ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/2567/17
Провадження № 1-кс/201/1963/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України у кримінальному провадженні № 0000012 від 20.01.2017р.,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17.02.2017р. надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України у кримінальному провадженні № 0000012 від 20.01.2017р., у якій захисник вказує, що 25.01.2017р. в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000012, прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 було проведено огляд за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 24, під час якого, прокурором було вилучено поряд з іншим майном й мобільний телефон «Samsung Duos», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з серійним номером НОМЕР_3 , належний підозрюваному ОСОБА_4 . Оскільки вказаний мобільний телефон, на думку захисника, в подальшому не підлягав арешту у передбачені КПК України строки, він вважається тимчасово вилученим майном та повинен бути негайно повернутий його власнику, однак, на даний час, телефон незаконно утримується прокурором, чим порушується право власника на розпорядження останнім. В провадження слідчого судді ОСОБА_1 скаргу передано 20.02.2017р.
Адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі договору про надання правової допомоги адвоката від 21.12.2016р.) своєю заявою від 21.02.2017р. просила скаргу розглянути за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами.
Представник військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в судове засідання 21.02.2017р. не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином (в справі є відповідний документ), що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин та з огляду на положення КПК України про строки розгляду скарги у строк 72 години, суд розглянув скаргу за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволені скарги з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги судом було встановлено, що 25.01.2017р. в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000012, відомості про яке 20.01.2017р. було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 було здійснено огляд у приміщенні кафе «Конфеті», розташованого по пр. Гагаріна, 24 у м. Дніпрі, під час якого, прокурором були вилучені речі та документи, які мають відношення до кримінального провадження, а також майно підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в тому числі мобільний телефон останнього «Samsung Duos», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з серійним номером НОМЕР_3 .

Крім цього, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_1 ) від 27.01.2017р. було задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна та накладено арешт на майно, вилучене в ході здійснення огляду у кримінальному провадженні № 0000012 за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 24, в тому числі на майно, про повернення якого захисник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді, що свідчить про безпідставність вимог останньої щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яке було у відповідності до вищезазначених вимог кримінального процесуального закону арештовано, а отже, правомірно перебуває у органу досудового розслідування.

Таким чином, вищезазначені обставини вказують на відсутність неправомірної бездіяльності прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, при цьому, враховуючи накладення на майно підозрюваного ОСОБА_4 арешту, останній разом із захисником мають право у відповідності до вимог ст. 174 КПК України звернутися до слідчого судді із клопотання про скасування арешту майна, у зв`язку із чим, скарга захисника ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна не підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України у кримінальному провадженні № 0000012 від 20.01.2017р. відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1