Справа № 383/1381/15-к .
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 , його представника адвоката ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новомиколаївка, Бобринецького району Кіровоградської області, українки, громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, пенсіонерки, одруженої, раніше не судимої,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїла завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, вчинене з корисливих мотивів, тобто злочини, передбачений ч. 2 ст. 384 КК України при слідуючих обставинах.
06 жовтня 2014 року ОСОБА_4 направила до Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області власноручно підписану заяву (повідомлення) про вчинення злочину та притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України, а саме, що останній шахрайським шляхом отримав від неї боргову розписку на суму 15 000 доларів США, а фактично надав їй кошти в сумі 7 000 грн.
Після цього слідчим СВ Бобринецького РВ УМВС України в області, з метою з`ясування причин розбіжностей у показаннях потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 , 15 січня 2015 року у період з 10:00 год. по 12:00 год., в приміщенні службового кабінету слідчого відділення Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області, за адресою вул. Дзержинського, 50 в м. Бобринець Кіровоградської області, з дотриманням вимог ст.ст. 104, 106, 223 та 224 КПК України, проведено одночасний допит потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 , котрих під підпис попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, тобто за завідомо неправдиве показання.
Усупереч попередженню про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, під час одночасного допиту ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, котрі виразились у бажанні уникнути матеріальних зобов`язань, пов`язаних з поверненням боргу за письмовою розпискою, маючи прямий умисел на дачу завідомо неправдивих показань, надала уповноваженій особі у встановленому законом порядку і належним чином процесуально оформлені показання, які мають неправдиві факти, а саме - «03.12.2004 року я боргових розписок ОСОБА_5 не надавала. Про походження даної розписки мені нічого не відомо», на що свідок ОСОБА_5 заперечив та показав, що ОСОБА_4 надавала йому боргову розписку від 03.12.2004 року на борг в сумі 27 500 грн., при цьому пояснивши коли і при яких обставинах дана розписка була написана. Проте потерпіла ОСОБА_4 слідчому повідомила, що «наполягаю на своїх показах».
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №1265 від 10.08.2015 року, наданого експертом Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз слідує, що рукописні записи у розписці від 03.12.2004 року, які виконані від імені ОСОБА_4 , виконані самою ОСОБА_4 .
Підпис від імені ОСОБА_4 у розписці від 03.12.2004 року, виконані самою ОСОБА_4 .
Незважаючи на невизнання своєї вини, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України знайшла своє підтвердження узгодженими між собою, належними та допустимими доказами, а саме проказами потерпілого ОСОБА_9 та письмовими доказами.
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, також підтверджується письмовими доказами:
- протоколом отримання зразків почерку та підписів ОСОБА_4 для судово-почеркознавчої експертизи (т. 2 а.п. 13);
- висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1265 від 10.08.2015 року проведеної Кіровоградським відділенням Одеського наукового дослідного інституту судових експертиз, згідно якого, рукописні записи у розписці від 10.06.2005 року та розписці від 03.12.2004 року, які виконані від імені ОСОБА_4 , виконані самою ОСОБА_4 . Підписи від імені ОСОБА_4 у розписці від 10.06.2005 року та розписці від 03.12.2004 року виконані самою ОСОБА_4 , до висновку додано фото таблицю (т.2 а.п. 36-40);
- заявою ОСОБА_4 від 06.10.2014 року до Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області, де вона повідомила про злочин скоєний ОСОБА_5 за ст.190 КК України, у зв`язку з тим, що останній у шахрайський спосіб вимагає від неї повернення боргу в сумі 222500 грн., якщо вона не відмовиться розірвати з ним договір оренди землі, хоча насправді вона лише брала від нього кошти в сумі 7000 грн. для облаштування будинку, хоча й підписала написану кимось розписку на суму 150000 доларів США ( т.1 а.п.191);
Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і її діяння правильно кваліфіковане як завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, вчинене з корисливих мотивів.
Невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 суд розцінює як намагання останньої уникнути кримінальної відповідальності та як спосіб захисту.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом класифікується, як злочин середньої тяжкості.
Враховує також особу винної, яка за місцем проживання характеризується добре, має на утриманні матір похилого віку та враховує стан її здоров`я оскільки та має хронічні хвороби, є особою пенсійного віку (а.п. 56).
Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом також не встановлено.
На підставі викладеного та беручи до уваги також те, що ОСОБА_4 раніше не судима, враховуючи думку потерпілого щодо призначення покарання, також з урахуванням висновку досудової доповіді органу пробації, де останній вважає можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, оскільки ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, тому суд вважає необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з послідуючим звільненням її від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що її виправлення можливе без відбування покарання, шляхом встановлення їй іспитового терміну та покладення одного з обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Речові докази, а саме :
- розписка від 03.12.2004 року від імені ОСОБА_4 виконана рукописним способом на аркуші паперу коричневого кольору в лінію з зошита формату 165Х203мм., без будь-яких друкарських (типографських) даних та розписка від 10.06.2005 року від імені ОСОБА_4 виконана рукописним способом на аркуші паперу білого кольору, формат А4, без будь-яких вихідних друкарських (типографських) даних, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 підлягають поверненню ОСОБА_5
- особова медична книжка № НОМЕР_1 ОСОБА_4 , 1961 року народження на 32 аркушах підлягає поверненню ОСОБА_4 ,
-квитанція за березень 2009 року 13х7 см, квитанція за листопад, грудень 2009 року, типовий договір оренди землі від 10 липня 2005 року укладений між ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_10 , формату А4 на двох аркушах, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження до набрання вироком законної сили.
Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370-371, 374-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України та призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та у відповідності до ст.76 КК України суд покладає на неї обов"язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази, а саме:
- розписку від 03.12.2004 року та розписку від 10.06.2005 року повернути потерпілому ОСОБА_5
- особову медичну книжку № 482497 ОСОБА_4 , 1961 року народження на 32 аркушах повернути ОСОБА_4
- квитанції за березень 2009 року, за листопад, грудень 2009 року, типовий договір оренди землі від 10 липня 2005 року укладений між ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_10 , формату А4 на двох аркушах, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження до набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1