Справа № 175/175/16-к
Провадження № 1-кс/175/263/17
Справа №175/175/16-к
Провадження №1кс-175/263/17
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 клопотання старшого слідчого Дніпровського районного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
В клопотанні вказано, що в провадженні Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0002554 від 24.12.2015, щодо заволодіння шахрайським шляхом нерухомими майном, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході здійснення досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6 , який був власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності від 16.12.1999 р. № 128/8, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 598-3 та згідно Державного акту на право приватної власності на землю /серія ДП ДН 026873/ від 30.10.1997 р.

03.08.2011 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на підставі заяв ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 була відкрита спадкова №6/2011.

06.08.2011 ОСОБА_10 звернулась з цивільним позовом до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з приводу спадщини.

Під час судового процесу щодо спадщини, 17.12.2015 року згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно №50079739 стало відомо, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шахрайським шляхом та на підставі підроблених документів 23.10.2015 було відчужено на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_11 .

У ході досудового слідства отримано інформацію з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 51926797 від 22.01.2016 року згідно до якої приватним нотаріусом ОСОБА_12 23.10.2015 внесено відомості на підставі договору купівлі-продажу між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 і ОСОБА_14 1/2 частки домоволодіння №2233 від 23.10.2015 та підробного рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області власниками домоволодіння якого є ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

Однак за отриманою інформацією Апеляційного суду Дніпропетровської області, встановлено, що надана слідчим ксерокопія документу, найменованого «Рішення» «справа» від 31.01.2001 щодо визнання права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , розглядалась суддею одноособово, що не відповідає положенням розділу 4 Цивільного процесуального кодексу України в редакції 1964 року. Крім того з доданої ксерокопії не вбачається номеру провадження та у тексті «Рішення» зроблено посилання на статтю 376 ЦК України «Самочинне будівництво», яка введена в дію з 01.01.2014 року. Також відповідно до алфавітного показника розглянутих цивільних справ за період з 01.01.2001 по 31.01.2001 року данні про розгляд зазначеної цивільної справи відсутні.

18.12.2015 приватним нотаріусом ОСОБА_15 внесено відомості до ЄДР на підставі договору іпотеки № 931 від 18.12.2015 по вище вказаному домоволодінню, згідно до якого особою в інтересах якої встановлено обтяження є ОСОБА_16 , особою майно якої обтяжуються - ОСОБА_11 , що Апеляційному суду Дніпропетровські області щодо отримання рішення від 31.01.2001 року за фактом позивачів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , стосовно спадщини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В якості свідка допитано ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає: АДРЕСА_2 . Остання зазначила як і при яких обставинах познайомилась з ОСОБА_11 та склала з останнім договір іпотеки на 1/2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_17 вказала яким шляхом були надані грошові кошти у розмірі 200 000 гривень ОСОБА_11 та пояснила походження вказаної суми.

Під час підписання договору іпотеки в Нотаріальній конторі у нотаріуса ОСОБА_15 , ОСОБА_17 вказала, що ОСОБА_11 надав свідоцтво про право власності на 1/2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ., паспорт громадянина України та ІПН. В свою чергу ОСОБА_17 надала паспорт громадянина України на своє ім`я, ІПН та передала в нотаріальній конторі грошові кошти у розмірі 200 000 гривень. Договір іпотеки ОСОБА_17 не надала, пояснивши тим, що не може його знайти.

Також в якості свідка було допитано ОСОБА_11 , який вказав, що дійсно є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який придбав у ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що підтверджує договором купівлі-продажу, який складено у приватного нотаріуса ОСОБА_12 . Однак на питання чи бачив останній придбане домоволодіння, ОСОБА_11 відповідати відмовився. Так само відмовився давати відповідь щодо договору іпотеки з ОСОБА_17 та наявності державного акту на приватну власність земельної ділянки.

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_14 встановлено, що остання в період з 2001-2015 роки ніяких позовів та договорів щодо домоволодіння не надавала. Також остання повідомила, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ніколи їй не належало, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

02.09.2016 року Дніпропетровським районним судом був накладений арешт на саме

будинок розташований за адресою АДРЕСА_1

Але, 30.12.2016 року в супереч даної заборони, рішенням Новоолександрівської сільської ради безпідставно, незаконно було передано гр. ОСОБА_18 у приватну власність земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить померлому ОСОБА_19 на підставі Державного акту на право власності ( серія ДП ДН 026873) виданого на підставі рішення виконкому Новоолександрівської сільської ради народних депутатів № 111/779 від 30.10.1997 року, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1756, якому на підставі Свідоцтва на право власності на житловий будинок від 25.01.2000 р., виданого на підставі розпорядження виконкому Новоолександрівської сільської ради від 1999 року за № 128/8, яке було зареєстровано в КП «Новомоськовське МЕТИ та записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №598 від 25.01.2000 року належить домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ці дії можуть призвести до втрати домоволодіння АДРЕСА_1 або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню №0002554 від 24.12.2015р. та порушити права потерпілого ОСОБА_5 та інших потерпілих, нанесенням матеріальної шкоди, оскільки він не має іншого житла.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4.ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і противоправних посягань, та закріплено статями 7,12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У зв`язку з тим, що на теперішній час істина по справі не доведена ясує загроза незаконної реєстрації права власності на земельну ділянку, розпорядження нею, тобто ділянкою за вищезазначеною адресою, використання її незаконними методами.

Згідно ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняти в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття окремих процесуальних рішень.

В ході досудового розслідування з метою доведення вчинення кримінального правопорушення, а також передбачити заборону для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його на свою користь, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, зникнення та пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, виникла необхідність в накладенні арешту на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді від 02.09.2016 року в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження вже накладено арешт на вказане у клопотання майно, що в даному випадку є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 старшого слідчого Дніпровського районного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1