Справа № 161/1260/17
Провадження № 1-кс/161/682/17
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 27 січня 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно вилучене у підозрюваного ОСОБА_5 в ході проведення обшуку -
Слідчий ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене у ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у сумі 7400 з серійними номерами: БН0752853; ВД5846290; ВЖ6283201; ЗД7380837; ЗД4475060; ФБ0154636; ФЗ0926590; МА6280248; ЛД0586036; ГН3364125; СЗ0244566; СБ9088651; БТ7990236; ХБ2174127; МА5898441; ЄГ7680224, особистий мобільний телефон ОСОБА_7 марки «Панасонік» та автомобіль марки «Субару» моделі «Аутбек» д.н.з. НОМЕР_1 WIN НОМЕР_2 ;BNM що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
В ході проведення слідчих та розшукових дій було встановлено, що підполковник ОСОБА_5 , обіймаючи посаду виконуючого обов`язки начальника 2 відділу 6 Управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки України, будучи військовою службовою особою правоохоронного органу спеціального призначення, вирішив використав надану йому владу, з метою вимагання та одержання неправомірної вигоди від інспектора прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 .
Враховуючи те, що вище вказані речі та грошові кошти мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, і тому відповідає критеріям ч.2 ст. 167 КПК України, тому слідчий звернувся із даним клопотанням.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Так, згідно ч.ч.1, 2, 6 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Крім того, слідчий суддя вправі накласти арешт на майно у вигляді речей, якщо вони відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України лише під час судового провадження.
Зважаючи, що до матеріалів клопотання в частині накладення арешту на майно, а саме на вказані речі та грошові кошти, суду надані всі необхідні та достатні документи, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, для суду вони є достатніми для накладення арешту на майно, тому клопотання про накладення арешту на вище вказане майно, підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
Накласти арешт на майно вилучене у ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у сумі 7400 з серійними номерами: БН0752853; ВД5846290; ВЖ6283201; ЗД7380837; ЗД4475060; ФБ0154636; ФЗ0926590; МА6280248; ЛД0586036; ГН3364125; СЗ0244566; СБ9088651; БТ7990236; ХБ2174127; МА5898441; ЄГ7680224, особистий мобільний телефон ОСОБА_7 марки «Панасонік» та автомобіль марки «Субару» моделі «Аутбек» д.н.з. НОМЕР_1 WIN НОМЕР_2 ;BNM що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1