АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/405/17 Справа № 187/578/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта та матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 03 лютого 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК України, -

встановила:
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016 року обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 191 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, які суд вбачає в тому, що в обвинувальному акті зазначено адресу та відомості щодо знаходження обвинуваченої, які не відповідають дійсності та які позбавляють суд можливості належного повідомлення вказаної сторони кримінального провадження; до обвинувального акта не надано розписки отримання ОСОБА_8 обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, так само не надано доказів про відмову від отримання обвинувального акта та рєстру матеріалів досудового розслідування; в обвинувальному акті не зазначено час та місце вчинення злочину, що позбавляє суд вирішити питання підсудності кримінального провадження; крім того, в обвинувальному акті міститься невідповідність встановлених досудових слідством обставин та пред`явленим обвинуваченням, так як в акті вказано «… ОСОБА_8 …намагалась привласнити грошові кошти, які було виділено з обласного бюджету…», а обвинувачення за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 191 КК України сформоване «…замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, не доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі».

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що зазначений обвинувальний акт містить відомості, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення закону і статі закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

А суд на стадії підготовчого засідання, у порушення вимог ст. 314 КПК України, вдався до оцінки доказів, у тому числі з точки зору достатності, фактично висловив думку щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченої та вдався до вирішення питання доведеності вини обвинуваченої і правильності кваліфікації її дій органом досудового розслідування, що суперечить завданням кримінального провадження.

Щодо невідповідності обвинувального акта фактичним обставинам кримінального правопорушення та анкетних відомостей обвинуваченої вказує, що на момент пред`явлення підозри та складання обвинувального акта, місце проживання та реєстрації ОСОБА_8 не суперечило фактичним обставинам та підтверджувалось копією паспорта ОСОБА_8 та зібраними в ході досудового розслідування довідками; до обвинувального акта додано докази про отримання підозрюваною копії обвинувального акта, зокрема додано три поштові повідомлення про виклик її до прокурора для вручення їй обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування відповідно до відмітки на поштовому повідомленні, ОСОБА_8 отримала його особисто, проте до прокурора жодного разу так і не з`явилась. Крім того, під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в Петриківському районному суді Дніпропетровської області та винесення вироку суду від 17 березня 2016 року, який було скасовано, обвинувачена була присутня та особисто зазначила, що отримала обвинувальний акт, з його змістом ознайомлена та підтвердила, що зазначене в обвинувальному акті її місце проживання відповідає дійсності.

Оскільки зміна фактичного місця проживання ОСОБА_8 відбулось уже після направлення обвинувального акта до суду, то, на його думку, це не є достатньою підставою для висновку суду про неналежне встановлення досудовим слідством особи обвинуваченої, оскільки є такою, що виникла незалежно від нього.

Крім того вказує, що в ході досудового розгляду судом за допомогою факсимільного зв`язку було отримано лист від ОСОБА_8 з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з її хворобою та перебуванням в лікарні м. Сімферополя на території АРК, підстав сумніватись у достовірності підпису та дійсності волі обвинуваченої у суду не було. Вважає, що суд передчасно ухвали рішення про повернення прокурору обвинувального акта, сокільки суд мав можливість оголосити ОСОБА_8 у розшук.

Також вказує, що висновки суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено час та місце вчинення злочину, що позбавляє суд вирішити питання підсудності кримінального провадження, є безпідставними, оскільки фактично вказані в обвинувальному акті.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала доводи апеляції та просила ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В судових дебатах підтримала таку ж позицію.

Обвинувачена ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не з`явилась про причини неявки не повідомила. Згідно вимог ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
У зв`язку з тим, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення процесуального становища обвинуваченої, участь останньої є необов`язковою. Прокурор не заперечувала проти розгляду без участі останньої.

Заслухав суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до вказаної норми обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні дані кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, в останньому зазначені повні анкетні дані обвинуваченої ОСОБА_8 та вказано адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .
Доводи суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до наданих матеріалів вказаний обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 був неодноразовим предметом судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції.
Так, ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 191 КК у зв`язку зі зміною обстановки. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000002 - закрито.
Колегія суддів звертає увагу, що вказаний судовий розгляд проведений за особистою участю обвинуваченої. Окрім того під час розгляду обвинувачена зазначила, що обвинувальний акт з додатками отримала, зі змістом останнього ознайомлена, у зв`язку з чим, доводи суду є необґрунтованими.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року задоволено апеляцію проскура та ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Доводи суду першої інстанції, щодо невідповідності змісту реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки, в наданих матеріалах міститься реєстр матеріалів досудового розслідування по даному провадженню та у розділі «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» містяться відомості про те, що вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 мало місця 14 травня 2014 року.

Згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета, вид і розмір завданої шкоди. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів встановлено, що вищезазначені вимоги закону органом досудового розслідування виконані, а висновки суду першої інстанції на даній стадії судового провадження є передчасними, оскільки суд повинен розглянути кримінальне провадження в рамках пред`явленого обвинувачення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді першої інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Недоліки обвинувального акту на які посилається суд, на думку колегії, не є суттєвими порушеннями ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, колегі вважає необґрунтованими висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, в зв`язку з недотриманням вимог ст. 291 цього Кодексу, на що аргументовано вказано в апеляційній скарзі прокурора.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне скасовати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Відповідно до цього, апеляційна скарга прокурора, щодо скасування ухвали суду підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, .407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта та матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 03 лютого 2014 року щодо ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3