Провадження №11-кп/772/1208/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2016 року про відмову в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
07.07.2016р. до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Вінницькій УВП № 1 м. Вінниці, в якій просить зарахувати йому строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2016 року в задоволенні зазначеного клопотання засудженого ОСОБА_6 було відмовлено, оскільки правила закріплені у ст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, а довічне позбавлення волі являється окремим і безстроковим видом покарання, на який дія вищевказаного закону не розповсюджується.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 , застосувавши до нього ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки в Прикінцевих положеннях Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р. «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку застосування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вказано, що його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю, також ч. 5 ст. 72 не містить обмежень щодо застосування цього Закону та існує право на звернення до Президента з клопотанням про помилування після відбуття 25 років призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та перерахувати строк його перебування в СІЗО згідно Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р. «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку застосування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційні скарги та просить їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
На підставі п. 4 ч. 2 ст. 539, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, судом першої інстанції вірно було прийняте рішення щодо підсудності даного клопотання, оскільки засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 відбуває покарання у Вінницькій УВП № 1 УДПтС України у Вінницької області, за вироком Одеського обласного суду від 17 березня 1998р. за п.п. «а», «г» ст. 93 КК України (1960), який був змінений ухвалою Одеського обласного суду від 03.07.2000р. в частині покарання, з смертної кари на довічне позбавлення волі, а тому розгляд його клопотання здійснюється судом, який за територіальним розташування знаходиться за місцем де відбуває покарання засуджена особа.
Відповідно до правил закріплених у ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання розповсюджуються лише на осіб, яких засуджено до позбавлення волі. Довічне позбавлення волі, являється окремим самостійним видом покарання на який дія вищевказаного закону не розповсюджується.
Отже суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 .

Правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на певний строк, тобто на строк від одного до п`ятнадцяти років (ст.63 КК України).
Захисник ОСОБА_7 посилається на п. 2 «Прикінцевих положень», але там зазначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, які не відбули покарання повністю, тобто довічне покарання немає часових рамок відбуття покарання.
Наведені у апеляційних скаргах доводи про незаконність рішення першої інстанції щодо відмови у застосуванні до нього Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наведенні вище підстави, тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, ст. 72 КК України, ст.ст. 404, 407, 418, 419, 537-539 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: