Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 28 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене
від 17 квітня 2015 року, за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду
м. Чернігова від 18 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4ст. 187, пунктами 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК,
в с т а н о в и л а:
Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за пунктами 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 2 ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КК за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі

з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 :
на користь ПТ «Ломбард-Скарбниця» у відшкодування матеріальної шкоди 1285,15 грн;
на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди по 18245,12 грн кожній, а також кожній по 250 000 грн у відшкодування моральної шкоди.
Апеляційний суд у результаті розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 залишив без зміни вирок районного суду щодо останнього.
Вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винним і засудженого за те, що він 16 квітня 2015 року близько 16.00 год. у стані алкогольного спяніння у будинку АДРЕСА_2 з корисливих мотивів напав на подружжя ОСОБА_11 . У ході нападу ОСОБА_6 молотком, що знаходився у кімнаті, завдав щонайменше один удар по голові ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від яких чоловік помер на місці події.
Після цього ОСОБА_6 взяв на першому поверсі зазначеного будинку інший молоток і піднявся на другий поверх будинку, де напав на ОСОБА_13 завдав щонайменше чотири удари молотком по голові, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від яких жінка померла на місці події.
Після цього ОСОБА_6 заволодів належним подружжю майном на загальну суму 9 762 грн.
У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також не оскаржуючи доведеності винуватості засудженого та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості та особі засудженого внаслідок суворості, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, а вирок місцевого суду зміни та пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання. На думку захисника, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі, належним чином не врахував обставин, які суттєво впливають на вид і розмір покарання, на що не звернув уваги апеляційний суд.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості та особі засудженого внаслідок суворості та істотне порушення кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені у кримінальному провадженні судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. На думку засудженого ОСОБА_6 , визначена судом міра покарання є невиправдано суворою. Крім того, засуджений звертає увагу касаційного суду на те, що йому належним чином не було роз`яснено положення ст. 31 КПК, чим було порушено право на захист.
У запереченні на вищевказані касаційні скарги потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посилаючись на безпідставність викладених у них доводів, просять постановлені у кримінальному провадженні судові рішення залишити без змін, а касаційні скарги без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 (кожен з яких повністю підтримав касаційні скарги та просив постановлені у кримінальному провадженні судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції), пояснення прокурора, потерпілих ОСОБА_8 й ОСОБА_9 та їх представника ОСОБА_10 (кожен з яких вважав касаційні скарги безпідставними, а постановлені у кримінальному провадженні судові рішення законними та обґрунтованими), перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у скаргах та запереченні, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, а тому подій злочинів, доведеності винуватості засудженого в їх учиненні, кримінально-правової оцінки діянь за ч. 4 ст. 187, пунктами 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК колегія суддів не перевіряла, оскільки законність і обґрунтованість судових рішень у цій частині не оскаржувалися.
Згідно з ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснювалося колегіально судом у складі трьох професійних суддів, перебіг судового провадження повністю фіксувався технічними засобами. На технічному носії інформації (серійний номер 4034106LA39567) зафіксовано перебіг судового засідання від 16 липня

2015 року, в ході якого ОСОБА_6 належним чином було роз`яснено положення ч. 3 ст. 31 КПК. Жодних клопотань ОСОБА_6 не заявляв, а тому доводи засудженого про те, що під час кримінального провадження в суді першої інстанції було допущено порушення його права на захист, колегія суддів вважає надуманими.
Що ж стосується призначеного засудженому покарання, то рішення суду в цій частині відповідає вимогам статей 50, 65 КК. Обираючи

ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, суд виходив із того, що він вчинив умисні особливо тяжкі злочини. Ця обставина, а також характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, його ставлення до вчиненого, дані про особу винного (вчинив злочини до повного відбуття покарання за попереднім вироком; формально позитивно характеризується за місцем проживання та позитивно характеризується за місцем тимчасового тримання; вік, сімейний стан та стан здоров`я), наявність обставин, що обтяжують покарання (рецидив злочинів та вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння) та відсутність таких, що його пом`якшують, дали суду підстави для визнання особи ОСОБА_6 винятково небезпечною для суспільства і призначення у зв`язку з цим саме того виду покарання, який обрав суд. Підстав для його пом`якшення, про що просили засуджений та захисник у касаційних скаргах, колегія суддів не знайшла.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою зміну або скасування судових рішень, колегія суддів не встановила.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 29 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги останнього та захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3