Справа № 415/6961/16-к
Провадження № 11-сс/782/182/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3.08.2017 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської обл. апеля-ційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міськсуду Луганської обл. від 19.07.2017 р.,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 звернувся до Лисичанського міськсуду Луганської обл. зі скаргою, в якій про-сив скасувати постанову слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській обл. ОСОБА_6 від 20.06.2017 р. про закриття кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 зазначив, що при проведенні досудового роз-слідування та при прийнятті рішення слідчий не виконала покладені на неї ст. 92 КПК України обов`язки по доказуванню обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а встановленим обстави-нам дала неправильну правову оцінку.

Ухвалою слідчого судді в задоволенні скарги про скасування постанови слідчого СВ Лиси-чанського ВП ГУНП в Луганській обл. ОСОБА_6 від 20.06.2017 р. про закриття кримінально-го провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що перевірка обставин провадження слідчим поліції проведено повно, оскаржувана постанова про закриття провадження мотивована та відпо-відає вимогам КПК України, доводи скаржника раніше були предметом судових розглядів, а саме ухвалою слідчого судді Лисичанського міськсуду Луганської обл. від 6.06.2017 р. було відмовлено в задоволенні скарги щодо перекваліфікації дій зазначених осіб зі ст. 296 на ст. 125 КК України.

Не погодившись з судовим рішенням ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій просить скасу-вати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про за-криття кримінального провадження № 0000541 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що, на його думку, дії ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були безпідставно перекваліфіковані зі ст. 296 КК України на ст. 125 КК України, а потім провадження було закрито. Також, скаржник не погоджується з оцінкою зібраних доказів як слідчим поліції, так і слідчим суддею.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу по суті його первісної скарги, прокурора, яка вважала, що підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляції нема, слідчу ОСОБА_6 , яка вважала, що досудове слідство було проведено повно та об`єктив-но, перевіривши матеріали кримінального провадження, матеріали які надійшли від поліції та бу-ли надані під час апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження № 0000541 від 11.03.2015 р. вбачаєть-ся, що до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_7 за фактом вчинення хуліганських дій стосовно ОСОБА_7 .

Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачено закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого, прокурора та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, пов-ного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального право-порушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні і чи маються передба-чені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Слідчий суддя в своїй ухвалі вказав, що в ході досудового розслідування перевірка слідчим всіх обставин справи була проведена в повному обсязі. Постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам КПК України, мотивована, проаналізовано та дано належну оцін-ку поясненням опитаних осіб та викладених встановлених фактів, повно та неупереджено дослід-жено всі обставини кримінального провадження, виконано всі дії та вжито заходи щодо допиту всіх осіб.

Під час досудового слідства встановлено, що не було доведено нанесення ОСОБА_10 удару в живіт малолітньому ОСОБА_11 , тому що ніякими об`єктивними даними, і перш за все медичною документацією, це не підтверджено. Показань самого малолітнього ОСОБА_11 та скаржника для цього явно недостатньо бо, як зазначено в постанові слідчого поліції, вони давали покази про розбитий ОСОБА_8 до крові ніс ОСОБА_7 , тоді як жоден свідок і дані медичного огляду цих обставин не підтверджували.

Слідчий поліції шляхом додаткового допиту свідків та проведення одночасних допитів здійснив заходи для усунення розбіжностей в показах свідків в достатньому, на думку апеляційно-го суду, обсязі.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що оскільки конфлікт відбувався у замкнутому просторі прихожої/коридору квартири з безпосередньою участю 3-х осіб та у присутності двох жінок, тобто на обмеженій площі та просторі, а тому є вірним і не спросто-вується матеріалами кримінального провадження і доводами скарги висновок слідчого про необе-режне заподіяння тілесних ушкоджень людиною похилого віку ОСОБА_10 малолітньому ОСОБА_11 .

Слідчим поліції вірно проаналізовані покази допитаних у справі осіб, на підставі яких у су-купності з даними судово-медичної експертизи, якою у ОСОБА_8 встановлено закритий перелам кісток носу, зроблений висновок про те, що першим тілесні ушкодження були нанесені ОСОБА_7 , тому наступні дії ОСОБА_8 і ОСОБА_10 вірно визначені як та-кі, що мали ознаки необхідної оборони.

Крім того, доводи скаржника щодо невиконання слідчим вказівок ухвали слідчого судді від

4.04.2017 р. вже були предметом розгляду слідчим суддею і ухвалою якого від 6.06.2017 р. підстав для задоволення скарги на бездіяльність слідчого не було встановлено.

Слідчий поліції дійшла висновку, з якими погодився слідчий суддя і які вважає такими, що грунтуються на матеріалах досудового слідства і апеляційний суд про те, що першим тілесні уш-кодження були заподіяні ОСОБА_7 , тому наступні дії ОСОБА_8 і ОСОБА_10 вірно визначені як такі, що мали ознаки необхідної оборони, а тілесні ушкодження малоліт-ньому ОСОБА_11 були заподіяні ОСОБА_10 через необережність. За таких обставин, доводи апеляції про протиріччя в ухвалі слідчого судді є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, про те, що слідчий суддя не прийняв до уваги доводи скарги про наявність в діях ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ознак злочину, передбаченого ст. 296 КК України, апеляційний суд вважає безпідставними, тому що скарга надійшла до слідчого судді з зовсім з інших підстав, а саме щодо наявності ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а тому слідчий суддя взагалі не мав права обговорювати це питання. Перебування «у не-тверезому стані», як вказано в апеляції ніяк не може створювати складу злочину.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 та 422 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Ухвалу слідчого судді Лисичанського міськсуду Луганської обл. від 19.07.2017 р., якою в задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській обл. ОСОБА_6 від 20.06.2017 р. про закриття кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відмовлено залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді