АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3062/2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 584 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

арештованого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою та застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Нікуліно, Великолукського району, Псковської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 25 липня 2017 року до вирішення питання Генеральною прокуратурою України про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя врахував соціальні зв`язки ОСОБА_8 , його сімейний стан, стан здоров`я, те, що він проживає на території України з 2012 року, та прийшов до висновку про те, що раніше встановлені ризики неналежної поведінки зменшилися, у зв`язку із чим застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор відділу міжнародного співробітництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 про наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою.

Прокурор вказує, що інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання на строк більше одного року позбавлення волі. Додає, що ОСОБА_8 статусу біженця немає, строк притягнення до кримінальної відповідальності не сплинув.

Далі прокурор звертає увагу суду на те, що ОСОБА_8 отримав громадянство України під ім`ям ОСОБА_10 та вказує, що згідно записів актів народження, дані про ОСОБА_11 а також ОСОБА_10 на території м. Санкт-Петербургу відсутні, як і відсутні дані про народження в Уманському місцевому відділу державної реєстрації актів громадського стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області.
У підсумку, прокурор вказує, що під час розгляду даного клопотання слідчим суддею не враховано вимоги, передбачені статтею 585 КПК України, що, як вказує автор апеляційної скарги, призвело до неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та арештованого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням заступника прокурора міста Києва, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурор задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні клопотання заступника прокурора м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), слідчий суддя пославшись на вимоги ст.ст. 584, 585 КПК України, Конвенцію про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, прийшов до висновку про те, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що раніше встановлені ризики неналежної поведінки зменшилися, та прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення видачі ОСОБА_8 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, достатнім буде застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виглядіцілодобового домашнього арешту.

З таким висновком колегія суддів погоджується.
Про правильність такого висновку свідчать, насамперед, дані про особу ОСОБА_8 , який тривалий час проживає на території України, а саме з 2012 року, має сімю, його позитивні характеристики, активну участь в допомозі ветеранам АТО та їх сім`ям. В свою чергу, жодних переконливих доказів, що ОСОБА_8 буде переховуватися від правоохоронних органів з метою запобігання екстрадиції в матеріалах провадження не міститься, а ОСОБА_8 з часу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту жодним чином не порушував покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що встановлено в засіданні суду апеляційної інстанції.

Доводи прокурора стосовно того, що інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення є екстрадиційними, колегія суддів визнає непереконливими для скасування оскаржуваного рішення, оскільки слідчим суддею застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід, а не відмовлено в його застосуванні через наведені прокурором підстави.

Крім того, твердження прокурора про те, що ОСОБА_8 статусу біженця не має, не визначені законом самостійною підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, як і твердження апелянта з приводу відсутності даних про народження ОСОБА_8 .
Таким чином, доводи прокурора щодо неврахування слідчим суддею вимог, передбачених ст. 585 КПК України, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, та належним чином мотивував прийняте рішення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 584, 585 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 25 липня 2017 року до вирішення питання Генеральною прокуратурою України про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4