Провадження 1-кп/200/313/17
Справа 200/3896/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

потерпілої ОСОБА_4

законного представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000472 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23.08.2013 року Дніпропетровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 25.10.2016 року,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017 року приблизно о 16.00 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля буд. № 9 по вул. Казакевича у м. Дніпро, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону, попросив у раніше незнайомої малолітньої ОСОБА_4 , 2007 року народження, мобільний телефон марки «Lenovo А390Т» імеі: НОМЕР_1 .

Малолітня потерпіла ОСОБА_4 , будучі обманутою, довіряючи ОСОБА_6 , та не підозрюючи про його злочинний корисливий намір, погодилася на прохання останнього та передала ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон «Lenovo А390Т» імеі: НОМЕР_1 вартістю 532 грн., з яким останній з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 шляхом обману, із корисливих мотивів заволодів майном, що належить малолітній потерпілій ОСОБА_4 , а саме: мобільним телефоном марки «Lenovo А390Т» імеі: НОМЕР_1 вартістю 532 грн.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 190 КК України.

19 квітня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та її законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення, згідно з якою обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, відшкодувати законному представнику потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 532 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. завдану злочином в строк до 31.08.2017 року. При підписанні цієї угоди сторони погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік шість місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1,2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах встановлених в ході досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті. Він добровільно, без насильства та примусу заключив угоду з потерпілою та її законним представником про примирення. Умови, зміст укладеної між ним та потерпілою та її законним представником угоди про примирення та наслідки її невиконання йому повністю зрозумілі. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він згоден з призначенням йому покарання, зазначеним в угоді, та просив суд затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 у суді просили затвердити укладену між ними та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення, оскільки вони дійсно добровільно, без насильства та примусу заключили угоду з обвинуваченим про примирення. Умови, зміст укладеної між ними та обвинуваченим угоди про примирення та наслідки її невиконання їм повністю зрозумілі. Вони згодні з призначенням ОСОБА_6 покарання зазначеного в угоді про примирення.

Прокурор у суді не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та її законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоди про примирення, оскільки зміст, порядок та умови її укладення відповідають нормам діючого законодавства, вона укладена добровільно, та просила винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 з призначенням йому покарання узгодженого між сторонами, яке відповідає вимогам кримінального законодавства.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000472, суд приходить до висновку, що укладена між малолітньою потерпілою ОСОБА_4 та її законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої і середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як встановлено в суді ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення невеликої тяжкості, та його дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, як такі, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство). ОСОБА_6 в суді свою провину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами кримінального провадження: копією товарного чеку від 12.06.2015 року, згідно якого вартість мобільного телефону «Lenovo А390Т» імеі: НОМЕР_1 на момент його придбання у 2015 році становила 1200 грн. ( т.1 а.с. 22), протоколом огляду від 20.02.2017 року, згідно якого був оглянутий наданий законним представником потерпілої ОСОБА_5 . DVD-R диск з відеозаписом з камер відео спостереження з приміщення буд. АДРЕСА_3 за 08.02.2017 року, який визнаний по справі речовим доказом та знаходиться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження. ( т.1 а.с. 24-25, 26-27), копією договору про надання фінансового кредиту під заставу № 13.14073/0 від 08.02.2017 року, укладеного між Повним товариством «Ломбард «ОНІКС» та гр. ОСОБА_6 про закладення мобільного телефону «Lenovo» на суму 200 грн. ( т.1 а.с. 33), протоколом огляду від 20.02.2017 року, згідно якого був оглянутий DVD-R диск з відеозаписом з камер відео спостереження з ломбарду «Онікс», розташованого по вул. Панікахи, 15 у м. Дніпро за 08.02.2017 року, який визнаний по справі речовим доказом та знаходиться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження. ( т.1 а.с. 40-41, 42-43), висновком судово-товарознавчої експертизи № 584 від 22.02.2017 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Lenovo А390Т» з урахуванням зносу станом на 08.02.2017 року складала 532 грн. ( т.1 а.с. 50-56), протоколом огляду від 22.02.2017 року, згідно якого були оглянуті та вилучені надані ОСОБА_6 сім-картка мобільного оператора «Київстар», яка належить потерпілій ОСОБА_4 , та оригінал договору про надання фінансового кредиту під заставу № 13.14073/0 від 08.02.2017 року, укладеного між Повним товариством «Ломбард «ОНІКС» та гр. ОСОБА_6 про закладення мобільного телефону «Lenovo» на суму 200 грн. ( т.1 а.с. 76-78). Вилучена сім-картка визнана по справі речовим доказом та знаходиться на зберіганні у законного представника потерпілої ОСОБА_5 , а оригінал вказаного договору в якості речового доказу знаходиться у матеріалах кримінального провадження. ( т.1 а.с. 79-81), протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 22.02.2017 року, в ході якого ОСОБА_6 , знаходячись на місці скоєння злочину, розказав про обставини скоєння ним злочину та показав механізм заволодіння мобільним телефоном, а також показав ломбард, в якому він заклав мобільний телефон. ( т.1 а.с. 82-86).

Зазначена угода про примирення укладена та підписана сторонами добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст. 469, 471, 473 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам ст.ст. 65,75,76 КК України, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, в скоєнні злочину щиро розкаюється, та буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Укладена угода про примирення не суперечить вимогам КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, сторони між собою примирилися, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст.474 КПК України не має.

У відповідності до ст. 100 КПК України, оскільки речовий доказ по справі сім-картка є об`єктом кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність її повернення законному володільцю, а диски з відеозаписами зберіганню у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Затвердити укладену 19 квітня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та її законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення.

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь законного представника потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) гривні та моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень з остаточною виплатою коштів у строк до 31.08.2017 року, згідно умов зобов`язання угоди про примирення від 19.04.2017 року.

Речові докази:

-сім-картку мобільного оператора «Київстар», яка знаходиться на зберіганні у законного представника потерпілої ОСОБА_5 - вважати повернутою власнику;

-DVD-R диск з відеозаписом з камер відео спостереження з приміщення буд. АДРЕСА_3 за 08.02.2017 року, який знаходиться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження;

-DVD-R диск з відеозаписом з камер відео спостереження з ломбарду «Онікс», розташованого по вул. Панікахи, 15 у м. Дніпро за 08.02.2017 року, який знаходиться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпіла та її законний представник має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м. Дніпропетровська