Справа № 559/2889/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
в особі секретаря ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Дубно Рівненської області,українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 03 квітня 2013 року Дубенським міськрайонним судом за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.297, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 28.01.2014 року про зміну вироку Дубенського міськрайонного суду від 03.04.2013р., засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.297 та ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю повного строку призначеного вироком суду покарання
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
Судовим слідством встановлено, що 31 березня 2016 року, близько 21 години ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, вирішив вчинити крадіжку майна із приміщення сараю, який знаходиться на території господарства, що в АДРЕСА_3 . Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , 31 березня 2016 року, близько 21 години, прийшов до господарства, яке належить ОСОБА_6 та скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, через не замкненні двері проник в приміщення сараю, звідки викрав два алюмінієві бідони, вартістю 1081 грн., та борошно вагою 25 кілограм на суму 200 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1281 гривень 32 копійок.
В подальшому ОСОБА_3 , на початку травня 2016 року в обідню пору доби, перебуваючи в житловому будинку, в якому і проживав, що в АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю власника та її згоди, діючи таємно, шляхом вільного доступу, викрав два дерев`яні карнизи, вартістю 100 гривень 18 копійок, настільне дзеркало вартістю 284 гривень 95 копійок та килим, вартістю 4669 гривень.
Після чого, перевівши викрадене майно у своє протиправне володіння, ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5054 гривень 13 копійок.
Будучи допитаним в судовому засіданні якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчинених злочинах визнав повністю та пояснив, що 31 березня 2016 року з метою вчинення крадіжки зайшов на територію господарства, що у АДРЕСА_3 та побачив, що двері у сарайне приміщення були не зачинені, тому зайшовши до приміщення сараю побачив два металеві бідони сірого кольору, взявши які виніс із вказаного господарства та в подальшому заховав у кущах поблизу залізничного вокзалу. Через деякий час продав їх знайомому по кличці « ОСОБА_8 » за 200 гривень.
По факту вчинення крадіжку з житлового будинку, що в АДРЕСА_4 . пояснив, що у даному будинку він проживав разом із співмешканкою ОСОБА_7 . Так як остання потрапила у лікарню з переломом ноги та на лікування потрібні були гроші, тому діючи на власний розсуд, без згоди власниці з вказаного будинку він викрав килим, карнизи та настільне дзеркало, які в подальшому продав.
У вчиненому щиро розкаюється, повністю усвідомив значення своїх протиправних дій. Просить не позбавляти його волі надавши шанс на виправлення.
Потерпіла ОСОБА_6 дала пояснення про те, що на території її господарства у АДРЕСА_3 знаходиться сарайне приміщення, де вона зберігає різний інвентар. 01 квітня 2016 року вона зайшла до приміщення сараю, побачила на землі розсипану муку та в подальшому виявила відсутність двох алюмінієвих бідонів, в одному з яких було 25 кілограмів муки. Про дану подію вона повідомила працівників поліції.
На даний час будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, так як завдані збитки їй частково відшкодовано. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому просить не позбавляти його волі, оскільки останній щиро розкаявся у вчиненому та не заподіяв значної матеріальної шкоди.
Враховуючи повне визнання вини обвинуваченим у вчиненні злочину, суд вважає за недоцільне дослідження у повному обсязі доказів по матеріалах справи окрім характеризуючих даних на обвинуваченого у відповідності до ст. 349 КПК України, оскільки судом не виявлено суперечностей в показах обвинуваченого з дійсними обставинами справи. Окрім цього, суд впевнився в істинності позицій обвинуваченого та потерпілої у справі. Останнім роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні можливості при поданні апеляційної скарги на вирок суду посилатися на ті обставини справи та докази, які в судовому засіданні не досліджувалися.
Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є повне визнання вини, щире каяття у скоєному, часткове відщкодування заподіяної шкоди та сприяння в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.
Судові витрати за проведення судової експертизи підлягають до стягнення в повному обсязі з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази вини обвинуваченого у їх сукупності суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_3 . При призначенні виду та міри покарання суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу винного. Враховуючи щире каяття та сприяння у розкритті злочину, пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що обвинувачений повністю усвідомив протиправність своїх дій, чистосердечно розкаявся у вчиненому, частково відшкодував шкоду, завдану злочином, з урахуванням прохання потерпілого та позиції прокурора щодо призначення покарання не пов`язаного з реальним відбуттям покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без в ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання
-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
-за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі
-На підставі ст.70 КК України шляхом повного складання призначених покарань за сукупністю вчинених злочинів, остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 призначити у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації з виконання кримінальних покарань за місцем реєстрації, повідомляти про зміну місця роботи навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 967 (дев`ятсот дев`яносто) гривень 56 копійок.
Засудженого ОСОБА_3 звільнити з -під варти із залу суду.
- два алюмінієві бідони, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити у її розпорядженні;
- килим, розміром 2.50х3.50, два дерев`яні карнизи та настільне дзеркало, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - залишити у її розпорядженні.
На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: