Справа № 495/9775/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
представника скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в режимі відеоконференції з Києвським районним судом м. Одеси скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :
13.12.2016 року ОСОБА_4 (далі по тексту скаржник) звернулася до суду з скаргою на бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України.
Також, 13.12.2016 року ОСОБА_4 (далі по тексту скаржник) звернулася до суду з скаргою на бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2016 року справу № 495/9775/16-к (номер провадження 1-кс/495/1407/2016) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України та справу №495/9775/16-к (номер провадження 1-кс/495/1408/2016) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України було об`єднано в одне провадження. Присвоєно об`єднаній справі № 495/9775/16-к, номер провадження 1-кс/495/1407/2016.
Так, скаржник просить суд:
- визнати бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_4 про вчинення відносно неї кримінальних правопорушень, - незаконною;
- зобов`язати службових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_4 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 Кримінального кодексу України, що полягає у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, а також провести повний та всебічний розгляд заяви ОСОБА_4 у відповідності з Кримінальним процесуальним кодексом України.
За твердженням скаржника, 25.11.2016 року ОСОБА_4 поштою було подано на адресу Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області заяву про вчинення кримінального правопорушення у відношенні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 Кримінального кодексу України.
06.12.2016 року від посадової особи Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 стало відомо про те, що відомості про кримінальне правопорушення, які зазначені у заяві ОСОБА_4 від 25.11.2016 року не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як стверджує заявник, 25 жовтня 2011 року між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт» було укладено Договір банківського обслуговування № 92701183 про надання мені кредитної картки зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.У зв`язку з фінансовими становищем у ОСОБА_4 виникли труднощі у виплаті кредитної заборгованості, що спричинило необхідність у неодноразовому зверненні до Публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт» правонаступником якого AT «БАНК ФОРВАРД» про здійснення реструктуризації заборгованості, з проханнями піти на зустріч та врахувати фінансове становище, та створити відповідні умови виконання зобов`язання. 21.11.2016 року о 9 годині ранку, на особистий номер телефону ОСОБА_4 надійшло повідомлення з інформацією про те, що у відділі Досудового стягнення ПАТ «Банк Форвард», надійшла інформація про відмову у виконанні фінансових зобов`язань за кредитним договором, у випадку підтвердження вказаної інформації договір буде розірваний. Вказане повідомлення надійшло з номеру НОМЕР_1 .
22.11.2016 року, ОСОБА_4 знову на особистий номер телефону надійшло повідомлення з погрозою, що якщо вона не оплатить заборгованість її рахунок заблокують та код платника податків внесуть у базу боржників НБУ, що собою потягне неможливість виїзду з території України та підстави притягнути її до кримінальної відповідальності за ст. 192 КК України. Вказане повідомлення надійшло з номеру НОМЕР_1 .
22.11.2016 року о 12 годині 30 хвилин до ОСОБА_4 зателефонувала особа, що представилась працівником досудового відділу ПАТ «Банк Форвард», з вимогою погасити наявну у неї заборгованість, та повідомила що якщо ОСОБА_4 в іншому банку не візьме кредит для повернення коштів за заборгованістю у ПАТ «Банк Форвард», дана особа зафіксує офіційну відмову у здійсненні погашення заборгованості, банк в односторонньому порядку розірве договір. Телефоні дзвінки було здійснено з номера телефону НОМЕР_2 та номера НОМЕР_3 .
За твердженням скаржника, телефонні дзвінки, що здійснюють працівники ПАТ «Банк Форвард» здійснюють психологічний тиск на ОСОБА_4 та її близьких, створюючи нестерпні умови життя, чим порушують її психологічну недоторканість.Телефоні дзвінки надходять з таких номерів - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
ОСОБА_4 вважає, що у діях Публічного акціонерного товариства «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого AT «БАНК ФОРВАРД», працівники якого ОСОБА_4 та її близьким мало не щодня телефонують з погрозами міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 Кримінального кодексу України, за якою це правопорушення кваліфікується як примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань.
Таким чином, скаржник вважає, що станом на дату подання скарги відомості за заявою ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені і досудове розслідування не розпочато. Про причини порушення п.1 ст.214 КПК України ОСОБА_4 не повідомлено.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 , який брав участь у судовому розгляді в режимі відеоконференції,у повному обсязі підтримав скаргу ОСОБА_4 та просив суд її задовольнити.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, були повідомлені належним чином. Згідно із ст.306 ч.3 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого відділу Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_4 подала заяву на бездіяльність слідчого відділу Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

Згідно із ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст.8 КПК України визначається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу,міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але й пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального порушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно із ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до ст.ст. 303-304 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_4 , зазначено в судовому засіданні представником скаржника, відповіді стосовно результатів розгляду повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 25.11.2016 року та внесення його до ЄРДР, а також повідомлення про початок досудового розслідування не надані.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

У п.2 Інформаційного листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу судів на те, що відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Отже, саме слідчий та прокурор, як спеціальні суб`єкти кримінального провадження, надають оцінку заявам та повідомленням, встановлюють, чи містить заява відомості про скоєння кримінального правопорушення, і лише після цього приймають рішення про необхідність проведення досудового слідства.

Таким чином, уповноважена особа Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області була зобов`язана невідкладно, але й пізніше 24-х годин після отримання 25 листопада 2016 року заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Крім того, скаржник просить суд визнати незаконною бездіяльність Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в частині невнесення за заявою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 25 листопада 2016 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, але дана вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною другою ст.307 КПК України визначено вичерпний перелік результатів розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. Такий спосіб захисту, як визнання протиправною бездіяльності слідчого, не передбачений статтею 307 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 8, 24, 28, 214, 303-305, 307 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУПН в Одеській області негайно, але не пізніше 24-годин, внести за заявою ОСОБА_4 , від 25 листопада 2016 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, та розпочати досудове розслідування.
В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1