АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/530/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах Компанії RISOIL S.A. (надалі АТ «Рисоіл С.А.»), на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно, що належить на праві власності Акціонерному товариству «Рисоіл С.А.», юридична адреса: Ле-Корбюзье, 8, Женева, Швейцарська Конфедерація (заснована 31.05.2001 та зареєстрована в торговому реєстрі Женеви 01.06.2001 за реєстровим № 06233/2001, федеральний номер СН-660-1130001-8), а саме на:

- споруди 6 силосів (резервуарів вертикальних сталевих) під номерами 8, 9, 10, 11, 12 та 13, з установленим обладнанням і устаткуванням;
- супутні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури цих 6 споруд, у тому числі металеві конструкції галерей з транспортерами, що з`єднують ці силоси між собою;
- підпірну стіну на схилі біля силосів,що розташовуються на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0372, площею 2,9988 га, державної форми власності, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-кому відчужувати та розпоряджатись цим майном.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник адвокат ОСОБА_8 подав в інтересах АТ «Рисоіл С.А.» апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про арешт майна. Зокрема, апелянт вважає, що слідчим суддею накладено арешт на майно, яке перебуває у користуванні АТ «Рисоіл С.А.», без врахування наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення кримінального правопорушення, за відсутності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, без повідомлення користувача майна та за відсутності доказового значення арештованих речей для кримінального провадження. При цьому представник зазначає, що AT «Рисоіл С.А.» є одним із найбільших платників податків в Одеській області і накладення арешту в даному випадку призведе до порушення прав товариства на здійснення підприємницької діяльності.
Також представник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання про арешт майна був здійснений без повідомлення власника зазначеного майна, а копія оскаржуваної ухвали була отримана лише 04 січня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження представник адвокат ОСОБА_8 не пропустив, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 20 грудня 2016 року без виклику представника власника майна АТ «Рисоіл С.А.». Лише 04 січня 2017 року власником майнабуло отримано копію ухвали слідчого судді, а 10 січня 2017 року представник АТ «Рисоіл С.А.» адвокат ОСОБА_8 подав до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, ОСОБА_8 не пропустив п`ятиденний строк апеляційного оскарження.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 27 січня 2016 року за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме у самовільному зайнятті земельної ділянки, чим завдано значної шкоди її законному володільцю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; у самовільному будівництві споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, вчиненому групою осіб за попередньою змовою; у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам та інтересам юридичної особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
12 грудня 2016 року у кримінальному провадженні складено та затверджено прокурором письмові повідомлення про підозру ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
При цьому органи досудового розслідування вважають, що споруди 6 силосів (резервуарів вертикальних сталевих) під номерами 8, 9, 10, 11, 12 та 13з установленим обладнанням і устаткуванням, супутні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури цих 6 споруд, у тому числі металеві конструкції галерей з транспортерами, що з`єднують ці силоси між собою, підпірна стіна на схилі біля силосів, які належать на праві власності AT «Рисоіл С.А.» та знаходяться (розташовуються) на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0372, площею 2,9988 га, державної форми власності, за адресою: АДРЕСА_1 , є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
19 грудня 2016 року заступник начальника слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить на праві власності компанії Акціонерному товариству «Рисоіл С.А.», юридична адреса: Ле-Корбюзье, 8, Женева, Швейцарська Конфедерація (заснована 31.05.2001 та зареєстрована в торговому реєстрі Женеви 01.06.2001 за реєстровим № 06233/2001, федеральний номер СН-660-1130001-8), а саме на:
- споруди 6 силосів (резервуарів вертикальних сталевих) під номерами 8, 9, 10, 11, 12 та 13, з установленим обладнанням і устаткуванням;
- супутні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури цих 6 споруд, у тому числі металеві конструкції галерей з транспортерами, що з`єднують ці силоси між собою;
- підпірну стіну на схилі біля силосів,що розташовуються на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0372, площею 2,9988 га, державної форми власності, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-кому відчужувати та розпоряджатись цим майном.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року зазначене клопотання органу досудового розслідування про арешт майна було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000313, про накладення арешту на майно АТ «Рисоіл С.А.», слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_13 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно, що належить на праві власності компанії Акціонерному товариству «Рисоіл С.А.», юридична адреса: Ле-Корбюзье, 8, Женева, Швейцарська Конфедерація (заснована 31.05.2001 та зареєстрована в торговому реєстрі Женеви 01.06.2001 за реєстровим № 06233/2001, федеральний номер СН-660-1130001-8), з огляду на те, що у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на це майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та заступник начальника слідчого відділу, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, посилаючись у клопотанні, що споруди 6 силосів (резервуарів вертикальних сталевих) під номерами 8, 9, 10, 11, 12 та 13з установленим обладнанням і устаткуванням, супутні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури цих 6 споруд, у тому числі металеві конструкції галерей з транспортерами, що з`єднують ці силоси між собою, підпірна стіна на схилі біля силосів, які належать на праві власності AT «Рисоіл С.А.» та знаходяться (розташовуються) на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0372, площею 2,9988 га, державної форми власності, за адресою: АДРЕСА_1 , є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, заступник начальника слідчого відділута прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…, сформованим 19 жовтня 2016 року, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0372, площею 2,9988 га, державної форми власності, за адресою: АДРЕСА_1 , була передана 29 вересня 2016 року Одеською обласною державною адміністрацією в оренду AT «Рисоіл С.А.» строком на 49 років, з правом пролонгації та з правом передачі в піднайм (суборенду).

Крім того, колегією суддів встановлено, що процедура передачі цієї земельної ділянки в оренду AT «Рисоіл С.А.» тривала з червня 2014 року, про що свідчить переписка між ДП «Іллічівський морський торговельний порт», Одеською обласною державною адміністрацією та Міністерством інфраструктури України, згідно якої передача земельної ділянки в оренду AT «Рисоіл С.А.» була вигідною державі в особі ДП «Іллічівський морський торговельний порт» та Одеської обласної державної адміністрації у зв`язку із збитковістю утримання даної земельної ділянки. Підтвердженням цьому є лист № 56/05-08 від 28 серпня 2014 року ДП «Іллічівський морський торговельний порт», нотаріально засвідчена заява уповноваженої особи ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 30 жовтня 2014 року, договір оренди зазначеної земельної ділянки між Одеською обласною державною адміністрацією і AT «Рисоіл С.А.» від 29 вересня 2016 року та інші документи.
За змістом ст. 197-1 КК України, самовільне зайняття земельної ділянки це активні протиправні дії по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельною ділянкою. Таке кримінальне правопорушення є злочином з матеріальним складом, тобто об`єктивна сторона цього злочину передбачає не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно-небезпечних наслідків спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди. Жодних даних про те, які саме активні протиправні дії по заволодінню земельною ділянкою та яка шкода заподіяна ДП «Іллічівський морський торговельний порт» внаслідок самовільного зайняття цієї земельної ділянки в клопотанні органу досудового розслідування та в ухвалі слідчого судді не міститься.
Отже, посилання у клопотанні на те, що ОСОБА_11 та службова особа AT «Рисоіл С.А.» ОСОБА_12 в квітні 2015 року у місті Іллічівську Одеської області самовільно зайняли земельну ділянку та до 29 вересня 2016 року незаконно розпоряджалися частиною земельної ділянки, користувачем якої було ДП «Іллічівський морський торговельний порт», з кадастровим номером :03:001:0372, площею 0,6256 га, не підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами.
Навпаки, Акціонерне товариство «Рисоіл С.А.» з червня 2014 року у встановленому порядку вживало заходів щодо передачі йому вказаної земельної ділянки в оренду від Одеської обласної державної адміністрації, так як для держави утримання цієї земельної ділянки було збитковим внаслідок зсувонебезпечних схилів з перепадами до 15 17 метрів, у зв`язку з чим дану земельну ділянку неможливо використовувати під складські приміщення ДП «Іллічівський морський торговельний порт».
Оскільки факт самовільного зайняття земельної ділянки, тобто здійснення активних протиправних дій по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельною ділянкою не підтверджується доданими до клопотання доказами, то не може бути визнано і самовільним будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, арешт на які накладено оскаржуваною ухвалою слідчого судді відповідно до клопотання органу досудового розслідування.
У зв`язку із зазначеним колегія суддів звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак заступник начальника слідчого відділу, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, в клопотанні заступника начальника слідчого відділу не наведено достатніх доказів, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень саме за ч. ч. 2 та 3 ст. 197-1 КК України, не приведено таких доказів і в ухвалі слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що заступник начальника слідчого відділу та прокурор не довели, що стосовно AT «Рисоіл С.А.»існує обґрунтована підозра щодо вчинення їх особами кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. В свою чергу, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах АТ «Рисоіл С.А.», задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно, що належить на праві власності компанії (акціонерному товариству) « ОСОБА_14 », юридична адреса: Ле-Корбюзье, 8, Женева, Швейцарська Конфедерація (заснована 31.05.2001 та зареєстрована в торговому реєстрі Женеви 01.06.2001 за реєстровим № 06233/2001, федеральний номер СН-660-1130001-8), а саме на:
- споруди 6 силосів (резервуарів вертикальних сталевих) під номерами 8, 9, 10, 11, 12 та 13, з установленим обладнанням і устаткуванням;
- супутні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури цих 6 споруд, у тому числі металеві конструкції галерей з транспортерами, що з`єднують ці силоси між собою;
- підпірну стіну на схилі біля силосів, що розташовуються на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0372, площею 2,9988 га, державної форми власності, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-кому відчужувати та розпоряджатись цим майном, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно, що належить на праві власності компанії (акціонерному товариству) « ОСОБА_14 », юридична адреса: Ле-Корбюзье, 8, Женева, Швейцарська Конфедерація (заснована 31.05.2001 та зареєстрована в торговому реєстрі Женеви 01.06.2001 за реєстровим № 06233/2001, федеральний номер СН-660-1130001-8), а саме на:
- споруди 6 силосів (резервуарів вертикальних сталевих) під номерами 8, 9, 10, 11, 12 та 13, з установленим обладнанням і устаткуванням;
- супутні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури цих 6 споруд, у тому числі металеві конструкції галерей з транспортерами, що з`єднують ці силоси між собою;
- підпірну стіну на схилі біля силосів, що розташовуються на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0372, площею 2,9988 га, державної форми власності, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-кому відчужувати та розпоряджатись цим майном, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4