Справа № 301/1607/17

У Х В А Л А
"08" серпня 2017 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
Клопотання мотивовано тим, що 27 липня 2017 року до Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 27.07.2017 року близько 21 години ОСОБА_6 без її дозволу заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », білого кольору, на якому виїхав з її подвір`я в невідомому напрямку.
04.08.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобом.
Враховуючи наведене, у відповідності до вимог абз. 2 ч.2 ст.170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, знищення, використання та відчуження вказаного майна, просив клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 132 ч.2 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, потреби досудового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про яке йдеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого подано клопотання.
Згідно ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З матеріалів клопотання вбачається, що відомості до ЄРДР внесено за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, проте подане клопотання не містить правової кваліфікації вчиненого діяння.
З поданого клопотання вбачається, що 28 липня 2017 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » білого кольору, який передано на зберігання ОСОБА_5 (а.с.12).
Слідчий просить накласти арешт на вказане рухоме майно.
Однак, всупереч вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні не зазначено конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном, не зазначено про обставини для забезпечення яких необхідно накласти арешт на майно: клопотання не містить вказівку про підстави і конкретну мету накладення арешту, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.
На підтвердження обґрунтованості поданого клопотання слідчий подав тільки протокол допиту ОСОБА_5 від 28.07.2017 року в якості потерпілої (а.с.3-5) та протокол огляду місця події від 28.07.2017 року (а.с.8-12).
У клопотанні не зазначеного про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, а також розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.
Крім того, до протоколу не додано постанови слідчого про визнання автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » білого кольору в якості речового доказу по даному кримінальному провадженню.
За таких обставин вважаю, що дане клопотання про накладення арешту є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,
у х в а л и л а :
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя : ОСОБА_1