Справа № 349/960/16-к
Провадження № 1-кп/349/9/17
В И Р О К
іменем України
05 липня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині кримінальне провадження № 0000186 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІ групи, судимого вироком Рогатинського районного суду від 11.03.2013 року за ч.1 ст.129, ч.1 ст.122 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, вироком рогатинського районного суду від 31 липня 2014 року за ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді арешту строком на шість місяців, на підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково було приєднане не відбуте покарання за вироком Рогатинського районного суду від 11 березня 2013 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 28 грудня 2015 року - 05 січня 2016 року умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 08 місяців 03 дні, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Злочин вчинено за таких обставин. 26 червня 2016 року біля 12 год. ОСОБА_7 , в с.Вишнів Рогатинського району біля магазину "Продукти" безпричинно затіяв конфлікт з ОСОБА_8 , який не реагував на поведінку ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 наніс удар кулаком в область голови потерпілого, який навпочіпки сидів біля магазину. Від удару ОСОБА_8 впав. За кілька секунд підвіся і сів на лавку біля магазину, на дії ОСОБА_7 не відреагував. Після чого ОСОБА_7 повторно наніс потерпілому удар ногою в область обличчя. ОСОБА_8 впав на землю біля лавки. ОСОБА_7 сів на нього зверху, ліктем обхопив його за шию, почав стискати її, наніс ще кілька ударів в область голови. Після чого присутні відтягнули його від потерпілого

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав частково. Пояснив, що постійно проживає в с.Вишнів Рогатинського району Івано-Франківської області. З ОСОБА_8 в нього склалися неприязні відносини через те, що кілька років тому ОСОБА_9 безпричинно наніс йому тілесні ушкодження. 26 червня 2016 року він з другом був біля сільського магазину. До них підійшов ОСОБА_8 і став ображати його. Така поведінка ОСОБА_9 його розлютила і він наніс потерпілому удар рукою в область голови. Однак ОСОБА_10 продовжував його ображати і він наніс ще один удар в область голови потерпілого. Після чого сів на нього зверху, обхопив ліктем шию для того, щоб втихомирити ОСОБА_8 . Присутні розтягнули їх і він пішов додому. Щиро розкаюється у вчиненому, засуджує свою поведінку, висловлює жаль з приводу скоєного та просить суворо його не карати.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина повністю доводиться показаннями потерпілого, свідків, іншими доказами, дослідженими і перевіреними у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що між ним і ОСОБА_7 склалися неприязні стосунки. ОСОБА_7 постійно безпричинно до нього чіпляється. 26 червня 2016 року він зі своїм знайомим прийшов до магазину. Його друг зайшов в магазин за пивом, а він залишився чекати на вулиці. Присів біля магазину. ОСОБА_7 безпричинно ображав його словами. Однак він не реагував. Тоді ОСОБА_7 підійшов до нього, наніс удар кулаком в область обличчя. Від удару він впав, в нього почала текти кров із губи. За кілька секунд підвівся, витер кров і сів на лавку. ОСОБА_7 знову підійшов до нього і наніс удар ногою в область голови. Від удару він впав на дорогу животом донизу. ОСОБА_7 сів на нього зверху і почав душити, обхопивши ліктем шию. Після чого їх розтягнули присутні. Просить призначити ОСОБА_7 покарання відповідно до вимог закону. Претензій до ОСОБА_7 немає, оскільки не бажає жодного відшкодування від обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює на посаді сільського голови в с.Вишнів Рогатинського району. Він не був очевидцем конфлікту між потерпілим та обвинуваченим. Однак до нього одразу ж звернувся потерпілий ОСОБА_9 і повідомив, що на сільській вулиці біля магазину його побив ОСОБА_7 . Просив повідомити дільничного інспектора поліції про вчинене кримінальне правопорушення щодо нього. Він бачив, що в ОСОБА_9 була розбита губа, на чолі були подряпини. Він повідомив працівників поліції про інцидент. Крім того, неодноразорво проводив бесіди з ОСОБА_7 щодо його поведінки. Однак з ним дуже складно розмовляти, ОСОБА_7 має вади слуху, психічні розлади через що часто лікується в психіатричній лікарні.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що 26 червня 2016 року її чоловік ОСОБА_13 розказував їй, що біля магазину в с.Вишнів між ОСОБА_14 і ОСОБА_8 виник конфлікт, який він припинив. Подробиці конфлікту їй невідомі.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що працює продавцем магазину в с.Вишнів. 26 червня 2016 року була на роботі. До магазину заходив ОСОБА_7 , щоб придбати спиртне. Після чого, біля 12 год. хтось із відвідувачів магазину повідомив, що біля магазину сталася сутичка між ОСОБА_9 і ОСОБА_16 . Вона вийшла з магазину і побачила в ОСОБА_9 на обличчі кров. Подробиці конфлікту їй невідомі.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що постійно проживає в с.Вишнів. 26 червня 2016 року біля 12 год. заходив в магазин. Коли вийшов з магазину, то побачив, що ОСОБА_16 і ОСОБА_9 лежать на землі і наносять один одному удари. Він відтягнув ОСОБА_16 від ОСОБА_9 і сказав, щоб він йшов додому. ОСОБА_16 підвівся і пішов з місця події. Він теж пішов додому. Раніше він працював сільським головою, йому відомо про неодноразові конфлікти ОСОБА_16 з односельчанами. Така поведінка, можливо, зумовлена психічними розладами обвинуваченого, який недноразово лікувався в психіатричній лікарні. Після лікування певний період часу ОСОБА_16 поводить себе адекватно. Однак, коли починає вживати спирні напої, втрачає контроль над собою. В той день, коли він відтягував ОСОБА_16 від ОСОБА_9 , відчував запах алкоголю від ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що 26 червня 2016 року був біля магазину в с.Вишнів разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_9 . За деякий час підійшов ОСОБА_7 . Став чіплятися до ОСОБА_9 , оскільки кілька років тому між ними був конфлікт, вживав нецензурну лексику, кричав, був збуджений. ОСОБА_9 на слова ОСОБА_16 не реагував. Після чого ОСОБА_16 став його смикати руками за одяг, наніс кілька ударів (не менше трьох) рукою в область голови . Присутні розтягнули їх в різні сторони. ОСОБА_9 мав можливість піти з місця події, але не зробив цього. Сів на лавку. ОСОБА_16 продовжував конфлікт. Підійшов ззаді до ОСОБА_9 , почав його піднімати, зловив за шию, почав душити. Він відтягнув ОСОБА_16 від ОСОБА_9 і пішов з місця події. Знає, що конфлікт на цьому не припинився, але очевидцем продовження сутички він вже не був.

Згідно висновку експерта №75 від 08 липня 2016 року у ОСОБА_8 були тілесні ушкодження - садно в ділянці голови, яке утворилося від дії тупого твердого предмета, могло утворитися внаслідок нанесення удару таким предметом у вказану вище ділянку, може відповідати терміну, вказаному у постанові та відноситьсядо легких тілесних ушкоджень.

Згідно висноку судово-психіатричного експерта №235/2016. ОСОБА_7 виявляє ознаки легкої розумової відсталості. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний перебував і перебуває на даний час в стані при якому не здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у потерпілого, чи свідків будь-якого мотиву, щоб обмовити обвинуваченого.

Досліджені у судовому засіданні докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого, свідків у справі.

Таким чином, оцінивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Часткове заперечення вини обвинуваченим у вчиненому, пояснення, що конфлікт спровокував ОСОБА_9 , суд розцінює, як обраний ним метод захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Крім того, суд враховує правові позиції, які викладені у постанові Верховного Суду України від 04 жовтня 2012 року у справі №5-17кс, які згідно положень ч.1 ст. 458 КПК України є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму закону та для всіх судів України.

У вищезазначеній постанові суду визначено, що об`єктом захисту у ст. 296 КК України є громадський порядок, який слід розуміти, як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і відображається у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються суспільно-корисною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника, або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. За зовнішнім виявом (набором фактів) хуліганство певним чином схоже на ряд інших діянь, зокрема найбільше на ті з них, які посягають на здоров`я, честь та гідність людини, її майно. Однак схожість цих діянь не завжди може бути підставою для визнання їх однаковими (рівнозначними). Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Аналізуючи показання потерпілого, свідків судом встановлено, що ініціатором вчинення кримінального правопорушення був саме обвинувачений ОСОБА_7 , який, без будь-якого приводу у публічному місці, заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, хоча підстав для цього не було жодних, протиправних дій по відношенню до обвинуваченого потерпілий не вчинив.

За таких обставин дії обвинуваченого ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 296 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, ту обставину, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто забезпечення у даному випадку спокійних умов суспільно-корисної діяльності. Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються негативно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які проживають окремо від батька, визнаний інвалідом ІІ групи загального захворювання, числиться на обліку в психіатра з діагнозом ШF 71/0, відповідно до акта №146 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27 травня 2013 року, висноку судово-психіатричного експерта №235/2016, ОСОБА_7 виявляє ознаки легкої розумової відсталості. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому дій перебував і перебуває на даний час в стані, при якому не здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України у виді арешту.

Саме таке основне покарання у виді арешту буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного. Призначене судом покарання буде сприяти формуванню у свідомості обвинуваченого ОСОБА_7 розуміння про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому.

Враховуючи, що ОСОБА_7 був раніше засуджений вироком Рогатинського районного суду від 31 липня 2014 року за ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді арешту строком на шість місяців, на підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково було приєднане не відбуте покарання за вироком Рогатинського районного суду від 11 березня 2013 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць, 05 січня 2016 року умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 08 місяців 03 дні на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 28 грудня 2015 року, ОСОБА_7 слід остаточно призначити покарання на підставі ч.4 ст. 81, ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання до покарання, що призначається за даним вирокомз врахуванням вимог ст.72 КК України відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат немає, запобіжний захід не обирався, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч.4 ст.81, ст.71, 72 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Рогатинського районного суду від 31 липня 2014 року до покарання, що призначене даним вироком у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1