БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2444/16-к
Провадження № 1-кс/497/340/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.12.16 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
29 грудня 2016 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000653 від 16.11.2016 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
З метою відшукування та вилучення викраденого у потерпілого майна, 28.12.2016 на підставі постанови слідчого судді Болградського районного суду Одеської області працівниками Болградського відділення поліції проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За результатами вказаного обшуку в домоволодінні ОСОБА_4 викраденого у потерпілого ОСОБА_5 майна виявлено не було, а виявлено та вилучено речовину рослинного походження у подрібненому вигляді із ризьким специфічним запахом приблизною вагою 10 грам.
Кількість тимчасового вилученого майна підтверджується протоколом обшуку від 28.12.2016.
Виявлена речовина рослинного походження під час обшуку упакована та опечатана.
Вилучені у ході вказаного обшуку предмети та речовина рослинного походження з метою встановлення належності її до наркотичних речовин, потребує криміналістичних досліджень, за результатами яких може бути визнаною наркотичним засобом, а як наслідок матиме значення предмету злочину та речового доказу.
Слідчим відділенням Болградського відділення поліції 29.12.2016 відомості за фактом вилучення вищевказаних предметів і речовини рослинного походження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань За № 0000738, за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Факт виявлення і вилучення вищевказаних предметів і речовини рослинного походження підтверджується показами свідків понятих, що були присутні при проведенні обшуку у домоволодінні по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .
Накладення арешту на тимчасове вилучене майно обумовлено в першу чергу необхідністю збереження речових доказів, а також забезпечення проведення судової експертизи наркотичних засобів (залучення експерта) у кримінальному провадженні №0000738 від 29.12.2016.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що є всі підстави вважати, що виявлена та вилучена під час обшуку речовина рослинного походження у подрібненому вигляді із ризьким специфічним запахом є предметом кримінального правопорушення, з метою запобігання їх знищенню та пошкодженню, а також для забезпечення їх збереженню слідчий вважає за необхідне вирішити питання про арешт тимчасово вилученого майна.
Слідчий СВ Болградського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, посилаючись на те, що в клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна, викладені всі обставини та достатні підстави вважати, що є необхідність забезпечити збереження тимчасово вилученого майна шляхом накладення на нього арешту.
На підставі ст. 107 ч.1 КПК України, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії, слідчим суддею прийнято рішення розглянути матеріали без застосування засобів фіксування кримінального провадження.
Розглянувши подане клопотання, доводи викладені в ньому та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...
Також системний аналіз положень ст.ст.167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України).
Оскільки, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування; діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів; зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора, тому вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод, т.я. вилучення майна є фактичним позбавлення особи, у володінні якої перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки на ньому можуть зберігатися сліди вчиненого злочину та має значення в якості речового доказу в кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на речовину рослинного походження у подрібненому вигляді із ризьким специфічним запахом, приблизною вагою 10 грам у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вилучену речовину рослинного походження у подрібненому вигляді із ризьким специфічним запахом здати на зберігання в Болградський ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, пр. Соборний, № 97.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1