ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 354/609/16-к

Провадження № 1-кп/348/53/17

26 травня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 за обвинувальним актом від 23.09.2016р.щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, несудимого, громадянина України,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

17.01.2015 р. біля 18 год. обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись в с. Гвізд, Надвірнянського району, поблизу автобусної зупинки, розпочав словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_4 , під час якого, на грунті тривалих неприязних відносин, в тому числі з приводу існуючих конфліктних ситуацій між сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, наніс ногами три удари в область нижніх кінцівок потерпілій ОСОБА_4 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця лівого стегна, синця лівої сідниці, синця правої гомілки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 09 від 10.02.2015 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав та суду пояснив, що проживає разом з сім`єю в АДРЕСА_1 . Його сусідами є сім`я ОСОБА_7 , з яким проживали у нормальних сусідських відносинах. Однак після його одруження з ОСОБА_4 їх стосунки погіршилися, потерпіла висуває безпідставні обвинувачення, провокує конфлікти.

17.01.2015 р. він зранку, пораючись по господарству, почув із вікна помешкання ОСОБА_4 висловленні у його сторону нецензурну лайку, та образи, однак хто саме висловлювався він не бачив та не з`ясовував.

Пізніше в цей же день він повертавя з роботи біля 17 год. 30 хв. маршрутним бусом. Разом з ним їхала в бусі потерпіла ОСОБА_4 . Жодних конфліктів в бусі між ними не було. Вийшовши з буса на автобусній зупинці та направившись до свого місця проживання, він побачив попереду себе потерпілу та наздогнав її. При цьому намагався вияснити в неї причину висловлених вранці цього ж дня нецензурної лайки з її помешкання в його сторону, на що у відповідь потерпіла висловилась нецензурно та облаяла його, словесна перепалка тривала декілька хвилин. Після чого потерпіла обернулася та пішла в сторону зупинки, а він пішов додому. Стверджує, що потерпілу ОСОБА_4 він не штовхав та не наносив їй будь-яких тілесних ушкоджень. Вважає пояснення потерпілої наклепом на нього та його сім`ю.

Просить його виправдати, цивільний позов не визнає.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 не визнає своєї вини у вчиненні злочину суд, допитавши потерпілу, свідків, дослідивши письмові документи по кримінальному провадженню вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доведена сукупністю всіх доказів, зібраних по справі, перевірених і досліджених судом в судовому засіданні.

Зокрема винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілої та свідків:

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданння пояснила, з проживає по сусідстві з обвинуваченим ОСОБА_5 . В них скалися тривалі неприязні стосунки.

17.01.2015 р. в період часу після 17 год вона поверталась з роботи з м. Івано-Франківська до місця свого проживання маршрутним бусом.

Біля 18 год вийшовши на автобусній зупинці с. Гвізд, Надвірнянського району вона направилась до місця свого проживання .За нею з буса вийшов обвинувачений, який пішов позаду, наздоганяючи її. Порівнявшись з нею та ставши перед нею він розпочав з нею словесний конфлікт, висловлючи лайку в її сторону та запитував чому вона облаяла його вранці, під час якого став штовхати її в груди, а потім наніс їй три удари в нижні кінцівки, зокрема в ліве стегно, ліву сідницю, та праву гомілку. Перелякавшись та побоюючись за своє здоров`я вона побігла назад на автобусну зупинку, де були інші люди, однак їй незнайомі та які відмовляються на даний час свідчити, так як побоюються погроз з боку сім`ї ОСОБА_8 . Після чого вона прийшла додому та її чоловік ОСОБА_7 викликав швидку допомогу. Вона перебувала у стресі, шоковому стані, в неї підвищився тиск, відчувала фізичну біль від нанесених побоїв. Після приїзду швидкої допомоги їй надана медична допомога, від госпіталізації вона відмовилась.

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 їй спричинена матеріальна шкода, яка полягає у понесених нею витратах на лікування в сумі 1000 грн. та моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу неправомірної поведінки щодо неї, пережитому стресі, фізичному болі, погіршення стану здоров`я, зміну свого звичного способу життя, постійному приниженні, яку вона оцінює в сумі 20000 грн. Просить суворо покарати обвинуваченого та задоволити цивільний позов в повному об`ємі.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 дав показання про те, що є чоловіком потерпілої ОСОБА_4 та проживає по сусідству з обвинуваченим ОСОБА_5 , з яким в них тривалі неприязні стосунки.

17.01.2015 р. біля 18 год. 30 хв. його дружина повернувшись з роботи з м. Івано-Франківська, прийшла додому в стресовому стані, перебувала в шоці, плакала, одяг забруднений. Дружина розповіла, що по дорозі додому її наздогнав обвинувачений, розпочавши конфлікт наніс їй тілесні ушкодження по нижніх у кінцівках. При огляді він побачив сліди від ударів на лівій сідниці, на стегні, на правій гомілці. Він викликав швидку медичну допомогу. Коли приїхали медики, то дружина перебувала у неврастенічному стані, лежала, відчувала біль, підвищився тиск. Було призначено ліування, від госпіталізації вони відмовилися, проходила лікування в домашніх умовах.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що станом на 17.01.2015 р. працював водієм на марштруті Богородчани-Надвірна, через с. Гвізд. біля 18 год., є центральна зупинка на вимогу. Пасажирами даного маршрутного буса були як потерпіла так і обвинувачений, жодних конфліктів в цей день в бусі між ними не було.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання про те, що працює фельдшером швидкої медичної допомоги. 17.01.2015 р. він виїзджав на виклик о 19 год. в с. Гвізд, Надвірнянського району до ОСОБА_4 , привід до виклику травма. По приїзду в неї діагностовано неврастенію ВСД по гіпертонічному типу, ссадини гомілок. Зі слів хворої вона вийшла з автобуса і на неї здійснив напад сусід, наносячи їй удари по ногами, по животі, ногах і рукаг. Скарги були на біль в низу живота, біль ніг, погане самопочуття, говокружінння, був високий артеріальний тиск. Ним надано медичну допомогу та призначено лікуванння. Від госпіталізації ОСОБА_4 відмовилась. По результатам виклику він заповнив карту виїзду швидкої медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав аналогічні показання як і свідок ОСОБА_10 , підтвердивши, що 17.01.2015 р. працював водієм швидкої медичної допомоги та разом з фельдшером ОСОБА_10 виїзджав на виклик о 19 год. в с. Гвізд, Надвірнянського району до ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_12 дав в судовому засіданні показання про те, що перебуває у родинних відносинах з потерпілою ОСОБА_4 , неприязних відносин з сім`єю ОСОБА_13 у нього не має. Стверджує, що на другий день після вказаних подій він приходив до ОСОБА_4 та бачив, що вона перебуває у стресові стані, душевних переживаннях, та бачив сліди від нанесених тілесних ушкоджень. Зі слів потерпілої йому відомо, що її побив сусід ОСОБА_5 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також доводиться письмовими доказами:

- даними висновку експерта за № 09 від 19.01.2015 р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_4 виявлені такі тілесні ушкодженння: синець лівого стена, синець лівої сідниці, синець правої гомілки, які отримані від дії тупих твердих предметів, можуть вдповідати терміну утворення, вказаному підекспертною і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Характер, локалізація виявлених тілесних ушкоджень не виключають можливості їх утворення і від ударів кінцівками сторонньої особи у вказані анатомічні ділянки, в кількості не менше трьох фізичних контактних дій.

- даними карти виїзду швидкої меддопомоги Надвірнянської ЦРЛ за 17.01.2015р. за №м 113, з якого вбачається ,що виїзд був здійснений 17.01.2015р. о19 год. в с. Гвізд. Попередній діагноз : садна гомілок. Неврастенія по гіпертонічному типу, скарги на біль внизу живота, біль ніг.

- Даними протоколу проведення слідчого експеримену від 22.09.2016р.за участю потерпілої ОСОБА_4 та фототаблицями до нього, згідно якого потерпіла деталізувала обставини спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 .

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим злочину, інкримінованого стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої, свідків, письмовим доказам по справі.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині невизнання ним своє вини у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій, спростовуються і його винуватість у вчиненні злочину повністю доведена дослідженими в сукупності та належно оціненими в судовому засіданні докази, які узгоджується між собою, відповідають судово - медичним даним, показанням потерпілої, свідків, а тому відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження обвинуваченого та сторони захисту про те, що обвинувачений не спричиняв умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій є безпідставним, неправдивими, не відповідають фактичним обставинам справи і дані ними з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

Заперечення своєї вини обвинуваченим суд до уваги не бере, оскільки вони нічим не доведені та розцінюється судом як обраний ним метод захисту, котрий беззаперечно спростовується дослідженими судом вищенаведеними доказами.

Оцінюючи показання потерпілої та свідків обвинувачення, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв"язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об"єктивними доказами.

Безпіставними на думку суду є твердженння обвинуваченого щодо зведення наклепу потерпілою на нього і він не наносив їй тілесних ушкоджень оскільки сам у своїх поясненнях не заперечував конфлікту між ними у вказаний потерпілою час і місце. Та його показання спростовуються показанням свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також картою виїзду швидкої медичної допомоги щодо обставин та локалізації виявлених у потерпілої ушкоджень.

Доводи сторони захисту про те, що показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_7 є недостовірними, оскільки вони перебувають у родинних стосунках та містять суперечності не є слушними, оскільки їх показання обґрунтовано підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та відповідають письмовим доказам.

Також суд вважає необгрунтованим посилання сторони захисту про відсудність підстав у суда для допиту свідка ОСОБА_15 , так як він був присутнім під час розгляду справи у судовому засіданні. Вказаний свідок був присутній у судових засіданнях коли розгляд судом справи по суті не проводився, а відбулося відкладення судових засідань, що не виключає допит вказаної особи у судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Показання обвинуваченого повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , які послідовні і логічні і не викликають сумнівів у суда в їх правдивості.

Суд приймає до уваги надані стороною потерпілої вирок Надвірнянського районного суду від 06.03.2015 р. про обвинувачення сина обвинуваченої - ОСОБА_18 про спричинення останнім тілесних ушкоджень чоловікові потерпілої ОСОБА_7 , які мали місце у 2014 р., як доказ тривалих неприязних відносин між сторонами.

Показанння свідка ОСОБА_19 суд не бере до уваги, оскільки він не був очевидцем подій та дізнався про обставини справи зі слів потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні дала суду послідовні показання, які відповідають фактичним обставинам справи, конкретизувала їх, наполягає на них.

Показання потерпілої про характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкодження час і місце спричинення тілесних ушкоджень узгоджуються із картою виїзду швидкої допомоги та висновком судово-медичної експертизи.

Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті докази, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України суд прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_20 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до норм КПК є невеликої тяжкості, особу винного, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, беручи до уваги думку потерпілої відносно покарання яка просить суворо покарати обвинуваченого, особу винного, його поведніку в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті за цей вид злочину, передбаченого Особливою частиною КК України, у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст.74 КК України особа може бути звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК Україниособа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки - в разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст.125 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачена максимальна міра покарання у вигляді виправних робіт до 1 року.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. п. 8, 14Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності"особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З матеріалів справи вбачається, що злочин вчинений ОСОБА_5 мав місце 17.01.2015 р. Тобто, від дня вчинення злочину, минуло більше 2 років, тому суд вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн. підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпіла ОСОБА_4 перенесено фізичну біль, душевні страждання,нервовий стрес переживання за своє здоров`я, вимушені зміни у життєвих планах.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, і також враховує майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 , який є пенсіонером. Наведене свідчить про неспроможність обвинуваченого відшкодувати заявлену потерпілим всю суму моральної шкоди, а тому суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілою суму моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 1700 грн. моральної шкоди.

В частині понесених потерпілою матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. слід відмовити так як потерпілою не надано належних доказів, зокрема підтверджуючих документів щодо придбання медичних препаратів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят грн.

На підставі ч. 5 ст. 74, п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1700 грн. (тисячу сімсот гривень) в якості відшкодування моральної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1