Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/20/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 187 (86, 86-1, 142) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2017 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Окум, Галицького району, Абхазії, громадянин Грузії, грузин, з освіта базова загальна середня, не одружений, проживає АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину , раніше судимий:
-13.12.2007 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 5 ст.186, ч. 2 ст.309, ч. 1 ст.70, ст.71 до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.02.2014 року на 2 роки 2 місяці 23 дні,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.187 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 14 год. 00 хв. 12 січня 2017 року до 14 год. 00 хв. 18 лютого 2017 року.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 18 лютого 2017 року.
Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною ч.4 ст.187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах.
Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2017 року клопотання слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002885 задоволено та продовжено до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 14 год. 00 хв. 12 січня 2017 року до 14 год. 00 хв. 18 лютого 2017 року.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який є особливо тяжким злочином, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. При цьому вказав, що ОСОБА_8 не працює, не має зареєстрованого місця проживання, не встановлено належними доказами його постійне місце проживання. Крім того, згідно наданої інформації під час обрання запобіжного заходу встановлено, що підозрюваний проживає з 2015 року в АДРЕСА_1 , проте під час розгляду даного клопотання встановлено, що підозрюваний проживає в АДРЕСА_2 і з 13.06.2015 року орендує дане помешкання. Слідчий суддя враховував, що підозрюваний має непогашену судимість, відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення злочинів проти власності, а тому останній може переховуватися від досудового слідства, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, і ризики, передбачені ст..177 КПК України, які існували на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при його продовженні не відпали.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисники підозрюваного ОСОБА_8 - адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу міськрайонного суду. Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 . У разі необхідності обрати їх підзахисному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Свої вимоги апелянти мотивують тим, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою направлене до суду всупереч вимог ст..199 КПК України, а саме пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Так, строк дії попередньої ухвали від 18.11.2016 року закінчився 12.01.2016 року о 14 год. 00 хв., про що захисниками було заявлене слідчому судді клопотання про припинення дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 . Про те, суд порушення вимог чинного законодавства прийняв рішення про звільнення із під варти останнього, але продовжив розгляд даного клопотання, не дивлячись на закінчення строку дії попередньої ухвали та у подальшому прийняла рішення про продовження строку тримання під вартою, який вже фактично закінчився в законному порядку. Крім того, клопотання про застосування та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 ідентичні за змістом та не містить вимог, передбачених ч.3 ст.199 КПК України.

Більше того, слідчим суддею не вказані обставини про те, що заявлений слідчим ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовуються тримання особи під вартою. Також, у клопотанні не доведенні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 . Крім того, слідчим не надано до суду докази того, що по справі призначено ряд судових експертиз, як зазначено ним у клопотанні, що свідчить про створення штучних обставин для продовження строків тримання під вартою.

Крім того, підозра, оголошена ОСОБА_8 18.11.2016 року, ґрунтується на доказах, які є необґрунтованими, сфальсифікованими, не законними, та не вказують на доведеність вини ОСОБА_8 , який також заперечує свою причетність у інкримінованому йому правопорушенні.

Також, апелянти просять врахувати, що їх підзахисний має постійне місце проживання та на утриманні неповнолітню дитину, що вказує на можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

До початку судового засідання захисник-адвокат ОСОБА_6 подала до суду апеляційної інстанції заяву, щодо проведення розгляду поданої апеляційної скарги без її участі, свої апеляційні вимоги заявлені раніше апелянт підтримала у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 , який відмовився від дачі будь-яких пояснень суду та відповідати на запитання, в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та зазначив, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив до підозрюваного раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, які надійшли із районного суду, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що 14 листопада 2016 року, близько 09 години 40 хвилин він за попередньою змовою з трьома не встановленими слідством особами, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном прибули до другого під`їзду житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 , спільно з трьома невстановленими особами, шляхом здійснення нападу з застосуванням насильства, за допомогою фізичної сили, підбігли до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та почали наносити удари дерев`яними битками, руками та ногами в область тулуба та голови, в результаті чого потерпілі втратили рівновагу та впали на підлогу. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, та доводячи свої злочинні дії до кінця, ОСОБА_8 , спільно з трьома невстановленими особами, подолавши у такий спосіб можливість потерпілих до протидії та викликавши у них острах, що становило реальну загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , спільно з трьома невстановленими особами, відкрито заволоділи майном останніх, а саме: ноутбуком «Acer», вартістю 3000 гривень, принтером портативним HP 7000, гривень, шокером з газовим балончиком, вартістю 2500 гривень, 3500 гривень готівкових коштів, та двома сумками із ювелірними виробами, які згідно інвентаризаційного опису містили матеріальних цінностей на загальну суму 1 351 955 грн. Після цього, ОСОБА_8 , спільно з трьома невстановленими особами заволодівши зазначеним майном, зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, цим самим спричинивши ОСОБА_11 та ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1 367 955 гривень. В діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч.4 ст.187 КК України, тобто вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах.

Дана підозра ґрунтується на зібраних в кримінальному провадженню доказах, а саме:
- допитом потерпілого ОСОБА_11 , від 14.11.2016 року, в якому останній розповів про обставини події що відбулись 14.11.2016 року, а саме про те, що троє невідомих осіб в масках, чорних куртках та спортивних кросівках, вибігли з автомобіля «Ауді» А6, який був припаркований біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , та спричинивши тілесні ушкодження заволоділи майном, а саме, ювелірними виробами та з місця скоєння злочину зникли;
- допитом потерпілого ОСОБА_12 , від 14.11.2016 року, в якому останній розповів про обставини події що відбулись 14.11.2016 року, а саме про те, що троє невідомих осіб в масках, чорних куртках та спортивних кросівках, вибігли з автомобіля «Ауді» А6, який був припаркований біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , та спричинивши тілесні ушкодження заволоділи майном, а саме, ювелірними виробами та з місця скоєння злочину зникли;
- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_11 , від 15.11.2016 року, в якому останній розповідає та показує обставини події що відбулись 14.11.2016 року, а саме про те, що троє невідомих осіб в масках, чорних куртках та спортивних кросівках, вибігли з автомобіля «Ауді» А6, який був припаркований біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , та спричинивши тілесні ушкодження заволоділи майном, а саме, ювелірними виробами та з місця скоєння злочину зникли;
- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 , від 15.11.2016 року, в якому останній розповідає та показує обставини події що відбулись 14.11.2016 року, а саме про те, що троє невідомих осіб в масках, чорних куртках та спортивних кросівках, вибігли з автомобіля «Ауді» А6, який був припаркований біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , та спричинивши тілесні ушкодження заволоділи майном, а саме ювелірними виробами та з місця скоєння злочину зникли;
- протоколом огляду місця події від 14.11.2016 року, під час якого встановлене місце скоєння розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;
- протоколом огляду місця події від 15.11.2016 року, під час якого було винайдено викрадене майно, а саме ювелірні вироби які були раніше викрадені;
- протокол огляду місця події від 15.11.2016 року, під час якого було виявлено та вилучено автомобіль який був задіяний під час вчинення розбійного нападу групою осіб біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 ;
- рапортом інспектора Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_13 під час якого останній викладає обставини події, які відбулись 14.11.2016 року, а саме, як він будучи на посту наздоганяв автомобіль який був задіяний під час вчинення розбійного нападу групою осіб біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 ;
-протоколом допиту інспектора Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_13 ;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.11.2016 року, а саме впізнання з потерпілим ОСОБА_11 браслета зі срібла який був у нього в наявності та який був викрадений під час розбійного нападу від 14.11.2016 року, який відбувся біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками особи від 16.11.2016 року з потерпілим ОСОБА_12 , під час якого останній вказав на особу яка вчинила на нього розбійний напад біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , та спричинила йому тілесні ушкодження;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.11.2016 року, а саме, впізнання з потерпілим ОСОБА_11 , автомобіля який був задіяний для вчинення розбійного нападу біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 ;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.11.2016 року, а саме впізнання з потерпілим ОСОБА_12 , автомобіля який був задіяний для вчинення розбійного нападу біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 14.11.2016 року, під час якого остання вказала, що бачила як відбувався безпосередньо розбійний напад біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_4 .
Відповідно до ст. 219 ч. 2 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений, але при цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
У зв`язку з наведеним та враховуючи, що по кримінальному провадженню призначено низку судово-молекулярно-генетичних експертиз по огляду підозрюваного із нашаруванням речовин бурого кольору, які вилучено в ході проведення досудового розслідування. Для виконання зазначених судових експертиз залучено експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України в яких на даний час перебувають на виконанні експертизи, а тому слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою підозрюваному до 14 год. 00 хв. 18 лютого 2017 року, що, на думку колегії суддів, є законним та обґрунтованим.
Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За змістом ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 5 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; 5) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до ст. 177 ч. 2 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.
Згідно ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_8 .
Крім того, відмовляючи апелянтам у задоволенні їх апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч.1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (а.к. 57-60), вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я та репутацію.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, не встановлено належними доказами його постійне місце проживання, має непогашену судимість, відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення злочинів проти власності. Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, тому відносно нього не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачено ст.177 КПК України, зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу незаконно впливати на свідків та можливо і потерпілих для формування тверджень обраним ним по кримінальному провадженню правової позиції. Відсутність законного джерела доходу може бути підставою для вчинення нового кримінального правопорушення.
Крім того, як під час обрання запобіжного заходу встановлено, що підозрюваний проживає з 2015 року по АДРЕСА_1 , проте під час розгляду даного клопотання судом першої інстанції встановлено, що підозрюваний проживає по АДРЕСА_2 , що не спростовано стороною захисту. Вказане може бути підставою для переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування або суду.
Доводи захисників, викладені в апеляційній скарзі про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність обґрунтованих ризиків для застосування та продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає необґрунтованими та які спростовуються вищевикладеним.
Аргументи захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та має на утриманні неповнолітню дитину, а також про те, що вказані дані не оцінені слідчим суддею є безпідставними, оскільки згадані обставини не є виключними підставами для зміни запобіжного заходу, не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, є позицією захисту, яку колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкту посягання, наслідки такого посягання, а також характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється.
Крім того, вказані характеризуючі дані особи підозрюваного, а також підстави для зміни запобіжного заходу, про які заявляла сторона захисту слідчому судді, не є новими і були враховані при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при перегляді такої ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції.
Тому, посилання захисників в апеляційній скарзі про те, що слідчим суддею порушено вимоги ст..199 КПК України є необґрунтованим, оскільки слідчий суддя не позбавив права захисників подати клопотання про зміну запобіжного щодо їх підзахисного.
Доводи апеляційної скарги щодо не дослідження при розгляді клопотання слідчим суддею доказів, які б підтверджували вину підозрюваного в інкримінуємому йому злочині, колегія суддів не приймає до уваги, так як дані докази при застосуванні або продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не досліджуються, вони є об`єктом дослідження при розгляді справи по суті.
За вказаних обставин слідчий суддя цілком обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , мотивував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2017 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 14 год. 00 хв. 12 січня 2017 року до 14 год. 00 хв. 18 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4