Справа № 716/251/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2017 слідчий суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на постанову про відмову в проведенні процесуальних дій в порядку ст.ст.303-307 КПК України,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить: скасувати постанову слідчого СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про відмову в клопотанні захисника підозрюваного від 13.02.2017; зобов`язати слідчого ОСОБА_4 проінформувати компетентні органи Федеративної Республіки Німеччини через Генеральну прокуратуру України про те, що ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.02.2016 про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні за №000007 втратила чинність 24.09.2016.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 07.02.2017 його захисником ОСОБА_3 заявлено клопотання в межах даного кримінального провадження про вчинення процесуальної дії - повідомлення компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини через Генеральну прокуратуру України про те, що ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.02.2016 про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою втратила чинність 24.09.2016.

13.02.2017 слідчий ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання. Скаржник вважає зазначену постанову слідчого такою, що підлягає скасуванню, оскільки ухвала Заставнівського районного суду від 26.02.2016 про дозвіл на тримання його під вартою у зв`язку із закінченням передбаченого ст.197 КПК України 60-денного терміну втратила чинність 24.09.2016. Отже слідчий ОСОБА_4 повинен був невідкладно інформувати про це центральний орган України щодо видачі особи (екстрадиції) Генеральну прокуратуру України.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, обґрунтував вищенаведеним, просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що відсутні підстави для задоволення клопотання, оскільки ухвала слідчого судді Заставнівського районного суду про обрання запобіжного заходу від 26.02.2016 не втратила чинність, а питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту буде вирішуватися слідчим суддею після доставки підозрюваного ОСОБА_5 до Заставнівського районного суду. У зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно із правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4 ) відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України внесено 15.04.2013 року в ЄРДР за №000007.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , якому адвокатом ОСОБА_3 надається правова допомога, згідно договору про надання правової допомоги від 30.12.2016, укладеного між ним та підозрюваним ОСОБА_5 .

Як встановлено в судовому засіданні, 07.02.2017 адвокат ОСОБА_3 звернувся до начальника СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 з клопотанням про невідкладне інформування компетентних органів ФРН через Генеральну прокуратуру України про те, що ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.02.2016 про дозвіл на тримання ОСОБА_5 під вартою втратила чинність 24.09.2016.

Ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2016 року відповідно до порядку, встановленого ч.6 ст.193 КПК України задоволено клопотання слідчого Заставнівського відділу поліції Кіцманського відділу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В даній ухвалі роз`яснено, що після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участі підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, як вбачається із змісту даної ухвали слідчим суддею 26.02.2016 не вирішувалося питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим слідчим суддею не зазначено в резолютивній частині ухвали дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України.

Зазначена ухвала була предметом розгляду апеляційним судом Чернівецької області за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 та ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області від 11.03.2016 залишена без змін, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 залишена без задоволення.

З огляду на зазначене клопотання захисника ОСОБА_3 про повідомлення компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини через Генеральну прокуратуру України про те, що ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.02.2016 про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою втратила чинність є необґрунтованим та безпідставним, оскільки оскаржуваною ухвалою не надавався дозвіл на тримання ОСОБА_5 під вартою, а також дана ухвала не втратила законну силу.

За таких обставин вважаю, що оскаржувана постанова слідчого від 13.02.2017 про відмову проінформувати компетентні органи Федеративної Республіки Німеччини через Генеральну прокуратуру України про те, що ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.02.2016 втратила чинність є правомірною та скасуванню не підлягає. У зв`язку з цим слід відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого від 13.02.2017 про відмову проінформувати компетентні органи Федеративної Республіки Німеччини через Генеральну прокуратуру України про те, що ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.02.2016 про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000007 від 15.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України втратила чинність 24.09.2016 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8