Справа № 211/1512/17
1-кп/214/571/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000528 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що маються ризики, що з урахуванням особи обвинуваченого, який не працює, останній, перебуваючи на свободі, може вчинити новий злочин, впливати на свідків.

Обвинувачений заперечує про продовження йому строку тримання під вартою. Також пояснив, що дій з відкритого заволодіння майном потерпілої, які йому ставиться в провину, не вчиняв.

Захисник заперечує проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе змінити його на домашній арешт.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України. Строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 6 вересня 2017 року. Судове провадження на даний час не завершене, докази по справі не досліджені. З урахуванням викладеного, закінчити розгляд справи до 6 вересня 2017 року вбачається за неможливе. Суд приходить до переконання, що існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вплинути на свідків та потерпілу. До такого висновку суд приходить з урахуванням тієї обставини, що обвинувачений показав, що не вчиняв дій з відкритого заволодіння майном потерпілої. З протоколів впізнання по фотокартках вбачається, що потерпіла на фотокартці №3 (т.3, а.с.33), а свідок ОСОБА_6 на фотокартці №2 (т.№2, а.с.36) впізнали особу, яка вчинила пограбування. При цьому суду також враховує дані про особу обвинуваченого, який не працює, не має офіційного джерела доходів, не одружений, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. На переконання суду, більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризику, визначеному судом. Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 6 вересня 2017 року і продовжити строк тримання під вартою до 5 листопада 2017 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 5 листопада 2017 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1