№566/1259/16-к
УХВАЛА
про відмову у поверненні обвинувального акта прокурору
20 березня 2017 року смт. Млинів, Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши в ході підготовчого судового засідання по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, яке 06 квітня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке 06 квітня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
До початку підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст.291, п.1 ч.1 ст.91 . КПК України
Своє клопотання обґрунтовує тим, що в обвинувальному акті відсутні ряд даних про час та дату проведення процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень.

В реєстрі відсутні дані про дату прийняття процесуального рішення про відмову в задоволенні клопотання щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Під час досудового слідства не встановлено обставини, які підлягають доказуванню, тобто подію кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України.

Крім того, неправильно зазначено адресу проживання потерпілого.

Суд, заслухавши думку прокурора та потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення клопотання, а також думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який клопотання підтримав, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з наступних підстав: ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного та юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Насамперед, ці вимоги пов`язані зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Таким чином, під час проведення підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості давати оцінку доказам, щодо їх належності та допустимості.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам чинного КПК України, суттєвих порушень щодо обвинувального акта, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 3,93,94,110,291,337, 314-317 КПК України,
суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні, яке 06 квітня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1