н/п 1-кп/640/67/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - адвоката ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванівка, Антрацитівського району Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, адвокат Луганської обласної КДКА (свідоцтво № 915 від 18.12.2008), не судимий, має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 258-3 КК України
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обґрунтовуючи це наявністю на теперішній час ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та визначених під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею та судом під час продовження запобіжного заходу, та з метою запобігання ризиків, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, просить врахувати дані по особистості ОСОБА_6 , відсутність в нього місця мешкання та реєстрації в Харкові та Харківській області, його намагання покинути підконтрольну Україні територію та повернутись до м. Луганська з метою продовжити свою незаконну діяльність, та його поведінку в судових засіданнях по відношенні до потерпілих та погрози до них.
Потерпіла ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримала, просила його задовольнити.
Адвокат обвинуваченого заперечував щодо клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, крім того зазначаючи, що доказів провини обвинуваченого суду не надано.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора, підтримавши клопотання адвоката, зазначаючи про те, що доказів його провини прокурором в судовому засіданні не надано, а докази обвинувачення досліджені в повному обсязі.
Судова колегія, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, під час якого були встановлені ризики, передбачені п.1,п.2, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова під час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.02.2017 року.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення чи захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В даному судовому засіданні прокурор наполягав, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, які існують та визначені в п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, просить суд врахувати, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під варту не відпали та не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Суд, досліджуючи вищевказані посилання прокурора та заперечення адвоката і обвинуваченого виходить з того, що доводи сторони захисту про відсутність та зменшення ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України є безпідставними та недоведеними в судовому засіданні, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду на теперішній час відпали. Належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного до суду не надано, при цьому, судом досліджені всі дані по особистості обвинуваченого та враховано, що даних про неможливість перебування під вартою суду не надано.
Таким чином, судом встановлена наявність всіх ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому є необхідність для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів. Підстав для визначення застави суд не вбачає згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Також, суд зазначає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. З наведених підстав не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.
Крім того, суд вважає безпідставним посилання захисту на те, що досліджені матеріали кримінального провадження не містять доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого йому діяння, оскільки суд встановлює винуватість чи невинуватість особи при винесенні судового рішення по суті в нарадчій кімнаті.
Судом рахована і практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. При цьому, також зазначено, що судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками, в даному випадку є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, можливість переховування від суду, вчинення іншого правопорушення.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Судом в даному провадженні при вирішення клопотань враховані всі надані відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який не має постійного місця проживання в Харкові, мав наміри повернутися до м. Луганська, який станом на теперішній час є непідконтрольною Україні територією та всі інші надані сторонами дані по особистості.
На підставі вищевикладеного, оцінивши всі наведені сторонами доводи в обґрунтування своїх доводів та заперечень, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 діб, відхиливши клопотання сторони захисту та задовольнивши клопотання сторони обвинувачення.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 331,350, 369 КПК України, суд
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Харкова, продовживши строк її дії до 09 квітня 2017 року.
В задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3