Єдиний унікальний номер № 285/3795/16-к
Провадження № 1-кп/0285/568/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/3795/16-к 0001824 від 03.11.2016 року) по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого столяром в ПП «Меблева фабрика Мірт», одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) 16.07.1996 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст.140, ст. 43 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, частково приєднано невідбуте покарання по вироку від 11.12.1995 року;

2) 07.07.1998 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі;

3) 28.11.2000 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;
4) 20.05.2003 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

5) 16.02.2006 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 20.05.2003 року та остаточно призначено покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

6) 30.04.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі;

7) 29.06.2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 28.02.2014 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
03 листопада 2016 року, близько 19 години, ОСОБА_5 , з метою крадіжки чужого майна прибув до квартири ОСОБА_6 , що розташована по АДРЕСА_3 .

Здійснюючи свій злочинний умисел, направлений на проникнення до житла та заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , використовуючи саморобну драбину та цвяхотяг, які він приніс з собою, піднявся до вікна вказаної квартири, що розташована на першому поверсі будинку, та шляхом віджиму відкрив вікно, через яке проник всередину.

Перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 , яка була відсутня за місцем свого проживання, ОСОБА_5 умисно таємно повторно, з корисливих мотивів викрав належні останній гроші в загальній сумі 76 грн., 1 долар США (еквівалентом 26 грн.), флешку об`ємом 4 гб., вартістю 80 грн., срібний ланцюжок з хрестиком загальною вартістю 800 грн., біжутерію (браслети, ланцюжки, заколку, намисто), загальною вартістю 250 грн., ключ замка запалення з брелком сигналізації до автомобіля «Ford», вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 2232 грн.

Вказані гроші та майно ОСОБА_5 поклав до кишень свого одягу, виконавши тим самим всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.

Однак, неправомірні дії ОСОБА_5 були виявлені сусідом потерпілої ОСОБА_7 , який викликав працівників поліції, після чого ОСОБА_5 з викраденим майном був затриманий при спробі втечі з квартири ОСОБА_6 , таким чином злочин ОСОБА_5 не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що отримала від ОСОБА_8 гроші в сумі 10800 (десять тисяч вісімсот) гривень в рахунок погашення цивільного позову, заявленого нею 01.02.2017 року, про що свідчить розписка (а.с. 54). За таких обставин просить залишити заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 10800 гривень без розгляду, у зв`язку з відмовою від останнього, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить суворо не карати обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в житло, кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочинів.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, але, разом з тим, вину визнав, розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні має двоє малолітніх дітей, має тяжку хворобу, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, потерпіла не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_6 суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Потерпіла ОСОБА_6 за згодою обвинуваченого ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_8 гроші в сумі 10800 (десять тисяч вісімсот) гривень в рахунок погашення цивільного позову, заявленого нею 01.02.2017 року, про що свідчить розписка (а.с. 54) та відмовилась від заявленого цивільного позову. За таких обставин, цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 10800 (десять тисяч вісімсот) гривень має бути залишений без розгляду у зв`язку з відмовою потерпілої від останнього.
Судові витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 10800 (десять тисяч вісімсот) гривень залишити без розгляду у зв`язку з відмовою потерпілої від останнього.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 351 грн. 84 коп. судових витрат за проведення судової трасологічної експертизи у кримінальному провадженні (висновок № 1/3828 від 28.12.2016 року).
Речові докази:
- рюкзак чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia Е 51» чорного кольору, пару взуття (кеди), які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_5 ;

- електрошокер типу ліхтарика, жіночу панчоху, дерев`яну драбину, металеву фомку, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити;

- грошові кошти в сумі 19 грн. наступними купюрами: три - по 5, дві - по 1, одна - по 2 грн., один американський долар США, грошові кошти монетами в сумі 57 грн., флешка об`ємом 4 гб. марки «АDАТА» чорного кольору, біжутерія у вигляді заколки для волосся, срібного ланцюжка з срібним хрестиком, 14 кілець на руку, дві частини бусів на шию, дві приколки для волосся, медальйон з ланцюжком на шию, дві частини браслету на руку, сережка, ланцюжок на руку, ланцюжок з хрестиком на шию, поліетиленовий пакетик із п`ятьма декоративними бусинами, автомобільний ключ до автомобіля марки «Ford» з брелком сигналізації, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий :