Справа № 199/809/17
У Х В А Л А
іменем України
01 лютого 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу прокуратури про тимчасовий доступ до речей та документів,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів із можливістюознайомлення та вилучення зокрема: оригіналів цивільної справи №2-6454/11(2/401/1959/12) за позовом ОСОБА_4 , у якій міститься оригінал розписки ОСОБА_5 від 03.07.2011 року та оригінал розписки ОСОБА_6 , а також інші документи,що можуть мати ознаки доказів по кримінальному провадженні, що зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ..

Клопотання обґрунтовується тим, що до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_7 , про те, що У 2009 році гр. ОСОБА_6 , 1961 р.н., ОСОБА_8 , 1981 р.н., та гр. ОСОБА_9 , під приводом продажу будинку за адресою АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами в сумі 75000 доларів США. В ході допиту потерпілої ОСОБА_10 остання пояснила, що приблизно в 2009 році, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 побачила оголошення в газеті «Авісо» про продаж нерухомості (домоволодіння) за адресою АДРЕСА_2 після чого здзвонилися з особою на ім`я ОСОБА_11 , який сказав що дійсно продає дім за вищевказаною адресою та погодився його показати. Так, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 прибули за адресою АДРЕСА_2 де їх зустрів чоловік який представився як ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 та тещою ОСОБА_9 , та показав копії правовстановлюючих документів на будинок, в яких він значився як власник, при цьому пояснивши, що оригінали документів знаходяться у юриста на ім`я ОСОБА_12 , оскільки за адресою АДРЕСА_2 знаходиться дві житлових будівлі та для оформлення необхідно розділити земельні частки, чим і займався юрист. Також ОСОБА_6 вказав, що будинку, який продається буде присвоєно адрес АДРЕСА_2 , а він, разом з тещою та дружиною будуть проживати в сусідньому будинку за адресою АДРЕСА_2 . Після узгодження ціни на дім ОСОБА_10 під гарантійну розписку передала ОСОБА_6 завдаток за будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 в розмірі 50 000 доларів США. Після домовленості про вартість домоволодіння та передачі завдатку сім`я ОСОБА_10 з дозволу ОСОБА_6 переїхала проживати у домоволодіння АДРЕСА_2 , де потерпіла зробила деякі ремонтні роботи. У травні 2011 року ОСОБА_10 стало відомо, що ОСОБА_6 не збирається продавати їй домоволодіння АДРЕСА_2 , а шукають інших покупців. Данний факт ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтвердили, та запропонували потерпілій звільнити домоволодіння до 12.06.2011 року. При цьому ОСОБА_6 підтвердив факт отримання завдатку у розмірі 50000 доларів США та дав відповідну розписку, що зобов`язується повернути завдаток у розмірі 50000 доларів США, а також 10000 доларів за ремонт будинку. Після складання вказаної розписки сім`я ОСОБА_10 висилилась із будинку, проте грошові кошти в загальній сумі 60000 доларів США ОСОБА_6 повертати їй відмовився. В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_9 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 24.06.2011 року. Також відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_9 , домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , належить їй з 2008 року, було куплено нею через оголошення в газеті. При купівлі вказаного домоволодіння ОСОБА_9 було передано та нотаріально завірено всі необхідні документи. Довіреність на гр. ОСОБА_6 щодо розпорядження домоволодінням, розташованим за адресою АДРЕСА_2 , оформлено не було. Згідно з поясненням, наданим ОСОБА_8 домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , належить та документально оформлено на її матір ОСОБА_9 . Жодних довіреностей на ОСОБА_6 оформлено не було. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ДОР від 29.09.2011 домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_9 на праві приватної власності на підставі договору про поділ нерухомого майна від 24.06.2011 року. Так, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 йому не належить, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, переконав потерпілу ОСОБА_10 , що вказане домоволодіння є його власністю. Остання, в свою чергу вважаючи, що її дії є правомірними та вигідними для неї передала грошові кошти в сумі 50 000 доларів США ОСОБА_6 , про що була написана відповідна розписка. Умисні дії ОСОБА_6 , що виразились у заволодінні чужим майном в сумі 50 000 доларів США шляхом зловживання довірою кваліфіковані за ч.4 ст.190 КК України. Прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 на підставі заяви про ознайомлення з матеріалами справи, отримано ксерокопії окремих сторінок цивільної справи № 2-6454/11 (2/401/1959/12) за позовом ОСОБА_10 . Так, в матеріалах вказаної справи знаходяться оригінали розписки ОСОБА_9 від 03.07.2011 року, що підтверджує той факт, що вона є юридичним власником домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , а також розписка ОСОБА_6 про отримання ним від ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі шести десяти тисяч доларів СІЛА. Вказані документи мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та не можуть бути встановлені іншими способами доказування. В матеріалах цивільної справи № 2-6454/11 (2/401/1959/12) містяться дані, які мають важливе значення для виконання завдань кримінального провадження, а саме захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Крім цього, вищевказані документи можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні та мають суттєве значення для прийняття рішення, передбаченого ч. 2 ст. 283 КПК України. Таким чином, в ході досудового розслідування, виникла необхідність в тимчасовому доступі до документів, які зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: матеріалів цивільної справи № 2- 6454/11 (2/401/1959/12), прокурор вважає неможливим іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вищевказаних документів.
Заслухавши прокурора ОСОБА_3 та дослідивши додані до клопотання документи, суд дійшов висновку про те, що документи, на які вказує прокурор, самі по собі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості, що містяться в цих документах, можливо використати як доказ, і іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо, а вилучення зазначених документів необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309, 477 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Надати прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , або співробітникам органу досудового розслідування, визначених ОСОБА_3 відповідним дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 36, 40, 41 КПК України дозвіл на тимчасовий доступ до документів, з можливістю проведення огляду та вилучення із матеріалів цивільної справи №2-6454/11 (2/401/1959/12) за позовом ОСОБА_10 , оригіналу розписки ОСОБА_5 від 03.07.2011 року та оригіналу розписки ОСОБА_6 , а також огляду та зняття копій інших матеріалів вказаної цивільної справи, що зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська, надати (забезпечити) тимчасовий доступ прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , або співробітникам органу досудового розслідування, визначених ОСОБА_3 відповідним дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 36, 40, 41 КПК України. до зазначених документів та надати їм можливість їх оглянути, вилучити та зробити копії.

У задоволенні клопотання органу прокуратури про тимчасовий доступ до документів в іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Згідно ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

01.02.2017