У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_6,
суддів ОСОБА_7 і ОСОБА_8,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 17 березня 2017 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а :

вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2014 року ОСОБА_4 виправдано у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину передбаченого частиною першою статті 368 КК (в редакції від 13 травня 2013 року) .

Апеляційний суд Черкаської області 23 вересня 2015 року зазначений вирок суду першої інстанції скасував та постановив новий вирок, яким ОСОБА_4 засуджено за частиною першою статті 368 КК (в редакції від 18 квітня 2013 року) до покарання у виді штрафу в розмірі 950 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі - 16 150 гривень. На підставі статті 49, частини п'ятої статті 74 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року щодо нього з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Обґрунтовуючи свою заяву, засуджений стверджує, що його безпідставно було засуджено вироком апеляційного суду, внаслідок порушення цим судом вимог статей 22, 23, 323, частини третьої статті 373 КПК. Зазначає, що суд касаційної інстанції при розгляді справи щодо нього, не взяв до уваги положення постанов Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», № 5 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво» та рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року. Просить скасувати вирок Апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року щодо нього та залишити в силі вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2014 року.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, засуджений додав до заяви копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року.

Одночасно засуджений ОСОБА_4 подав клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року щодо нього. Причину пропуску строку обґрунтовує своєю недостатньою правовою обізнаністю.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви, додані до неї матеріали та клопотання про поновлення строку, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі статтею 444 КПК, Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених КПК.

Відповідно до частин першої, другої статті 447 КПК, заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше; заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Відповідно до копій долучених до заяви документів, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ стосовно ОСОБА_4 була постановлена 13 квітня 2016 року. Заяву про її перегляд засудженим надіслано до Верховного Суду України 13 березня 2017 року, тобто після закінчення тримісячного терміну.

Судове рішення касаційної інстанції, надане заявником на підтвердження неоднакового правозастосування, постановлено 19 травня 2015 року, що також значно перевищує тримісячний процесуальний строк, встановлений у частині першій статті 447 КПК для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень.

Отже, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України з вказаною заявою поза межами визначеного процесуальним законом тримісячного терміну.

Відповідно до вимог частини шостої статті 447 КПК України, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у передбачений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Перевіривши доводи заяви, долучені до неї матеріали, та розглянувши клопотання про поновлення строку для її подання, колегія суддів вважає, що посилання засудженого ОСОБА_4 на недостатню правову обізнаність не може бути підставою для поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, оскільки, зокрема, як вбачається з судового рішення касаційної інстанції щодо нього, судове засідання відбулося за участю його захисника ОСОБА_5, а відтак засуджений мав змогу для вирішення питання щодо отримання правової допомоги для звернення із заявою про перегляд цього судового рішення до Верховного Суду України. Отже, зазначені доводи засудженого не можуть бути визнані переконливими, а причини пропуску строку поважними, тому у задоволенні клопотання про поновлення цього строку слід відмовити, а заяву засудженого залишити без розгляду.

До того ж, колегія суддів зауважує, що постанови Пленуму Верховного Суду України не містять висновок щодо застосування відповідної норми права, оскільки приймалися Пленумом не в кримінальному процесуальному порядку за результатами розгляду конкретної кримінальної справи, а за даними узагальнень практики вирішення судами тих чи інших категорій справ, та мали лише роз'яснювальний характер, а не обов'язковий для всіх судів, а тому не можуть бути належним прикладом для порівняння відповідно до пункту 3 частини першої статті 445 КПК, про що засудженому ОСОБА_4 вже було роз'яснено в ухвалі Верховного Суду України від 09 грудня 2016 року (провадження № 5-470кз16).

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що можливість реалізації засудженим ОСОБА_4 права на звернення до Верховного Суду України не втрачена за умови подання ним нової заяви та долучення до неї судового рішення касаційної інстанції (порівнюване рішення), яке за строком ухвалення буде відповідати вимогам частини першої статті 447 КПК.

На підставі викладеного, керуючись частиною шостою статті 447, статтею 450 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року щодо нього.

Заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

С у д д і :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_6