справа №176/123/17
провадження №1-кс/176/3/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2017 року

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води Дніпропетровської області клопотання слідчого Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2017 року за №0000098, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондарівка Веселинівскього району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, розведеного, маючого малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном не призначався, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше судимого: 12.01.2015 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент затримання постійного місця мешкання не має, якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

З клопотання витікає, що ОСОБА_4 26.01.2017 року приблизно о 12 годині 50 хвилин проходячи по вул. Осіння м. Жовті Води Дніпропетровської області, на залізобетонній опорі повітряної лінії зв`язку, яка розташована поряд з будинками № 10 та № 12, помітив телефонний кабель, який прокладений повітряною лінією зв`язку вздовж всієї АДРЕСА_2 . Після чого, останній підійшовши до залізобетонної опори №3-801, де проходила повітряна лінія телефонного зв`язку ТПП 50-2-0,4 між опорами №№ 3-801 - 3-802, ОСОБА_4 вибравши її як об`єкт вчинення злочину, і в той же час у нього виник злочинний намір на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 , знаходячись біля залізобетонної опори №3-801 повітряної лінії телефонного зв`язку, яка розташована навпроти будинку №10 по вул. Осіння м. Жовті Води Дніпропетровської області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, приблизно о 13 годині 00 хвилин 26.01.2017 року за допомогою заздалегідь приготовленої мотузки заліз на залізобетонну опору №3-801 та за

допомогою сокири розрубав кабель повітряної лінії телефонного зв`язку ТПП 50- 2-0,4, потім зліз з цієї опори, підійшов до другої залізобетонної опори №3-802, розташованої навпроти будинку № 12 по вул. Осіння м. Жовті Води Дніпропетровської області, і також за допомогою мотузки заліз на вказану залізобетонну опору та за допомогою сокири відрубав шматок кабелю повітряної лінії телефонного зв`язку ТПП 50-2-0,4, потім зліз з цієї залізобетонної опори №3-802 на землю. Після чого останній підібрав зрубаний ним шматок кабелю повітряної лінії телефонного зв`язку ТПП 50-2-0,4 довжиною 50 метрів і пішов разом з ним до будинку АДРЕСА_2 , де на той час тимчасово мешкав ОСОБА_4 . Прибувши до вказаного будинку, ОСОБА_4 намагався розкомплектувати викрадений ним кабель повітряної лінії телефонний зв`язку ТПП 50-2-0,4, але був зупинений працівниками Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Заволодівши викраденим майном, яке належне ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, з місця скоєння злочину зник, при цьому завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на загальну суму 1450 грн. 00 коп. відповідно до довідки від 26.01.2017 року про вартість викраденого майна, яку надав ПАТ «Укртелеком».

Оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, виходячи з того, що неодноразово судимий, перебував у розшуку, на цей у іншому кримінальному провадженні за обвинувальним актом винесений вирок у вчиненні іншого діяння, який переглядається в апеляційному порядку, то слідчим в справжньому клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, думку підозрюваного, суд приходить до наступного.

Як витікає з витягу кримінального провадження №0000098 по ньому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 26.01.2017 року зареєстровано повідомлення працівника «Укртелеком» про те, що 26.01.2017 року приблизно о 13 год 00 хв невідома особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку телефонного кабелю ТПП 50-2-0,4 довжиною 50 метрів з столбів, розташованих по вул. Осіння у м. Жовті Води.

Згідно повідомлення про підозру по цьому кримінальному провадженню від 27.01.2017 року щодо події за цим фактом ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно положень, закріплених у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, в тому числі, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення телефонного кабелю по вул. Осіння у м. Жовті Води, оскільки такі в сукупності підтверджуються: актом №20, затвердженим начальником СЛД №4 КЦТ №525 ДФ ПАТ Укртелеком» від 26.01.2017 року про встановлення відсутності кабелю між опорами 3-801 та 3-802, протоколом огляду місця події від 26.01.2017 року, з доданим до протоколу фото таблицями, в ході якого в присутності понятих та представника філії «Укртелеком» була оглянута ділянка між цими опорами, виявлена та зафіксована відсутність кабелю, протоколом огляду з доданими фото таблицями від 26.01.2017 року приміщення в будинку по АДРЕСА_2 , в ході якого в присутності понятих виявлено шматки кабелю ТПП 50-2-0,4, протоколом від 26.01.2017 року допиту у якості свідка працівника філії «Укртелеком» ОСОБА_8 , згідно яких повідомила що саме вона 26.01.207 року об 13 год 00 хв отримала повідомлення про зникнення кабелю між опорами 3-801 та 3-802, протоколом від 26.01.2017 року допиту свідка ОСОБА_9 , згідно якого в ході допиту повідомив, що в його будинку по АДРЕСА_2 на одну ніч лишився переночувати незнайомий на ім`я ОСОБА_10 , який наступного дня 26.01.2017 року у подвір`ї взяв сокиру, що він спостерігав у вікно, та між стовбами, що по вулиці зрубав кабель, який потім приніс в його будинок та почав розрубувати на частини, протоколом допиту від 27.01.2017 року у якості підозрюваного ОСОБА_4 , згідно якого розповів про обставини вчиненого ним діяння, та протоколом проведеного від того ж дня за його участю слідчого експерименту, в ході якого в присутності понятих також розповів та продемонстрував,звідки та яким чином зрубав кабель, який потім намагався випалити з тим, щоб здати на металобрухт.

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні прокурором доведена наявність ризиків, що передбачена п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування або суду, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином через те, що являється раніше судимий за вироком від 12.01.2015 року Веселинівського районного суду Миколаївської області за злочин середньої тяжкості в сфері обігу наркотичних засобів, згідно інформаційної довідки під час даного кримінального провадження тривалий час ухилявся від слідчого та суду, та перебував у розшуку з 26.12.2014 року, був затриманий 12.01.2015 року, що підтверджується також листом Веселинівського відділення Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області вх. 689/60-2017 від 27.01.2017 року, зареєстрований в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області, але фактично не мешкає, постійного місця мешкання не має, апеляційним переглядом вироку від 23.11.2016 року Біляївського районного суду Одеської області не цікавиться, брати участь у цьому кримінальному провадженні не бажає та ухиляється.
Суд вважає, що в судовому засіданні також встановлена і доведена наявність ризиків, що передбачені п. 5 ч. 1 ст. 171 КПК України, тобто що ОСОБА_4 буде продовжувати займатися злочинною діяльністю, оскільки встановлено, що не має певного постійного місця проживання, не має будь-якого джерела матеріального доходу, що підтверджується характеристикою на ОСОБА_4 за місцем реєстрації як жител с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області, згідно якої є розлучений, аліменти на дітей не сплачує, за місцем реєстрації періодично не проживає, притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, від бувшої дружини неодноразово надходили скарги на неадекватну поведінку, на проведену профілактичну роботу не реагує, та крім того поясненнями самого підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вказав та підтвердив обставини, що дійсно вже тривалий час є розлучений, ініціатором розлучення була дружина, оскільки участі у вихованні і матеріальному забезпеченні родини не приймає, яка на цей час виховує їх двох спільних малолітніх дітей, він останній раз офіційно був працевлаштований у 2003 році, працював тимчасово кочегаром у школі, з того часу ніде не працював, лишається зареєстрований у будинку, де мешкає колишня дружина з дітьми, але фактично не мешкає, мешкає у невизначених різних місцях, де пояснює спробами працевлаштуватись, але з 2003 року більше ніде працевлаштований не був і офіційно на постійній основі не працював, забезпечує випадковими заробітками. Суд критично оцінює пояснення, що прямував працевлаштуватись у м. Київ, але випадково проїздом потрапив у м. Жовті Води. Також підтвердив, що перебував у розшуку, пояснюючи службою у лавах збройних сил, але згідно записів військового квитка проходив службу і був звільнений раніше до того як був у розшуку у кримінальному проваджені. Також підтвердив, що не цікавиться апеляційним переглядом і участю у кримінальному проваджені за останнім вироком.
Таким чином, оцінюючи наявність ризиків відповідно до ст. 171 КПК України, суд враховує також встановлені обставини відносно ОСОБА_4 як відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи та проживання.
Суд вважає не обґрунтованими доводи сторони обвинувачення, що на момент розгляду справжнього клопотання ОСОБА_4 являється неодноразово судимий, оскільки згідно інформаційної довідки попередні судимості від 01.11.2006 року та від 09.02.2009 року є погашені в силу ст. 89 КК України, фактично на цей час має одну судимість та є засуджений за вироком від 12.01.2015 року Веселинівського районного суду Миколаївської області за ст. 309 ч. 1 КК України, за якими засуджений до покарання у вигляді 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

В даному кримінальному провадженні, за яким розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, інкримінований за ст. 185 ч. 1 КК України, за який передбачено покарання до трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно в разі, якщо прокурором , крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В судовому засіданні, окрім зазначених вище обставин, ще встановлено та підтверджено належними і відносними доказами, що крім підозри в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується ще у іншому кримінальному провадженні за обвинувальним вироком у вчиненні ще іншого діяння, який переглядається в апеляційному порядку, а саме обвинувачується за обвинувальним вироком, який не набрав законної сили, що винесений 23 листопада 2016 року Білявським районним судом Одеської області щодо останнього за ст.ст. 309 ч. 2, 72 ч. 1, 71 ч. 1 КК України (справа №496/2571/16-к).

Таким чином, суд враховує і оцінює в сукупності те, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, працездатний, але тривалий час не працює, не має самостійного і достатнього джерела доходу, має судимість, у попередньому кримінальному провадженні ухилявся та перебував у розшуку, на цей час обвинувачується за обвинувальним вироком ще в іншому злочинові, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця мешкання, як такий перебуваючи на свободі може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню, що вказує і обґрунтовує ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги тяжкість покарання, як загрожує у разі доведеності вини останнього у даному кримінальному провадженні, та враховуючи у сукупності наявність доведених обставин, які свідчать, що існують ризики переховуватися останнім від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші діяння, та які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначених у клопотанні, з метою запобігання таким ризикам, суд визнає за необхідність обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ст. 182 КПК України цією ухвалою визначається розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, враховуючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених цим Кодексом, та не може бути завідомо непомірним для нього, кримінальні правопорушення, в яких підозрюється останній, не передбачені в ч. 4 ст. 183 КПК України, то підозрюваному визначається застава в розмірі 25000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176, 178, 183, 194, 197, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Криворізькій установі виконання покарань Управління ДПтС України в Дніпропетровській області (№3), взявши під варту в залі суду.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлюється на строк по 24 березня 2017 року включно. Продовження цього строку можливе лише у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави строком на два місяці покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, слідчого, прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Також підозрюваному ОСОБА_4 і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі внесення застави щодо ОСОБА_4 , стосовно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору місцевої прокуратури, начальнику Криворізької установи виконання покарань Управління ДПтС України в Дніпропетровській області (№3), начальнику Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1