233 № 233/3895/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Донецькій області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 11 липня 2017 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Донецьк Донецької області, громадянин України, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 11 липня 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та Збройних Сил Російської Федерації (далі ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Своїх злочинних цілей представники влади і ЗС РФ вирішили досягти зокрема шляхом створення і фінансування терористичної організації на території України.

Так, 07 квітня 2014 року в м. Донецьку Донецької області під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади РФ та ЗС РФ створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»). Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та ЗС РФ, окремими іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності та громадянами України, лояльно налаштованими до ідей та діяльності «ДНР».

Вказана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників силового блоку терористичної організації «ДНР» покладаються наступні обов`язки: систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил АТО, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, задіяними у проведенні антитерористичної операції; створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності; вербування нових учасників до складу силового блоку терористичних організацій «ДНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями; захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області; вчинення терористичних актів та диверсій на інший території України; захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО та забезпечення власної злочинної діяльності; викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні; силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ДНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд; організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

Водночас на учасників політичного блоку терористичної організації «ДНР» покладаються обов`язки: створення так званих «органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності; видача документів, які мають ознаки нормативно-правових актів, від імені нелегітимних «органів державної влади «ДНР»; організація та проведення незаконних референдуму та виборів на територіях, підконтрольних «ДНР»; проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України; організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу; налагодження взаємодії між лідерами «ДНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам АТО; налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» та для забезпечення їх протиправної діяльності; забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.
На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.
Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «Донецька народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

07.04.2014 за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції.

13.04.2014 через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14.04.2014 за № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію (далі АТО) із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

З квітня 2014 року по теперішній час учасниками терористичної організацій «ДНР», реалізуючими злочинний умисел представників влади РФ і ЗС РФ щодо досягнення зазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності «ДНР» та влади її керівників, здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької області, акти застосування збройної сили проти держави України, чиниться збройний опір правоохоронним органам України та іншим представникам сил антитерористичної операції у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

Як наслідок, під контролем терористичної організації «ДНР» опинилась частина території Донецької області, визначена постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 « Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування».

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIIІ.

Факт створення «ДНР» за підтримки та під контролем Російської Федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «ДНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом.

Водночас з метою створення в очах міжнародної спільноти та місцевих мешканців образу «ДНР» як легітимного державного утворення, забезпечення утримання частини території Донецької області, взятої представниками терористичної організації «ДНР» під контроль шляхом насильницьких злочинних дій, її лідерами (під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади РФ) прийнято рішення щодо створення та функціонування окремих установ політичного блоку «ДНР».

Терористичною організацією "Донецька народна республіка", з метою сприяння її діяльності, на підставі постанови ради міністрів ДНР від 17.07.2014 року № 17-5 «О создании МГБ ДНР», створено окремий структурний підрозділ «Министерство государственной безопасности ДНР» (далі «МДБ ДНР»), в структуру якого увійшло так зване «Макіївське територіальне представництво», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, із метою скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, починаючи з 2014 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) становиться одним із учасників «силового» блоку та керівником структурного підрозділу силового блоку терористичної організації, а саме займає посаду начальника Макіївського міського відділу Міністерства державної безпеки терористичної організації «ДНР».

З цього часу, ОСОБА_6 , будучи колишнім співробітником Управління СБ України в Донецькій області, маючи спеціальну освіту та професійні навички, спеціальну фізичну, військову та оперативну підготовку, перебрав на себе функції начальника Макіївського міського відділу Міністерства державної безпеки терористичної організації «ДНР», виконуючи організаційні функції, забезпечуючи його стійкість, професійність, керованість і тривалість злочинних дій, плануючи злочинну діяльність псевдодержавного органу терористичної організації «ДНР», як у формі наказів, так і вказівок, інструктажів, координуючи дії усіх його учасників, і отримуючи від скоєння злочинів протиправний дохід та забезпечуючи фінансування кожного його учасника.

Відповідно до відведеній йому ролі у плані спільних злочинних дій та на виконання функцій, покладених на нього, ОСОБА_6 умисно, з власної ініціативи та з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, виконував наступні обов`язки:

здійснення оперативно-розшукової діяльності спрямованої на протидію підрозділам ЗС України, СБ України та інших формувань залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької області;

здійснення контррозвідувальної діяльності спрямованої на протидію підрозділам ЗС України, СБ України та інших формувань залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької області;

здійснення заходів пов`язаних із компрометацією органів державної влади України та підрозділів ЗС України, СБ України та інших формувань залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької області;

здійснення заходів спрямованих на залучення до участі у непередбаченому збройному формуванні «МДБ ДНР» нових учасників, а також проведення вербувань цивільного населення з метою збору інформації про підрозділи ЗС України, СБ України та інших формувань залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької області;

здійснення дій (з використанням заходів фізичного та психологічного впливу, незаконного позбавлення волі, проведення тортур та вбивств) з переслідування місцевих мешканців, за фактами та ознаками, нібито, надання сприяння правоохоронним органам України та здійснення дій в інтересах України;

здійснення заходів спрямованих на утиски та переслідування з метою заподіяння фізичного насилля та заволодіння майном діючих співробітників Управління СБ України в Донецькій області.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника Макіївського міського відділу Міністерства державної безпеки терористичної організації «ДНР» та виконуючи наведені вище функції, здійснював безпосереднє керівництво особовим складом Макіївського міського відділу Міністерства державної безпеки терористичної організації «ДНР», а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами.

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що терористична організація, учасником та керівником підрозділу якої він є, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки; залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

В результаті діяльності терористичної організації «ДНР» на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, викрадено майно фізичних та юридичних осіб в особливо великому розмірі, таким чином умисні дії членів терористичної організації призвели до тяжких фізичних та моральних страждань значної частини населення України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду сайту Інтернет сторінки «Youtube», який перебуває у вільному доступі, в результаті огляду якого виявлено відеозаписи, на яких ОСОБА_6 , приймає участь у проведенні урочистих заходів з нагоди так званого «дня поліції ДНР в м. Макіївка»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.08.2017, який показав, що ОСОБА_6 відомий йому як колишній співробітник УСБ України в Донецькій області, який на даний час являється співробітником так званого «Міністерства Державної безпеки» терористичної організації «ДНР», а саме займає посаду начальника макіївського структурного підрозділу «МДБ ДНР»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.08.2017, який показав, що ОСОБА_6 відомий йому як колишній співробітник УСБ України в Донецькій області, який на даний час являється співробітником так званого «Міністерства Державної безпеки» терористичної організації «ДНР», а саме займає посаду начальника макіївського структурного підрозділу «МДБ ДНР»;

-протоколом впізнання особи за фотокартками від 09.08.2017 року;

-протоколом впізнання особи за фотокартками від 10.08.2017 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.08.2017, якому в ході проведення допиту було надано для ознайомлення відеозаписи на яких зображено ОСОБА_6 який приймає участь у проведенні урочистих заходів з нагоди так званого «дня поліції ДНР в м. Макіївка»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.08.2017, якому в ході проведення допиту було надано для ознайомлення відеозаписи на яких зображено ОСОБА_6 який приймає участь у проведенні урочистих заходів з нагоди так званого «дня поліції ДНР в м. Макіївка».

17.05.2017 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 на території будь якого населеного пункту, де органи державної влади повністю здійснюють свої повноваження, таким чином встановлено, що він переховується від органів досудового слідства.

Згідно вимог, передбачених ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, але вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик близьким родичам та членам сім`ї підозрюваного ОСОБА_6 не представилося можливим.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , 25 травня 2017 року його оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню із ним слідчих і процесуальних дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

17 травня 2017 на офіційному сайті СБ України розміщено повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області на 22.05.2017, 23.05.2017 та 24.05.2017, однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явився та не повідомив причини не явки.

17 травня 2017 року на адресу проживання підозрюваного ОСОБА_6 направлено повістку про виклик останньої до слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області на 22.05.2017, 23.05.2017 та 24.05.2017, однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явився та не повідомив причини не явки.
Станом на 18.08.2017 підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства та згідно отриманої інформації перебуває на території м. Макіївки Донецької області, яка є територією проведення антитерористичної операції.

Розшук підозрюваного ОСОБА_6 триває.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено що в період 2014 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) по даний час ОСОБА_6 , обійнявши посаду «Макіївського міського відділу Міністерства державної безпеки терористичної організації «ДНР»» та перебуваючи на ній, знаходячись у будівлі «Макіївського міського відділу Міністерства державної безпеки терористичної організації «ДНР»» за адресою: Донецька область, м. Макіївка, Центрально-міський район, вул. Дзержинська 23а, приймає участь у терористичній організації «ДНР» та здійснює керівництво терористичною групою, забезпечуючи реалізацію завдань її політичного та силового блоку шляхом виконання покладених на «міністерство державної безпеки ДНР» повноважень.

Приймаючи до уваги викладене слідчий просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Захисник підозрюваного просив розглянути клопотання на розсуд суду.
Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, зокрема, передбачених статтею 258-3 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Згідно з вимогами п. 2 Прикінцевих положень Закону України №119-VIII від 15.01.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції», тимчасово дія положень частини п`ятої статті 139, частини другої статті 297-1, пункту 4 частини другої статті 297-2, частини першої та абзацу третього частини третьої статті 297-4, абзацу першого частини третьої статті 323 Кримінального процесуального кодексу України поширюється на осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції та/або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.
Судом встановлено, що кримінальне провадження № 0000227 зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11.07.2017 року.
17 травня 2017 року на адресу ОСОБА_6 направлено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3КК України.
11 липня 2017 року матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України виділені в окреме провадження.
25 травня 2017 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області ОСОБА_4 винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 серпня 2017 року старшому слідчому в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області ОСОБА_4 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На переконання слідчого судді, надані слідчим докази підтверджують обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Частина 1 ст. 297-4 КПК України зобов`язує слідчого суддю прийняти рішення про відмову в задоволенні клопотання лише у разі недоведеності того, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухиленні від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

З наданої суду інформації вбачається, що ОСОБА_6 знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Як свідчать подані матеріали, слідчим здійснено всі можливі заходи щодо повідомлення ОСОБА_6 про хід досудового розслідування та необхідність явки підозрюваного до органу досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 11 липня 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.297-1, 297-4 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 11 липня 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України - задовольнити.
Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк Донецької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Харцизьким МВ ГУМВС України в Донецькій області 23.05.2012 року.
Роз`яснити, що у разі, якщо перестали існувати підстави для проведення спеціального досудового розслідування останнє має здійснюватися згідно з загальними правилами, передбаченими КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1