Справа № 740/1478/17
Провадження № 1-кс/740/254/17
УХВАЛА

13 квітня 2017 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001110,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2017 року представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП ОСОБА_4 , в якій просить скасувати його постанову від 03 квітня 2017 року про відмову визнання потерпілим ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги посилається на те, що 15.07.2016 до ЄРДР було внесено заяву ОСОБА_5 з приводу отримання ним тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.06.2016. Незважаючи на це, він не отримав пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, жодного разу не був допитаний та не мав можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, подати докази з метою проведення повного та об`єктивного досудового розслідування.

Так, 31 березня 2017 року він подав заяву про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого та 04.04.2017 була винесена постанова про відмову визнання його потерпілим, так як висновком судово-медичної експертизи №311 від 15.07.2016 у нього виявлені легкі тілесні ушкодження, що виключає карність діяння за ч.1 ст.286 КК України в зв`язку з малозначністю, тобто відсутністю складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити та пояснив, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не було враховано наявність завданої ОСОБА_5 майнової та моральної шкоди

Старший слідчий СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги та пояснив, що

Проаналізувавши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпіли особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Відповідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скаржником дотримано строків звернення до слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

У судовому засіданні встановлено, що 23.06.2016 на 102 км автодороги Р-67 «Чернігів-Прилуки-Пирятин» за участі автомобілів «VOLKSWAGEN LT 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 та «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 відбулась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої водії отримали тілесні ушкодження.

Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001110 від 15.07.2016 за заявою ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 з часу подання заяви, всупереч вимог ч.2 ст.55 КПК України не отримав пам`ятку про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, згідно постанови про відмову визнання потерпілим від 03.04.2017, старший слідчий СВ Ніжинського ВП ГУНП обґрунтовує її тим, що у відповідності до чинного законодавства кримінальна відповідальність за ст.286 КК України настає за умови заподіяння суб`єктом злочину наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Середньої тяжкості тілесним ушкодженням визнається умисне тілесне ушкодження, яке: 1) не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121, але при цьому 2) є таким, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Заподіяння в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху легких тілесних ушкоджень виключає застосування ст. 286 КК України. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України. Злочин вважається закінченим з моменту настання зазначених у ст. 286 КК України наслідків. Наслідки у вигляді заподіяння майнової чи моральної шкоди у результаті ДТП виключені з об`єктивної сторони складу цього злочину і правовідносини щодо їх усунення регламентовані нормами цивільного права.

З метою встановлення ступеня тяжкості завданих в результаті ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_5 під час досудового розслідування призначено та проведено судово-медичну експертизу.

Згідно висновку експерта № 311 від 15.07.2016 року у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забійної рани волосяної частини голови. Ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 відповідно до п.п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.2а, 2.3.3, 46.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи, вищевикладене з урахуванням висновку судово-медичної експертизи, а також положення ч. 2 ст. 11 КК України яка передбачає: "Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпечності, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі" неможливо залучити ОСОБА_5 до кримінального провадження як потерпілого.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п.4 Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» станом на 12 січня 2017 року слідчий має враховувати факт заподіяння особі внаслідок ДТП майнової шкоди в розумінні ст. 55 КПК, без порушення її прав та не позбавляючи можливості відновити їх і захистити свої інтереси.

З огляду на вищевикладене, наявні очевидні та достатні підстави вважати, що повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій завдано шкоду, зазначену у ч.1 ст.55 КПК України, а тому слідчий судді дійшов висновку, що посилання старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП ОСОБА_4 лише на висновок експерта № 311 від 15.07.2016, як на підставу для відмови у визнанні ОСОБА_5 потерпілим, прийнято без всебічного, повного та об`єктивного, неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.55, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 03 квітня 2017 року про відмову визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0001110, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 липня 2016 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає .

Слідчий суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1