Справа № 216/2654/17
У Х В А Л А
29 червня 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчих - ОСОБА_4
ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Кіровоградській області, Новоархангельського району, с. Новоархангельськ, громадянина України, не працюючого, зі слів раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.286 ч.3, 135 ч.1 КК України, -
22.06.2017 р. слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.286 ч.3, 135 ч.1 КК України, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання вказує, що 02.06.2017 р. приблизно о 23.10 год. в темний час доби, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Land Rover Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю не менш як 101,8 км/год. по сухому асфальтному покриттю проїзної частини села Мар`янівка, яке позначено дорожнім знаком 5.45, автодороги Н 23 «Кривий Ріг - Кропивницький» зі сторони м. Кривий Ріг в напрямку м. Кропивницький в Криворізькому районі Дніпропетровської області, чим порушив вимоги п. 12.4, 12.9 б) та Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., відповідно до яких:
«12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»;
«12.9 Водієві забороняється: б) «перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки у відповідності з підпунктом и пункту 30.3 даних правил».
В цей же час в попутному із автомобілем «Land Rover Range Rover Evoque» під керуванням водія ОСОБА_6 напрямку, попереду нього, рухався мотоцикл із увімкненим світлом фар «Іж Юпітер», не зареєстрований у встановленому порядку, під керуванням водія ОСОБА_8 із пасажиром ОСОБА_9 .
В ході подальшого руху, водій ОСОБА_6 не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи змогу завчасно виявити небезпеку для руху, проявив неуважність до змін дорожньої обстановки, та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 12,1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;
«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;
«12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»
«12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»
Внаслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover Evoque», перебуваючи за перехрестям з автодорогою до с. Авангард, здійснив попутне зіткнення з мотоциклом «Іж Юпітер» під керуванням водія ОСОБА_8 із пасажиром ОСОБА_9 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоциклу «Іж Юпітер» неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці ДТП. Також був травмований водій ОСОБА_8 , який 04.06.2017 р. знаходячись на стаціонарному лікуванні у КЗ у «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» помер від отриманих тілесних ушкоджень.
Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 , залишив місце її вчинення, чим порушив вимоги п. 2.10. а) ПДР України, відповідно до яких:
«2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди».
Між порушенням водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, а саме: вимог п.п. 12,1, 12.3 Правил дорожнього руху України та наслідками, що наступили, - загибеллю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є прямий причинний зв`язок.
Крім того, 02.06.2017 р. приблизно о 23.15 год. знаходячись на автодорозі Н 23 «Кривий Ріг Кропивницький» поблизу перехрестя з автодорогою до с.Авангард, в Криворізькому районі Дніпропетровської області, одразу після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої травмовано водія мотоциклу «Іж Юпітер» ОСОБА_8 , та пасажира цього ж мотоциклу ОСОБА_9 , ОСОБА_6 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та зник у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, розуміючи, що він сам своїми діями поставив потерпілих ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , в небезпечний для життя стані, усвідомлюючи, що потерпілі знаходяться у безпорадному стані з явними ознаками значних тілесних ушкоджень, маючи можливість надати необхідну допомогу, не виконав свого громадського обов`язку, покладеного на нього законом, і проігнорував загальні норми моралі та умисно залишив потерпілих у небезпеці, які перебували у небезпечному для життя стані та були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.06.2017 р., протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом допита ОСОБА_6 , висновком судової автотехнічної експертизи №8/10.1 -129 від 07.06.2017 р.
В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.286 КК України, тобто тяжкого злочину.
08.06.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 286. ч.1 ст. 135 КК України.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яким законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, крім цього, згідно довідки про наявність нерухомого майна, ОСОБА_6 є власником житлових та нежитлових комерційних будівель, що може свідчити про наявність коштів та засобів для залишення меж м. Кривого Рогу з метою переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, потерпілі ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 наполягали на обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
Слідством зроблено висновок про наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити наступні дії: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказане свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою також враховуючи що злочином спричинено загибель людей, просить суд задовольнити клопотання.
Слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання в повному обсязі, просить задовольнити його.
Слідчий ОСОБА_5 , який також входить в групу слідчих по кримінальному провадженню, підтримав клопотання в повному обсязі, крім того пояснив, що органом досудового слідства перевіряється версія про те, що за кермом автомобіля під час ДТП був не підозрюваний, а його донька, однак станом на теперішній час наявно достатньо підстав підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні пред`явленого його кримінального правопорушення. Власник будинку поблизу якого сталося ДТП стверджував, що в нього на будинку встановлено цілодобове відеоспостереження, також було зафіксовано відеозапис з ДТП, добровільно надати який відмовився, а після отримання дозволу на обшук виявилося, що жорсткий диск з відеозапису знищено. Перед обшуком в домі власника знаходився підозрюваний. Є дані отримані в телефонному режимі, що власник дому зв`язувався по телефону зі спеціалістом комп`ютерних технологій і той допоміг знищити потрібний відеозапис.
Прокурор просить суд задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід підозрюваному взяття під варту, без визначення застави, в зв`язку з тим, що злочин у вчиненні якого пред`явлено обвинувачення підозрюваному спричинив загибель двох людей.
Захисник ОСОБА_15 заперечує проти клопотання, просить суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляду застави, визначивши її максимальний розмір, передбачений законом 80 мінімальних заробітних плат, враховуючи те, що ризики на які посилається слідчий відсутні, крім того, слідчий зазначив, про те, що однієї із версій слідства є та, що за кермом автомобіля знаходилася інша особа, а доказів знаходження за кермом підозрюваного немає. Також просить суд врахувати, що потерпілій ОСОБА_16 відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, на утриманні підозрюваного знаходиться неповнолітня дитина, він має постійний заробіток, місце реєстрації, не переховувався від органів досудового слідства.
Підозрюваний підтримує думку захисника.
Заслухавши пояснення слідчих, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.
Згідно вимогам п. 1, 2, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а також спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Також за приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» - «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою».
Вище перераховані обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд згідно вимогам ст. 178 КПК України також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , який за правилами ст.12 Кримінального кодексу України є важким злочином.
Доводи захисника в частині даних, які характеризують особу підозрюваного, хоча й заслуговують на увагу, та враховуються судом в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і самі по собі, без врахування наведених вище ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, суд не може взяти до уваги аргументи захисника в частині відсутності свідків очевидців ДТП та наявності достатніх доказів вини підозрюваного у пред`явленому йому обвинуваченні, оскільки дані обставини встановлюються на стадії досудового розслідування, яка станом на теперішній час триває.
Додатково слід звернути увагу на те, що в силу вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, однак з урахуванням того, що потерпіла ОСОБА_16 немає до підозрюваного вимог матеріального та морального характеру, згідно наданої суду розписки просить суд призначити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, та наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного дає суду правові підстави визначати підозрюваному заставу в даному кримінальному провадженні з урахуванням п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, визначивши її в розмірі 190 прожиткових мінімумів доходів громадян, що на думку суду здатна забезпечити виконання підозрюваним, який підозрюється у вчиненні важкого злочину покладених на нього обов`язків.
Керуючись вимогами ст.ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 11.00 год. 27.08.2017 р., включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 11.00 год. 29.06.2017 р.
Визначити розмір застави у розмірі 190 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає тобто у розмірі 304 000 (триста чотири тисячі) гривень України.
- прибувати до прокурора або суду із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У випадку невиконання підозрюваним покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1