АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал № 640/8314/17 Слідчий судя: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/991/17 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000468 від 05.04.2017р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) на шістдесят днів до 01 серпня 2017р.

Визначено суму застави у розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, до Київського районного суду м.Харкова звернувся з клопотанням ст.слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000468 від 05.04.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_10 , наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта; вчинити інше кримінальне правопорушення.(а.с. 2-8).

Слідчим Управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000468 від 05.04.2017р за ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України.

31.05.2017р. о 14-45год. ОСОБА_10 повідомлена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України, підтверджується: протоколом обшуку від 04.04.2017р., протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 22.05.2017р., ОСОБА_12 від 15.05.2017р., ОСОБА_13 від 15.05.2017р., ОСОБА_14 від 23.05.2017р., висновком судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів від 23.05.2017р. №679.

Також слідчий суддя вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_10 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 128 000 грн.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_15 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2017 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_15 зазначила, що оскаржувана ухвала винесена незаконно, а в матеріала справи відсутні будь які докази, якіб свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Також не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2017 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , а клопотання ст.. слідчого СУГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні № 0000468 від 5.04.2017 року відхилити.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_7 , зазначила, що винесена ухвала є необґрунтованою, а судом істотно було порушено вимоги кримінального процесуального закону.

В судове засідання захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_15 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що в силу вимог ст.405 КПК України не є перешкодою розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача , захисника ОСОБА_7 , яка наполягали на задоволенні апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у скоєнні злочинів, та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочини, передбачені ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-8).

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України ;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.51-52). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов*язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов*язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м*яких запобіжних заходів до ОСОБА_10 є недостатнім.

Керуючись положеннями КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

Наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, захворювань на вірність висновку слідчого судді не впливає.

Медичної документації що підозрюваний не може за станом здоров`я утримуватись під вартою до апеляційного суду не надано.

Посилання адвоката ОСОБА_15 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Мамедов проти Росії», «Макаров проти Росії», «Летельє проти Франції», «Харченко проти України» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційних скарг захисників є взаємовиключними, оскільки, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушеннь та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, обираючи запобіжний захід, зробив вірний висновок визначаючи до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на останнього виконання обов*язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

За таких обставин, ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу, винесена обгрунтовано, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційних скаргах адвокатів, коллегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_15 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 2 червня 2017 року щодо застосування до підозрюваного за .3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: