справа № 563/1066/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2017 м. Корець
Корецький районний суд Рівненської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимостей немає;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
09 червня 2016 року близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , за попердньою змовою із ОСОБА_6 з метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вони посягають на чуже майно і не мають права розпоряджатись ним, зайшли до господарства ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та шляхом витягування дошок зі стіни проникли до підсобного приміщення (сараю), звідки таємно викрали металобрухт, загальною вагою 117 (сто сімнадцять) кг., загальною вартістю 351 (триста п`ятдесят одна) грн. Вподальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 винесли викрадене майно з господарства ОСОБА_8 та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 351 (триста п`ятдесят одна) грн.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнали повністю. Додатково зазначили, що дійсно влітку 2016 року проникли до господартсва ОСОБА_8 та викрали з її сараю металобрухт. Просили суд їх суворо не карати, оскільки усвідомили свою вину та зобов`язуються в подальшому не порушувати закон.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, але подала суду заяву про розгляд справи без її участі, покарання просила обрати обвинуваченим на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 09.06.2017 року запропонував йому купити металобрухт, проте свідок йому відмовив. Тоді через кілька хвилин до його господарства ОСОБА_4 приніс металобрухт в кількості 57 кг. ОСОБА_4 попросив свідка під`їхати автомобілем до господарства ОСОБА_10 та забрати інший металобрухт. Свідок ОСОБА_9 погодився та забрав металобрухт, який важив 117 кг., заплативши ОСОБА_4 313 грн. Про те, що даний металобрухт належить ОСОБА_8 він не знав.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що через декілька днів після крадіжки її чоловік обвинувачений ОСОБА_6 розповів, що разом із ОСОБА_4 у той же день як вживали спиртні напої, тобто 09.06.2016 року на подвір`ї ОСОБА_12 викрали металобрухт із господарства ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що 09.06.2016 року вона перебувала вдома і близько 12 год. 00 хв. на її подвірї був припаркований автомобіль ОСОБА_9 , разом з ним були обвинувачені. На її питання про те, що вони роблять на її подвір`ї та що це за метал ОСОБА_4 відповів, що це не її справа та що металобрухт належить йому, після чого свідок ОСОБА_10 вигнала їх із подвір`я. ОСОБА_10 також вказала, що її дочка ОСОБА_12 , яка на даний момент за кордоном і не може приїхати, бачила як 09.06.2016 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 перелізли через паркан до господарства ОСОБА_8 , звідки вони почали носити різні металеві предмети і металобрухт. Пізніше приїхав ОСОБА_9 та обвинувачені почали вантажити металобрухт до його автомобіля.
Крім показів свідків, вина обвинувачених у вчиненні злочину підтвержується письмовими доказами по справі:
- протоколом огляду місця події від 22 липня 2016 року (а.с.29);
- протоколом проведення слідчого експеременту від 11 серпня 2016 року (а.с. 46).
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, які у суду не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повністю доведена, а їх умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попердньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у приміщення, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.
Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається не винуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлені.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 56), перебуває на "Д" обліку у лікаря-нарколога. На обліку у психіатра не перебуває (а.с.54). На утриманні обвинуваченого ОСОБА_4 перебувають двоє малолітніх дочок, 2005 р.н. та 2006 р.н. (а.с.55), крім того, сума завданих збитків є достатньою для класифікації злочину, проте є незначною і на день розгляду кримінального провадження є відшкодованою в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуваннямм винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків, засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, то враховуючи наведені вище пом`якшуючі покарання обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 і впливають на можливість пом`якшення ОСОБА_4 покарання, а тому є можливим призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, яке буде необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини справи, обставини, які пом`якшують та обтяжують провину обвинуваченому, враховуючи думку прокурора, суд вважає за необхідне та достатнє застосувати до ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із застосуванням відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органу з питань пробації, тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від покарання з випробовуванням, поклавши на нього певні обов`язки.
При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 , середовище, в якому він перебуває.
На думку суду, дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається із ухвали судді Корецького районного суду Рівненської області від 24.02.2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято під варту із зали суду 24.02.2017 року та по теперішній час він перебуває під вартою.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, тому на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: металобрухт чорних металів, загальною вагою 117 кг., який переданий на зберігання ОСОБА_9 повернути ОСОБА_8 .
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати на залучення експертів відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 374, 394-395 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня взяття його під варту 24 лютого 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2017 року по день набрання законної сили вироком, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ по справі, а саме: металобрухт чорних металів, загальною вагою 117 (сто сімнадцять) кг., який переданий на зберігання ОСОБА_9 повернути ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1