Справа № 671/1435/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Постановою слідчого СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_4 від 31 травня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 18 травня 2014 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 120 КК України.

Вважаючи дану постанову незаконною та необгрунтованою, ОСОБА_5 оскаржила її до суду, посилаючись на відсутність підстав для закриття зазначеного кримінального провадження. Вказує, що слідчим не було враховано дійсні обставини справи, слідство проведено однобічно, здобуті в ході досудового розслідування докази не вказують на вчинення ОСОБА_7 самогубства шляхом повішання, не надано належної оцінки усім обставинам справи та показанням свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та письмовим поясненням ОСОБА_5 . Вважає, що слідчий неправомірно не взяв до уваги психолого-педагогічну характеристику на ОСОБА_7 як учня ВПТУ № 4 та не дослідив коло його спілкування з одногрупниками і викладачами, згідно вказівок прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 26.01.2016 року. Вказує, що хибною є думка слідчого про те, що в результаті слідчого експерименту було з`ясовано можливість самогубства ОСОБА_7 шляхом повішання, оскільки не надано відповідь на питання чи могла зламатися гілка дерева вишні, якщо раптово на неї спаде вага у 85 кг.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 скаргу підтримали.

Прокурор та слідчий вважають оскаржувану постанову законною та обгрунтованою.

Заслухавши думку учсників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог статті 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України слідчий, прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 цієї статті, якщо встановлена відсутність в діях складу кримінального правопорушення.

Встановлено, що 18 травня 2014 року о 08 годині 10 хвилин до Волочиського відділу міліції надійшло повідомлення мешканця с. Павликівці Волочиського району ОСОБА_11 про те, що у садку власного домогосподарства покінчив життя самогубством через повішання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цього ж дня за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 за попередньою кваліфікацією ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке 01 червня 2014 року перекваліфіковане на ч. 3 ст. 120 КК України.

22 травня 2014 року ОСОБА_12 , якого в подальшому було визнано потерпілим у кримінальному провадженні, подав письмову заяву про вжиття заходів щодо розслідування обставин вчинення самогубства через повішання його внуком ОСОБА_7 .

Встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим була винесена постанова від 26 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження, яка ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду від 17 січня 2015 року скасована та направлена до органу досудового розслідування для проведення належної перевірки.

Також під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні органами прокуратури неодноразово скасовувалися постанови слідчого про закриття кримінального провадження з наданням вказівок щодо необхідності вчинення слідчих дій.

За результатами проведеної перевірки слідчий здійснив всі можливі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин у кримінальному провадженні, в повній мірі з`ясував обставини щодо причетності будь-яких осіб до вчинення самогубства ОСОБА_7 , у зв`язку з чим було проведено повторні допити усіх осіб, які могли бути причетними до вчинення даного злочину, в тому числі і свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також одночасні допити між свідками та потепілими, проведено ряд судових експертиз (судово-медичну, судово-токсилогічну, судово-гістологічну, судово-цитологічну, комісійну судово-медичну), проведено допити судово-медичних експертів, експерта, який здійснював фотографування місця події, слідчий експеримент, досліджено дані щодо останніх телефонних зєднань мобільного номеру ОСОБА_7 , та його висловлювання у спілкуванні із знайомими та в соціальній мережі Інтернет щодо своєї можливої смерті.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 43 від 07 липня 2014 року смерть ОСОБА_18 настала від стиснення шиї петлею при повішанні, про що свідчить наявність прижиттєвої, характерної для повішення странгуляційної борозни з нерівномірним дном, верхнім крайовим валиком, який переважає над нижнім, косохідним її розташуванням, що підтверджено гістологічною експертизхою, зовнішніми і внутрішніми ознаками смерті, що настала швидко від механічної асфіксії. Смерть могла настати біля 7-8 годин до проведення судово-медичної експертизи трупа в морзі, яка розпочалася о 13 год. 40 хв., що підтверджується ступенем розвитку ранніх трупних явищ: трупних плям та заклякання. У ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді странгуляційної борозни у верхній третині шиї та садна на лобній ділянці зліва. Странгуляційна борозна є наслідком стиснення шиї петлею безпосередньо перед смертю потерпілого, що супроводжувалося розвитком небезпечного для життя явища механічної асфіксії. За цією ознакою странгуляційна борозна є тяжким тілесним ушкодженням, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Косе розташування странгуляційної борозни, нерівномірність відбитку зашморгу на шкірі, превалююче розташування верхнього крайового валика над нижнім свідчить про те, що петля була затягнута під масою тіла, таким чином мало місце повішання. Садно в лобній ділянці могло виникнути від дії якогось тупого твердого предмета з обмеженою контактною поверхнею, чи при ударі об такий, за своїм характером має ознаки легких тілесних ушкоджень та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває. Судячи по кольору та стану загоєння садна в ділянці лоба, воно могло виникнути біля 5-7 діб до часу настання смерті. Під час судово-токсилогічної експертизи крові з трупа ОСОБА_7 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості 1,86 прроміле, що має ознаки алкогольного сп`яніння середньої степені важкості.

Згідно даних висновку комісійної судово-медичної експертизи № 54 від 18.09.2014 року, странгуляційна борозна на шиї ОСОБА_7 могла утворитися від стиснення шиї петлею, зробленою із вожжів кінної упряжі при затягуванні петлі на шиї під вагою власного тіла. Інших тілесних ушкоджень, окрім ушкоджень, вказаних в висновку експерта № 43 не виявлено.

Частиною 3 ст. 120 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення доведення до самогубства, а саме діяння, передбачене частинами першою або другою цієї статті (доведення особи до самогубства або до замаху на самогубство, що є наслідком жорстокого з нею поводження, шантажу, примусу до протиправних дій або систематичного приниження її людської гідності та те саме діяння, вчинене щодо особи, яка перебувала в матеріальній або іншій залежності від винуватого, або щодо двох або більше осіб), якщо воно було вчинене щодо неповнолітнього

Крім того, відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" N 2, від 07.02.2003 року, відповідальність за ч. 1 ст. 120 КК України за доведення особи до самогубства або до замаху на самогубство настає за умови, що потерпілий вчинив відповідні дії внаслідок жорстокого поводження з ним, шантажу, примушування до вчинення протиправних дій або систематичного приниження його людської гідності винним.

Під жорстоким поводженням слід розуміти безжалісні, грубі діяння, які завдають потерпілому фізичних чи психічних страждань (мордування, систематичне заподіяння тілесних ушкоджень чи побоїв, позбавлення їжі, води, одягу, житла тощо). Систематичним приниженням людської гідності є тривале принизливе ставлення до потерпілого (постійні образи, глумління над ним тощо).

В ході досудового слідства обставин смерті ОСОБА_7 не було встановлено фактів вчинення ким би то не було дій, передбачених ст.120 КК України та не знайшло свого підтвердження таких ознак злочину, як систематичність приниження людської гідності, жорстокого поводження, шантажу, примушування до вчинення протиправних дій.

Судом встановлено, що при закритті кримінального провадження слідчим були дотримані вимоги ст. 284 КПК України, а його висновки стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, що і стало підставою винесення оскаржуваної постанови.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б вказували, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок насильницьких дій, або ж мало місце доведення його до самогубства, та на теперішній час вичерпані всі можливості їх встановлення.

Доводи скаржника щодо невиконання слідчим вказівок прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 26.01.2016 року щодо дослідженння кола спілкування ОСОБА_7 з одногрупниками і викладачами у м. Хмельницькому, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки такі були надані слідчому для виконання під умовою встановлення їх необхідності та не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого слідчим рішення. При цьому суд враховує обгрунтування слідчого щодо відсутності необхідності проводити такі слідчі дії, в тому числі і те, що викладачів навчального закладу, в якому навчався ОСОБА_7 , було допитано. Крім того, потерпіла вказувала на осіб, які, на її думку, могли бути причетні до смерті її сина, саме на осіб, з якими він спілкувався та товаришував в селі Павликівці Волочиського, в тому числі і в ніч з 17 на 18 травня 2014 року.

Інші доводи, наведені ОСОБА_5 також не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, слідчий суддя суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, винесена з врахуванням вимог ст. 284 КПК України з всебічним урахуванням усіх доказів та обставин кримінального провадження за відповідною кваліфікацією, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 31 травня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 18.05.2014 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 120 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 діб з моменту її оголошення.
Слідчий суддя