побіг. Через 10-15м. він наздогнав ОСОБА_16 і наніс тому ще декілька ударів ножем в передню частину тулубу . Бєлий знов вирвався та побіг, але він знову наздогнав того ,збивши його з ніг , і ще декілька разів вдарив ОСОБА_16 ножем. Наносив удари по корпусу ОСОБА_16 швидко та хаотично. Не звертав, при цьому увагу,на явність або відсутність ознак життя у ОСОБА_16 . Перестав наносити удари лише після того, як його відтягнув за одежу ОСОБА_14 . Залишивши місце події , він пішов за своїм місцем проживання , там перевдягнувся, після чого пішов на адресу , де тимчасово проживав його батько та брати , звідти пішов до ОСОБА_17 . Зранку на наступний день поїхав до с. Більшовик, де його затримали працівники міліції. ОСОБА_14 під час нанесення ним ударів ОСОБА_18 , останнього не тримав і ударів не наносив. В ході досудового слідства при допиті його у якості підозрюваного та при відтворенні обставин події дав покази, що удари ножем наносив ОСОБА_14 , однак він це казав тому, що хотів перекласти провину на ОСОБА_14 , але під час очної ставки з ОСОБА_14 він давав покази , щодо обставин вчинення ним вбивства ОСОБА_16 які є правильними . Не вважав себе особою яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, так як вжив пиво безпосередньо перед вчинення злочину. Крім того, зазначив про те, що при завданні ОСОБА_18 ударів ножем не мав умислу на завдання йому страждань.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 свою провину в інкримінованому злочині не визнав і пояснив що, він знаходиться у дружніх стосунках з ОСОБА_19 , знає, що той зустрічався з ОСОБА_13 , деякий час вони жили разом. Про чоловіка ОСОБА_13 йому нічого не відомо. 29.03.11 року ввечері ОСОБА_19 розповів йому, що хоче поспілкуватися з однією людиною і так, як той може кинутися у бійку, то щоб він розборонив їх. Вони прийшли до будинку на вул. Некрасова та чекали коли ОСОБА_15 вийде з будинку. Потім ОСОБА_19 відійшов десь на 100м., а коли ОСОБА_15 вийшов, він подзвонив ОСОБА_19 і сказав про це. ОСОБА_19 сказав йому йти за ОСОБА_15 , який зайшов в магазин, а потім вони зустріли ОСОБА_16 . Він відійшов у туалет. Він не бачив, що відбувалось між ОСОБА_19 та ОСОБА_15 так як було темно , а також густий туман. Коли він наблизився до них ОСОБА_15 лежав , він схопив ОСОБА_19 , відтягнув від ОСОБА_16 і вони пішли з місця події. Він не знає, щоб ОСОБА_19 брав з собою ніж.

Потерпілі до зали судового засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд з дотриманням вимог ст. 290 КПК України ( в редакції 1960 року ) , тієї обставини що потерпіли не були очевидцями вказаного злочину та не заявляли цивільні позови , вирішив питання про можливість розгляду справи у відсутності потерпілих так як їх неявка не буде перешкодою для з`ясування всіх обставин справи та захисту їх прав і законних інтересів.

На думку суду , вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в рамках пред`явленого їм обвинувачення , відповідно до постанови про зміну обвинувачення , стосовно ОСОБА_8 за п.4 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_9 за ч.1 ст.396 КК України доказана . Вона підтверджується перевіреними в ході судового розгляду , доказами здобутими під час досудового розслідування , об`єм дослідження яких визначено судом , з урахуванням думки учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити, та про порядок їх дослідження , відповідно до положень ч.1, 2 ст.299 КПК України ( в редакції 1960 року) , а саме :

- висновком судово-медичної експертизи №390 від 27.04.11року , згідно якого на трупі ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження які віднесено до п`яти груп :

1 група: множинні проникаючі колото-різані рани грудної клітини №22-32,36-41,48-51,57,64,62,63 за даними судово-криміналістичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

2 група: колото-різані рани шиї № 5-13 з пошкодженням органів шиї, проникаючі колото-різані рани грудної клітини №33-34,35,62,63 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя в момент заподіяння.

3 група: колото-різані рани №4,15-21,70-76 мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я.

4 група: різані рани №14 мають ознаки легких тілесних ушкоджень;

5 група: забійні рани №1-3 мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Утворення тілесних пошкоджень 1-4 груп в результаті травматичного впливу одного й того ж клинка ножа, не виключається. Характер та морфологія тілесних пошкоджень 1-5 груп не дозволили експерту встановити послідовність їх виникнення.

Смерть настала в результаті утворення тілесних пошкоджень першої групи у вигляді численних колото-різаних поранень грудної клітини з пошкодженням серця, аорти, легень, що супроводжувалось гострою крововтратою, в проміжок часу, який вираховується десятками секунд, в межах якого потерпілий міг вчиняти самостійні активні дії, рухатися, що підтверджується наявністю та характером пошкоджень, малокрів`ям.

Враховуючи локалізацію та характер пошкоджень 1-5 груп експерт дійшов висновку про те , що потерпілий в момент спричинення тілесних ушкоджень №1-4,18, 22-51,62,63,70-74, синців губ, не виключно, був повернутий передньою поверхнею тіла до нападника; в момент спричинення ушкоджень №15,16,17,19-21,52-61,64-69 був повернутий задньою поверхнею тіла до нападника. Локалізація та характер ушкоджень №75-77 допускає різноманітність варіантів розташування потерпілого до нападника.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за п.4 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, вчинене з особливою жорстокістю.

Доводи підсудного ОСОБА_8 про те , що він не мав умислу на завдання ОСОБА_18 своїми діями страждань ,що свідчить про відсутність в його діях кваліфікуючої ознаки - вчинення вбивства з особливою жорстокістю , судом розцінюються як обраний ним спосіб захисту .

Так його твердження спростовуються , як його показами даними під час судового слідства , так і висновком судово-медичної експертизи №390 від 27.04.11року. А саме, з наведених ним в ході судового слідства обставин вчинення інкримінованого йому злочину, які співвідносяться з вище згаданим висновком експертизи, характеру , чисельності, локалізації та особливостей комплексу всіх виявлених на трупі тілесних ушкоджень слідує ,що частина ударів ножем в різні частини тіла була завдана ОСОБА_18 за життя і останній вчиняв активний супротив та намагався їх уникнути. При спробі ОСОБА_16 втекти та припинити активний супротив , підсудний завдав останньому декілька ударів ногою , у тому числі в область голови про що свідчать забійні рани обличчя , а після цього продовжував нанесення ударів ножем , що супроводжувалось певними фізичними стражданнями. Тобто кількість та характер тілесних ушкоджень , їх локалізація ( що відображено на схемі до вищевказаного висновку експерта ),знаряддя , значна сила та механізм їх спричинення свідчать про наявність у ОСОБА_8 умислу на умисне вбивство з особливою жорстокістю та спростовує доводи підсудного в цій частині.

Дії ОСОБА_9 правильно перекваліфіковано за ч.1 ст.396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Доводи підсудного , що в його діях відсутній вказаний склад інкримінованого йому злочину , оскільки він перебував на той час хоча і на не значній відставні від місця події , але так як це була темна пора доби і крім того був густий туман , він не міг знати що вчиняє ОСОБА_8 , судом розцінюється як обраний спосіб захисту.

Так , з показань ОСОБА_9 даних ним в ході судового слідства слідує , що він був обізнаний , що ОСОБА_8 мав намір вчинити проти ОСОБА_16 протиправні дії тому і просив його, в разі бійки розняти їх. Під час вчинення ОСОБА_8 вбивства він знаходився на незначній відстані від місця події , проти чого не заперечував в ході судового слідства , де міг чути характерні звуки які супроводжували дії ОСОБА_8 , що свідчить про потурання ОСОБА_9 злочину, тобто бездіяльність , внаслідок якої ОСОБА_8 отримав можливість завершити злочинний намір.

Крім того , та обставина, що він після наближення до місяця події та встановлення того , що ОСОБА_15 лежав на землі , не поцікавився у ОСОБА_8 , що сталось з ОСОБА_15 та чи не потрібна йому допомога , а навпаки відтягнув ОСОБА_19 від ОСОБА_16 після чого вони пішли з місця події , свідчить також про усвідомлення ОСОБА_9 того , що ОСОБА_15 міг перебувати у небезпечному стані в наслідок вчинення неправомірних дій ОСОБА_20 . Що також підтвердилось його розмовою з ОСОБА_8 по телефону в цей же день , коли останній повідомив , що його штани були у крові і він їх знищив. Однак ОСОБА_9 не повідомив медичні установи про необхідність екстреної медичної допомоги потерпілому. Що свідчить про приховування злочину шляхом бездіяльності . Так як предметом приховування , відповідно до положень ч.1 ст. 396 КК можуть бути не тільки матеріальні явища , а інформація про ці явища.

Судом , в силу вимог ст. 173 КПК України ( в редакції 1960 року ) визнається як не допустимий доказ протокол очної ставки між ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 . Так як вказана очна ставка була проведена без дотримання вимог щодо її проведення ,а саме з викладенням до початку її проведення попередніх показів ОСОБА_8 . Хоча вимогами ч.2,3 ст. 173 КПК України передбачено , що викликаним на очну ставку особам по черзі пропонується дати показання про ті обставини справи, для з`ясування яких призначена очна ставка. Після цього слідчий ставить запитання. Особи, викликані на очну ставку, з дозволу слідчого можуть ставити запитання одна одній. Оголошення показань, даних учасниками очної ставки на попередніх допитах, дозволяється лише після дачі ними показань на очній ставці та запису їх до протоколу.

Обираючи міру покарання підсудним , суд враховує тяжкість вчинених ними злочинів, данні про особи підсудних , а саме ОСОБА_8 який позитивно характеризувався під час навчання у школі та під час служби у лавах армії, та посередньо за місцем реєстрації ,а також посередню характеристику ОСОБА_9 за місцем реєстрації, Характеристики щодо обвинувачених складені відносно них за місцем їх тимчасового проживання за адресою АДРЕСА_2 яку вони спільно винаймали з їх показів, протягом трьох місяців до вчиненого злочину, судом визнаються не належними доказами, оскільки відомості викладені у них суперечать даним викладеним у характеристиках за місцем реєстрації підсудних , та не співвідносяться з іншими доказами наданими суду на підтвердження цих обставин.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом визнаються щире каяття у вчиненні вбивства , яке не оспорюється ним , та активне сприяння розкриттю злочину яке полягало у дачі правдивих показів щодо обставин вчинення ним вбивства. А саме, не дивлячись на те , що в день його затримання 31.03.2011 року він давав показання якими оговорив ОСОБА_21 у причетності до вичиненого ним вбивства , але вже 03.04.2011 , при проведенні між ними очної ставки давав визнавальні показання щодо його причетності до цього злочину.

Не визнання ОСОБА_8 вини в частині вчинення вбивства з особливою жорстокістю судом не може розцінюватись як відсутність щирого каяття , оскільки його позиція до вказаної кваліфікуючої ознаки базується на його суб`єктивному тлумачені цієї правової норми.

Обставин які пом`якшують покарання підсудному ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставин які обтяжують покарання підсудним судом також не встановлено.

Посилання прокурора , в постанові про зміну обвинувачення, на вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину у стані алкогольного сп`яніння , судом не визнається обставиною яка обтяжує покарання , в силу вимог ст. 67 КК України . Так як , на підставі розьяснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд залежно від конкретних обставин справи (зокрема, за відсутності зв`язку якоїсь із названих у цих пунктах обставин зі злочином) вправі не визнати обтяжуючими, навівши у вироку відповідні мотиви .

Як встановлено судом , під час судового слідства з його показань , ОСОБА_8 під час перебування ОСОБА_10 в місцях позбавлення волі зустрічався з його співмешканкою ОСОБА_11 та пропонував їй спільне проживання. Однак після звільнення ОСОБА_10 з місць позбавлення волі остання відмовилась проживати спільно з ОСОБА_8 . Крім того , будучи розлюченим на ОСОБА_10 , в наслідок образи нанесеної останнім , в його присутності , на адресу співмешканки ОСОБА_11 , напередодні , ОСОБА_8 вирішив з`ясувати з ним стосунки . Для чого безпосередньо 29 березня 2011 року близько 21.00 взяв з собою , на вказану зустріч, ніж.

З наведених обставин суд дійшов висновку про попередній намір ОСОБА_8 на вчинення , по відношенню до ОСОБА_10 протиправного діяння і вказане рішення не було наслідком вживання ним алкогольних напоїв безпосередньо перед вчинення вбивства Бєлого.

З урахуванням особи підсудного ОСОБА_8 , його ставлення до вчиненого яке побудовано на критичній оцінці його протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене , суд вважає необхідним призначити йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства в межах санкції визначеної ч.2 ст. 115 КК України .

На думку суду даний вид покарання та строк покарання обраний по відношенню до ОСОБА_8 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів , а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним злочину та наслідками які наступили в результаті його вчинення.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України визначено , що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України . Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.49 КК України визначено , що , особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Злочин визначений ч.1 ст. 396 КК України відноситься , за класифікацією злочинів визначених ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості . Так як з дня вчинення ОСОБА_9 злочину визначеного ч.1 ст. 396 КК України , а саме з 29 березня 2011 року і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, суд вважає необхідним звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України суд

засудив :

Визнати ОСОБА_8 винним у вчинені злочину передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за п.4 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді 11 років двох місяців 28 днів позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з розрахунку один день переднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 31 березня 2011 року по 14 листопада 2016 року .

У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного ОСОБА_8 покарання звільнити його з-під варти в залі суду.

Визнати ОСОБА_9 винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 396 КК України .

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 396 КК України , на підставі ч.5 ст.74, п.3ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витратив розмірі 6219.37 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в розмірі 448,33 грн.

Речові докази по справі, які знаходяться у кімнати зберігання речових доказів Суворовського РВ ХМУ: спортивні чоботи, спортивну куртку повернути ОСОБА_8 , куртку повернути ОСОБА_9 , кросівки, брюки, труси, куртку, джемпер, фуфайку повернути ОСОБА_11 , грошу в сумі 31 грн., вважати повернутими ОСОБА_22 , скляну пляшку з-під пива «Янтар», скляну пляшку з-під пива «Чернігівське», осколки з пляшки пива «Чернігівське», пакет з речами потерпілого (посуд), задню кришку мобільного телефону «Нокіа», пачку цигарок «Прилуки», два відрізки СТ з мікрооб`єктами з долоней рук трупа ОСОБА_10 , полімерну пляшку з-під пива «Львівське 1715», полімерну пляшку з-під пива «Чернігівське», пляшку з-під коняка «Чорноморський», ніж, металевий ґудзик, полімерну пляшку з-під пива «Чернігівське» 1,2 л., два тампони зі змивами речовини бурого кольору знищити, диск з відеозаписом з магазину «Сільпо» зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Херсонської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту оголошення, а засудженими у той же строк з дня вручення їм копії вироку, через Херсонський міський суд Херсонської області .

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3