Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/822/17
Провадження № 1-кс/723/1176/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2017 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду,

Чернівецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянуши клопотання старшого слідчого СВ Сторожинецького ВП Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про тимсасовий доступ до речей і документів

встановив:
До Сторожинецького районного суду, для розгляду, надійшло клопотання старшого слідчого Сторожинецького ВП ГУНП Українив Чернівецькій області ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, з метою їх огляду, а саме до матеріалів службового розслідування по факту скарги ОСОБА_5 по лікуванню його дружини ОСОБА_6 , до документів, що підтверджують факт закупівлі оснащення лікарської бригади ШМД пункту м.Сторожинець автомобіля марки УАЗ-3962, до дорожнього листа від 22.02.2014 року по виїзду за адресою с.Буденець, Сторожинецького району, який знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 та до транспортного засобу УАЗ-3962, 2008 року випуску.

При цьому старший слідчий посилається на те, що 17.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 було внесено відомості за за ознаками ч.1 ст.140 КК України за фактом неналежного виконання лікарем реанімаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 своїх професійних обов`язків по наданню медичної допомоги стаціонарному хворому ОСОБА_6 , внаслідок чого остання померла.

Із допиту потерпілого ОСОБА_5 було встановлено що 22.02.2014 року біля 16,00 години ОСОБА_6 стало погано і її автомобілем швидкої допомоги, який був старий і не укомплектований, доставлено до приймального відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 де лікар ОСОБА_7 відмовилась надавати медичну допомогу і хвору було госпіталізовано в реанімаційне відділення. 24.02.2014 року в цьому відділенні о 21.00 годині їй стало погано, чергового лікаря на місці не було і вона померла. Черговий лікар сказав, ОСОБА_5 , щоб він забрав додому тіло своєї дружини і їх відвезли в с. Буденець.

В клопотанні слідчий зазначає також і про аналогічні показання свідка ОСОБА_8 та про вирок Сторожинецького районного суду від 19.09.2016 року згідно якого ОСОБА_9 була визнана винуватою в тому, що виписала лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 і вписала в нього неправдиві відомості, що нібито ОСОБА_6 померла вдома в с.Буденець хоча знала, що та померла в присутності лікарів в реанімаційному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього в клопотанні слідчий зазначає також, що лікарня не надала прокуратурі матеріали службового розслідування по факту скарги ОСОБА_5 щодо лікування його

дружини ОСОБА_6 від 17.06.2014 року № 725, документи (договори, товаросупровідні), що підтверджують факт закупівлі оснащення лікарської бригади ШМД пункту м.Сторожинець автомобіля марки УАЗ-3962, у відповідності до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.09.2015 року № 958, щодо реєстрації виїзду такої бригади на виклик в с.Буденець до ОСОБА_6 ; завірені копії документів щодо транспортування та належного медичного супроводу ОСОБА_6 24.02.2014 року.

Виходячи з цього ініціатор клопотання зазначає, що матеріали службового розслідування та автомобіль яким 22.04.2014 року було здійснено виїзд бригади до хворої ОСОБА_6 , знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 і для їх огляду необхідно отримання тимчасового доступу до них так як необхідно перевірити чи спростувати доводи потерпілого ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор, обґрунтовує доводи клопотання та заслухавши в судовому засіданні прокурора, який підтримав клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання не може бути задоволене, виходячи із наступного.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 159 КПК України, на яку також посилається прокурор, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Із положень ст.131 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів це захід примусового характеру, який застосовується за наявності підстав та в порядку, встановлених законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження.

Кримінальне провадження, у відповідності до п.10 ст.3 КПК України це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Із доданого до клопотання витягу з кримінального провадження № 0000373 від 31.05.2016 року вбачається, що діянням щодо якого здійснюється досудове розслідування і вчиняються процесуальні дії стосуються дій передбачених ч.1 ст.140 КК України, а саме неналежного виконання лікарями реанімаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 своїх професійних обов`язків що спричинило смерть ОСОБА_6 .

Натомість тимчасовий доступ стосується речей і документів, які не мають відношення до професійних обов`язків лікарів вказаного відділення, оскільки передбачають перевірку діяльності керівництва лікарні щодо оснащення автомобіля швидкої медичної допомоги та перевірку діяльності медичного персоналу відділення швидкої медичної допомоги.

В статті 160 КПК України визначено зміст клопотання, з яким сторона кримінального провадження має звернутися до слідчого судді. Серед інших складових цього змісту має бути вказано про значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться у речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Сторона кримінального провадження посилаючись на наявне кримінальне провадження за ч.1 ст.140 КК України не зазначила в клопотанні про значення речей і документів (за виключенням матеріалів службового розслідування) які стосуються виконання професійних обов`язків лікарською бригадою швидкої медичної допомоги яка здійснила доставку хворої ОСОБА_6 до лікарні та госпіталізацію її до реанімаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 і посадових обов`язків керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_1 по оснащенню автомобіля, яким була доставлена хвора людина, для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні, яке стосується виконання професійних обов`язків лікарями реанімаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується надання доступу до матеріалів службового розслідування по факту скарги ОСОБА_5 по лікуванні дружини ОСОБА_6 від 17.06.2014 року № 725 то в даному випадку слідчий суддя вважає надання такого доступу неможливим, з огляду на те, що в матеріалах клопотання міститься копія заключення вказаного службового розслідування, який дає відповіді на питання які були поставлені в скарзі ОСОБА_5 .

Посилаючись на необхідність отримання доступу до автомобіля марки УАЗ-3962 з метою його огляду, ініціатори клопотання не врахували, як законодавчу мету такого доступу, зазначену в ст.159 КПК України так і вимоги ст.93 КПК України, згідно ч.2 якої встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Таким чином, слід зробити висновок, що застосування заходів примусу у виді заходів забезпечення кримінального провадження, необхідно здійснювати після вирішення питання про можливість отримати речі або документи іншим способом передбаченим КПК України.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) в суді не доказані всі обставини передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.163 КПК України, а тому виходячи з цього та із зазначених в ухвалі обґрунтувань, клопотання слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури, на думку слідчого судді, слід вважати необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП ОСОБА_4 від 29 березня 2017 року, про тимчасовий доступ до речей відмовити, внаслідок його необґрунтованості.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: