АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/4432/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/167/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
адвокатів: ОСОБА_8
ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його звільнення у зв`язку з тяжкою хворобою від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Севастополь від 14.08.2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 за весь період відбування покарання не отримував заохочень, не проявив себе з позитивної сторони, захворювання не перешкоджає подальшому відбуванню покарання засудженим в умовах спеціалізованої установи.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, задовольнити його клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою.

Зазначає, що під час відбування покарання йому ампутували обидві ноги, він відбував половину строку призначеного йому покарання, що на його думку є підставою для звільнення від подальшого відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційній вимоги засудженого, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

Згідно роз`яснень наданих у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" № 8 від 28.09.1973 року,сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й ураховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

За даними матеріалів провадження ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі призначене йому вироком Ленінського районного суду м.Севастополя від 14.08.2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України.

Початок строку відбування покарання 10.04.2013 року, кінець строку - 15.03.2021 року.

За час відбування покарання ОСОБА_7 характеризується посередньо, вину у скоєні злочину визнає, розкаюється, але не щиро, спілкується у колективі засуджених переважно із особами негативної спрямованості, з представниками адміністрації установи тактовний, але не відвертий, стягнень та заохочень не має.

27.10.2016 року спеціальна лікарська комісія встановила, що ОСОБА_7 хворіє на облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок, оклюція загальних клубових артерій, ампутаційні культі обох стегон на рівні середніх третин та дійшла висновку, що стан хворого задовільний, хвороба не перешкоджає відбуванню покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину - убивства іншої особи, стан його здоров`я, зумовлений перебігом хвороби, яка підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання" затверджений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року, дані про особу засудженого, відомості про його поведінку за весь час відбування покарання, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого такі висновки суду не спростовують.

Посилання засудженого в апеляційній скарзі на тяжкість його захворювання не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки наявність такої хвороби згідно положень ч. 2 ст. 84 КК України сама по собі не є обов`язковою підставою для звільнення від відбування покарання.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 відбуває покарання у Софіївській виправній колонії № 45, яка є спеціалізованою для відбуття покарання засудженими, які є інвалідами 1 та 2 групи.

Пояснення медичного працівника вказаної установи в ході апеляційного розгляду свідчать про те, що захворювання засудженого не перешкоджає його подальшому відбування покарання, стан його здоров`я задовільний, хронічне захворювання засудженого виникло близько 5 років тому.

Потребу засудженого у сторонній допомозі не можна визнати підставою для звільнення від подальшого відбування покарання за ст. 84 КК.

Відбуття засудженим певної частини строку призначеного покарання також не може слугувати підставою для звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання судом першої інстанції в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 25.04.2017 року

Суддя: ОСОБА_2