Справа № 487/3297/17
Провадження № 1-кп/487/359/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Поті Грузія, росіянки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжня, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

30.05.2017 року близько 14-00 годин., ОСОБА_4 , знаходилась за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, знаходячись у вищевказаному місці у вищевказаний час, за відсутності уваги з боку власника майна, таємно, шляхом вільного доступу, із кімнати свого сина ОСОБА_5 , викрала джерело безперешкодного живлення для комп`ютера марки «АРС» вартістю 1000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала та суду показала, що вона, її син ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 є власниками та проживають по АДРЕСА_1 .

30.05.2017 року днем вона знаходилась за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , її сина ОСОБА_5 вдома не було. Оскільки їй були потрібні гроші, вона вирішила викрасти майно, яке належить її сину. Вона зайшла до кімнати, де проживає ОСОБА_5 , та викрала джерело безперешкодного живлення для комп`ютера, який продала за 50 грн., розпорядилась грошовими коштами на власні потреби. В подальшому потерпілому було повернуто працівниками поліції викрадене майно.

У вчиненому обвинувачена ОСОБА_4 щиро покаялася.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він проживає разом з матірю та бабою по АДРЕСА_1 . 30.05.2017 року його не було вдома, а коли він повернувся то побачив, що із його кімнати викрадено джерело безперешкодного живлення для комп`ютера. Він зрозумів, що це майно викрала його мати, яка зловживає алкоголем та періодично викрадає його речі та викликав працівників поліції. В подальшому йому було повернуто працівниками поліції викрадене майно, яке зберігається у нього.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію її дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченої, суд також враховує особу обвинуваченої то, що вона раніше не судима в силу ст. 89 КК України, за місцем мешкання характеризується посередньо, не перебуває на обліку МОПЛ №1, перебуває на профілактичному обліку в ОНД з 01.07.2016 року з діагнозом: зловживання алкоголем.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про її особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Речовий доказ - джерело безперешкодного живлення для комп`ютера, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1