Справа № 755/1311/17
В И Р О К
іменем України
"13" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0007128 від 21.05.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працює, незаміжньої, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , 2007 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 15.04.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин, притягнуто до кримінальної відповідальності: 31.03.2016 року Оболонським УП ГУ Національної поліції у м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, 22.04.2016 року Дніпровським УП ГУ Національної поліції у м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженою за злочин проти власності до громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинила нові умисні злочини проти власності за наступних обставин.
Так, 21 травня 2016 року приблизно о 19:30 годині ОСОБА_5 перебувала в приміщенні торгового залу магазину «Фуршет», що належить ДП «Рітейл центр», за адресою: м. Київ, вул. Кібальчича, 11-А, де у неї виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з прилавка, на якому лежали продукти харчування, таємно викрала майно ДП «Рітейл центр», а саме:
сир «Звенигородський екстра», 2-шт, закупівельною вартістю 56 гривень 10 копійок;
масло солодко вершкове «Вологодське» в кількості 4 штук, загальною закупівельною вартістю 80 гривень 40 копійок;
биток вагою 1 кілограм 336 грам, загальною закупівельною вартістю 86 гривень 92 копійки;
ошийок 1 кілограм 688 грам, загальною закупівельною вартістю 103 гривні 34 копійки;
фарба для волосся «Горобина» 1шт., загальною закупівельною вартістю 18 грн. 37 копійок, поклавши її до сумки, яка знаходилася у неї при собі.
Після чого, ОСОБА_5 , не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, пройшла через касову зону, де не розрахувалася за товар та направилася до виходу з магазину, але виконавши усі дії, які вона вважала за необхідні для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_5 була затримана працівниками охорони даного магазину.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 намагалась спричинити ДП «Рітейл Центр» матеріального збитку на загальну суму 345 гривень 13 копійок.
Крім того, 26 червня 2016 року приблизно об 11:50 годині ОСОБА_5 перебувала в приміщені торгового залу магазину «Сільпо», що належить ТОВ «Фоззі Фуд», за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 4-А, де у неї виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з прилавка, на якому лежали продукти харчування, таємно викрала майно ТОВ «Фоззі Фуд», а саме:
свинний биток без кістки 3 кілограми 19 грам загальною закупівельною вартістю 236 гривень 16 копійок;
свинний ошийок без кістки 7 кілограми 30 грам загальною закупівельною вартістю 569 гривень 04 копійки.
Після чого, ОСОБА_5 , не маючи наміру розраховуватися за вищевказаний товар, пройшла через касову зону, де не розрахувалася за нього, та направилася до виходу з магазину, але виконавши усі дії, які вона вважала за необхідні для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_5 була затримана працівниками охорони даного магазину.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 намагалась спричинити ТОВ «Фоззі Фуд» матеріального збитку на загальну суму 805,20 гривень.
Допитана в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 винною себе за ч. 2 ст. 15 ч. 2ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю, дала покази про обставини злочинів.
Так, ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що дійсно 21.05.2016 року приблизно о 19:30 годині намагалася викрасти продукти харчування та фарбу для волосся у магазині «Фуршет, що по вулиці Кібальчича у м. Києві, однак була затримана працівниками охорони магазину. Крім того, 26.06.2016 року в магазині «Сільпо» приблизно о 12:00 годині обвинувачена намагалася викрасти продукти харчування, однак була затримана працівниками охорони магазину. Погоджується із сумою товарів, які намагалася викрасти.
Покази обвинуваченої ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченої.
Вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю підтверджується її показами, щирим каяттям у скоєному.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 щодо епізоду 21.05.2016 року у магазині «Фуршет» слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, так як вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку),вчинений повторно, тобто вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 щодо епізоду 26.06.2016 року у магазині «Сільпо» слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, так як вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку),вчинений повторно, тобто вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених нею кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинувачену, яка раніше судима за корисливий злочин, маючи незняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинила новий умисний корисливий злочин через короткий час після засудження, будучи притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень, вперто не бажає стати на шлях виправлення; перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.02.2002 року під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному та визнання нею своєї вини.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченій суд, з врахуванням її особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_5 міру покарання у виді обмеження волі, в межах санкції статті, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування вимог ст.ст. 75, 76 КК України.
Суд не обирає ОСОБА_5 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, оскільки остання утримується під вартою та рахується за Оболонським районним судом м. Києва, де їй інкримінується скоєння іншого корисливого злочину.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, у виді 2 (двох) років обмеження волі
На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 , за сукупністю вироків, призначити шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2016 року, у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 10 (десять) днів.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня виконання вироку.

Речовий доказ компакт-диск з відеозаписами, що приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.
Суддя: