Справа № 279/1996/17
Номер рядка звіту 18
номер провадження 1-кп/279/336/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2017 р. Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростеня Житомирської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, не інваліда, на утриманні осіб не має, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту від 30.05.2017 року під час досудового розслідування встановлено, що 24.02.2017 року близько 07.30 години обвинувачена ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території магазину «Особливий», що за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрала майно ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки Lenovo A 2010 червоного кольору, ІМЕI-1: НОМЕР_1 , ІМЕI-2: НОМЕР_2 , вартістю 1999 грн., в даному телефоні знаходилась сім-картка «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_3 , вартістю 25 гривень, який знаходився під одним із столиків магазину і був залишений потерпілою ОСОБА_4 , чим спричинила потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2024 гривни та з викраденим з місця події зникла.
ОСОБА_5 не виконала положень зазначеної норми, які зобов`язують кожного, хто знайшов загублену річ, негайно повідомити про це особу, яка її загубила. ОСОБА_5 знала, кому належить це майно, мала достатні підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею поверутися, та у разі появи власника з метою повернення майна, умисно перешкоджала цьому в свою чергу розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд, продавши гр. ОСОБА_6 за що отримала грошову винагороду в сумі 700 гривень.
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
30.05.2017 року між потрепілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України в обсязі підозри та повністю відшкодувала заподіяну потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду.
Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень, що становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Потерпіла зазначила, що обвинувачена відшкодувала завдану шкоду, вона повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, а також їй зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, просила затвердити зазначену угоду.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, а тому може бути затверджена і обвинуваченій слід призначити узгоджене в угоді покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 30.05.2017 року про примирення між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами угоди покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 373-375, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 30.05.2017 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити їй за ст.185 ч.1 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: мобільний телефон марки Lenovo A 2010 червоного кольору, ІМЕI-1: НОМЕР_1 , ІМЕI-2: НОМЕР_2 , який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити останній, як власнику даного майна.
Запобіжний захід на досудовому слідстві ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1