ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 22 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 за касаційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_7 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 ,
встановила:
Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 березня 2016 року засуджено:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, такого, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), працюючого посезонно у ВП «Яреськівський цукровий завод», відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керування транспортним засобом,
- за ч. 1 ст. 135 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;
- за ч. 4 ст. 358 КК України до обмеження волі на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Судом вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_7 32 403 грн 85 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2016 року вирок місцевого суду змінено. Виключено з обвинувачення ОСОБА_8 порушення ним п. 12.6 Правил дорожнього руху. В частині засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 135 КК України вирок скасовано, а провадження закрито за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення; за ч . 4 ст. 358 КК України вирок скасовано, провадження закрито у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді та вичерпанням можливості їх отримати.
Крім того, виключено з вироку вказівку про призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 70 КК України та визначено вважати його засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання, обраного судом першої інстанції, у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 29.03.2016 по 21.07.2016 року.
В іншій частині вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 23 лютого 2014 року, близько 18 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи з дозволу володільця ОСОБА_10 технічно справним автомобілем ВАЗ-21043, не маючи посвідчення водія і права на керування будь-яким транспортним засобом, рухаючись по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги від Шишацької ГЕС до сел. Шишаки Полтавської області поза межами населеного пункту зі швидкістю близько 90 км/год., у темний час доби, проїжджаючи в районі електроопори №156, яка розташована обабіч вищевказаної дороги , порушуючи вимоги п. «а» п. 2.1, «а» п.2.9, п.12.3, підпункту «б» п. 12.6 Правил дорожнього руху, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху, не вжив негайних засобів для об`їзду перешкоди пішохода, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який знаходився у напівсидячому положенні на проїзній частині дороги. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_11 , спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть.
Крім того, допустивши наїзд на пішохода ОСОБА_11 на автошляху, поставивши тим самим потерпілого ОСОБА_11 в небезпечне для життя становище, у порушення вимог п.п. «г», «ґ» п. 2.10 ПДР, ОСОБА_8 не вжив заходи до надання потерпілому першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги для доставки потерпілого у медичний заклад, не доставив потерпілого самостійно до лікувального закладу, хоча мав таку можливість і зобов`язаний був це зробити, залишив потерпілого ОСОБА_11 в районі електроопори №156 на автодорозі від Шишацької ГЕС до сел. Шишаки Полтавської області в небезпечному становищі, коли потерпілий внаслідок травм, отриманих під час дорожньо-транспортної події, не міг самостійно вжити ефективних заходів до самозбереження, та з місця події втік.
Крім того, 28.07.2009 року ОСОБА_8 , знаходячись в м. Києві, придбав у невстановленої особи в невстановленому місці завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_8 з дозволом керування транспортними засобами категорій «А» та «В». Згідно відповіді Управління ДАІ ГУМВС України у м. Києві за №10/266 від 04.03.2015 року, посвідчення водія такої серії підрозділами Управління ДАІ ГУМВС України в м. Києві не видавалося, як і будь-які інші посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 .
У подальшому, приблизно 12.04.2013 року ОСОБА_8 , перебуваючи в у м. Києві, з метою отримання можливості керування транспортними засобами інших категорій, придбав у невстановленої особи у невстановленому місці завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_8 з дозволом керування транспортними засобами всіх категорій. Згідно відповіді Управління ДАІ ГУМВС України таке посвідчення не видавалося, як і будь-які інші посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8
26.02.2014 року обвинувачений ОСОБА_8 у м. Полтава, з метою підтвердження можливості керування транспортним засобом категорії «В», надав старшому слідчому СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_12 завідомо підроблене посвідчення водія, чим використав завідомо підроблений документ.
У касаційних скаргах :
- прокурор, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та даним, що характеризують особу засудженого, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції;
- потерпіла ОСОБА_7 , посилаючись неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність апеляційним судом, що призвело до незаконного, на її думку, виправдання ОСОБА_8 за вчиненні кримінальні правопорушення, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та даним, що характеризують особу засудженого, внаслідок м`якості, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції;
- захисник ОСОБА_5 просить як вирок, так і ухвалу щодо ОСОБА_8 скасувати, провадження закрити за відсутністю у діях його підзахисного складу кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора і потерпілої та просив залишити без задоволення касаційну скаргу захисника, пояснення захисника, перевіривши матеріали провадження і обговоривши наведені у скаргах доводи, суд дійшов висновку, що скарги прокурора та потерпілої підлягають задоволенню, а касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні.
Згідно зч. 1, 2 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. Можливість скасування судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій через невідповідність їх висновків фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК) чинним законом не передбачена.
Відповідно до положень ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 419 КПК у своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення.
Згідно зі ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. Неповнота або порушення під час дослідження обставин судом першої інстанції, на які можуть посилатися учасники судового провадження, полягають у поверховій їх оцінці, помилках або плутанині у фактичних обставинах, а також у порушенні вимог глави 2 та §1 глави 28 КПК.
За приписами статей 404 та 405 цього Кодексу суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи в апеляційних скаргах, у тому числі за необхідності і шляхом дослідження доказів.
За правилами ст. 23 зазначеного Кодексу суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК.
Судове слідство в суді апеляційної інстанції здійснюється в обсязі, який необхідний для перевірки законності та обґрунтованості вироку чи ухвали, з урахуванням доводів і вимог, що наведені в апеляційній скарзі. У пункті 5 ППВСУ від 15 травня 2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку» зазначено, що під час судового слідства апеляційний суд може досліджувати всі докази, що є в справі, або лише ті, правильність оцінки чи повноти дослідження яких судом першої інстанції оспорено в апеляції, або які він зовсім не досліджував. Виходячи з принципу безпосередності досліджування доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.
Проте у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 зазначених вимог закону апеляційним судом не виконано.
Так, у поданих на вирок суду апеляційних скаргах засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_5 стверджувалось про незаконність вироку через невідповідність висновків суду фактичним обставинам подій, неправильну оцінку доказів, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також про недоведеність винуватості ОСОБА_8 . Таким чином, він фактично порушувалось про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, як таких, що досліджені судом першої інстанції не повністю та з порушеннями. Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 повністю підтримав доводи скарги і наполягав на своїй невинуватості у скоєнні злочину. Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення апеляційної скарги захисника та засудженоговідобразивши в ухвалі частково докази, які містяться в оскаржуваному вироку, даючи їм іншу оцінку, усупереч принципам кримінального процесуального закону їх безпосередньо не дослідив, що свідчить про формальний підхід до апеляційного перегляду рішення, постановленого в цьому кримінальному провадженні.
Крім того, апеляційний суд, вибірково оцінивши представлені у вироку докази не навів переконливих мотивів і правових аргументів на підтвердження своїх висновків про відсутність в діях ОСОБА_8 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді та вичерпанням можливості їх отримати за ч . 4 ст. 358 КК України.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційний перегляд кримінального провадження всупереч вимогам ст. 2 КПК відбувся формально. Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК і її не можна визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою. Зазначене рішення постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Це перешкоджає суду касаційної інстанції дійти однозначного висновку щодо правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність. Тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно провести процедуру апеляційного провадження з дотриманням КПК та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
З урахуванням наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, статтями 376, 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Касаційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати з призначенням нового судового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3