Cправа № 399/557/17
Провадження № 1-кп/399/103/17
В И Р О К
Іменем України
01 серпня 2017 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.06.2006 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 510 гривень;

2) вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.04.2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнився 16.06.2014 року на підставі постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 06.06.2014 року відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

Приблизно в середині травня 2017 року близько 00:00 години обвинувачений ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу з тильного боку пройшов на територію двору зазначеного домоволодіння, яка не являється огородженою та забезпеченою від стороннього доступу територією, звідки шляхом демонтажу повторно, таємно викрав належні господарю домоволодіння ОСОБА_5 , чотири колеса до автомобільного причепа, вартістю з урахуванням зносу 483 гривні 33 копійки за одне колесо на суму 1933 гривні 32 копійки, а також 16 болтів кріплення коліс, вартістю 5 гривень 63 копійки за один болт на суму 90 гривень 08 копійок, а всього на загальну суму 2023 гривні 40 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті. Просив вибачення та щиро розкаявся у вчиненому. Крім того пояснив, що, дійсно в середині травня 2017 року близько опівночі з двору домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 шляхом демонтажу викрав чотири колеса з автомобільного причепа та спочатку сховав у лісосмузі, а через деякий час зберігав по місцю свого проживання. На даний час викрадене потерпілому повернуто.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_4 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з"ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений умисний злочин середньої тяжкості.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, що підтверджується характеристикою, не одружений, не працює, працездатний, раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого не встановлено.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази - чотири автомобільних колеса на стальних дисках діаметром R13 із літньою гумою марки «Белшина» моделі «Бел-103» розміром 175x70, а також 16 болтів кріплення коліс, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1