АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-cc/796/4296/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 30 вересня 2016 року, за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 26, яке належить ТОВ «Фермі-газ», а саме: резервуар для зберігання скрапленого газу марки «Delta» № 108744, резервуар для зберігання скрапленого газу марки «Delta» № 108748, паливно роздавальна колонка виробництво ТОВ «Науково-виробнича компанія «Шельф» Модель «Шельф» 852 03.2005 року випуску, скраплений газ у кількості 2220 літрів.
Відмовляючи в задоволенні вищевказаного клопотання слідчий суддя врахував положення КПК України і роз`яснення ВССУ щодо практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальну поведінку слідчого, який не з`явився на розгляд поданого клопотання та який про причини неявки не повідомив, що свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення обставин, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК України та прийшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 30 вересня 2016 року у даному кримінальному провадженні.
Апеляційна скарга мотивована тим, що орган досудового розслідування не погоджується з мотивуванням рішення, оскільки слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали зазначаються підстави для відмови у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а не для відмови у клопотанні слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Крім того, прокурор наголошує на тому, що місцевим судом під час розгляду клопотання слідчого не повідомлено ні слідчого, ні процесуального керівника про дату, час та місце розгляду поданого клопотання, а тому сторона обвинувачення фактично була позбавлена можливості підтримати подане клопотання та довести наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.
Також вважає, що розмір шкоди завданий даним кримінальним правопорушенням є явно співрозмірним розміру вилученого майна, на яке слідчий просить накласти арешт.
Одночасно, прокурор ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності пропуску строку, автор апеляційної скарги зазначає, що вищевказане клопотання розглядалось без повідомлення органу досудового розслідування і копія оскаржуваної ухвали їм не направлялась.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи наведене, а також відсутність у матеріалах повідомлення ініціатора клопотання про дату, час, місце розгляду клопотання та відсутність даних про отримання слідчим копії судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000078, внесеного до ЄРДР 28.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КПК України.

10.10.2016 року слідчийслідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням ізпрокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 30 вересня 2016 року, за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 26, яке належить ТОВ «Фермі-газ».
Ухвалою слідчого судді Святошинськогорайонного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року у задоволенні даного клопотання слідчого відмовлено.
Дане рішення слідчого судді суду першої інстанції не може бути визнано обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вивченням матеріалів провадження встановлено, що слідчим суддею при постановленні ухвали зазначаються підстави для відмови у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, що не мало бути предметом розгляду слідчого судді.
В свою чергу, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що в дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 30 вересня 2016 року, за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 26, яке належить ТОВ «Фермі-газ», з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року.
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 30 вересня 2016 року, за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 26, яке належить ТОВ «Фермі-газ», скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 30 вересня 2016 року, за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 26, яке належить ТОВ «Фермі-газ», задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 30 вересня 2016 року, за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 26, яке належить ТОВ «Фермі-газ», а саме: резервуар для зберігання скрапленого газу марки «Delta» № 108744, резервуар для зберігання скрапленого газу марки «Delta» № 108748, паливно роздавальна колонка виробництво ТОВ «Науково-виробнича компанія «Шельф» Модель «Шельф» 852 03.2005 року випуску, скраплений газ у кількості 2220 літрів.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4