Справа № 755/8596/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "22" червня 2017 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -
Клопотання мотивоване тим, що 02.06.2017 близько 19 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, по вул. Харківське шосе, 19, невстановлена досудовим розслідуванням особа, застосувавши предмет схожий на пістолет, нанесла вогнепальні поранення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила вогнепальне наскрізне проникаюче поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого кишечника, тим самим вчинила замах на умисне вбивство останнього.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що в скоєнні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обшуку житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 , в якому за попередньою інформацією знаходяться речі, що можуть мати відношення до злочину, а також може знаходитись ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі й збереження речових доказів.
02.06.2017 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
03.06.2017 до Дніпровського районного суду м. Києва подано клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
19.06.2017 на адресу Київської місцевої прокуратури № 4 надійшла ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 06.06.2017 про повернення вищевказаного клопотання прокурору для усунення недоліків.
Вислухавши доводи прокурора та дослідивши додані до клопотання копії документів, якими обґрунтовується клопотання, перевіривши наявність документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, слідчий суддя прийшов до наступного:
відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 168, 170 КПК України, -
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя