АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3525/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 06 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 м. Києва ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (знята з обліку 09.09.2008 року), раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та прийшов до висновку про те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а застосування до підозрюваної більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує на те, що переконливих доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України слідчим у клопотанні не наведено та зазначає, що доводи слідчого ґрунтуються лише на показах потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 . При цьому, захисник зазначає, що у протоколі допиту свідка не зазначено дату його складання.

Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає, що до матеріалів клопотання, додано копію повідомлення про підозру щодо ОСОБА_8 , яке не містить дату його складання та із змісту повідомлення вбачається, що він не був пред`явлений ОСОБА_8 у жодний спосіб, передбачений статтями 111, 135, 278 КПК України, а тому, на думку апелянта, оскільки ОСОБА_8 не була повідомлена про підозру, це виключає наявність обґрунтованої підозри взагалі.

Також, захисник вказує, що твердження слідчого, про те, що 25.01.2016 ОСОБА_8 була оголошена у Державний розшук та Міжнародний розшук, не відповідає дійсності, оскільки жодних належних доказів оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук слідчим суду надано не було та судом не досліджувалося.

Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає, що ані прокурор, ані слідчий не довели доказами наявність підстав, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Також захисник звертає увагу суду на те, що у 2012 році ОСОБА_8 зареєстрована в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , вказана адреса є місцем соціального страхування осіб, які не мають житла і реєстрації місця проживання в Україні, у зв`язку з чим таким особам надається можливість тимчасової реєстрації місця свого проживання, а з 07 січня 2013 року ОСОБА_8 постійно проживає на території Об`єднаних Арабських Еміратів, у зв`язку з чим, не має зареєстрованого місця проживання в Україні.

Крім того, апелянт зазначає, що відкриття та здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, вчиненого на території Об`єднаних Арабських Еміратів, є не що інше як сфальсифіковане кримінальне переслідування підозрюваної ОСОБА_8 , без жодної на те правової підстави.

При цьому, адвокат зазначає, що за версією слідства протиправні дії ОСОБА_8 начебто були вчиненні у період лютого - серпня 2015 р., разом з тим з березня 2014 р. ОСОБА_8 територію України не відвідувала, що підтверджується наявною в матеріалах відповіддю Державної прикордонної служби України, з ОСОБА_13 не зустрічалася та жодних договорів, угод, контрактів з ним не укладала, грошових коштів від ОСОБА_14 , внаслідок такого укладання, або за будь-які інші послуги чи на інші цілі не отримувала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрювана ОСОБА_8 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини під час досудового розслідування шляхом впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтовуючи свої висновки, суд взяв до уваги вік підозрюваної, дані, що характеризують її особу. В сукупності із вищезазначеним, суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та обставини вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків. Твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування тримання під вартою відносно ОСОБА_8 є безпідставними.

Крім того колегія суддів зважує і на ту обставину, що обравши щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд правильно прийняв рішення, не визначивши підозрюваному розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України з огляду на тяжкість покарання та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апелянта про те, що немає жодних належних доказів оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, так як слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді районного суду, як про це просить захисник в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 06 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Cудді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3