Справа № 646/3560/17
№ провадження 1-кп/646/475/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2017 року м.Харків
Червонозаводский районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої- ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000675 від 23.03.2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 320 КК України

ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов вищевказаний обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000675 від 23.03.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 320 КК України

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Разом з тим, сторона захисту заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема через неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання суд приходить наступного висновку.

Імперативними приписами чинного законодавства закріплено, що:

- у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. (ст.91 КПК);

- обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, у суді, за загальним правилом покладено на прокурора (ст.92 КПК);

- державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (п.3 ч.1 ст.3 КПК);

- обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом (п.13 ч.1 ст.3 КПК);

- обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (ч.4ст.110 КПК);

- обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення Закону і статті (частини статті) КК України та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст.291 КПК);

- законність і забезпечення права на захист є загальними засадами судочинства та кримінального провадження зокрема (ч.2 ст.63, п. п. 1, 6 ч.3 ст.129 Конституції, п.2 ч.1 ст.7 КПК);

- законність забезпечується у тому числі тим, що прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст.9 КПК);

- право на захист забезпечується зокрема тим, що обвинувачений має право знати у вчиненні якого злочину його обвинувачують (п.1 ч.2 ст.42 КПК);

- право на справедливий суд забезпечується у тому числі тим, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право зокрема бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (п. «а» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору , якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам статті 291 КПК України.

Згідно п. 5, 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Суттєвими порушеннями при складанні обвинувального акта є, зокрема, такі порушення вимог КПК України, які виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі з урахуванням такого обвинувального акта. Зокрема, такі порушення мають місце у випадках, коли в обвинувальному акті містяться положення, що суперечать одне одному; обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, є неконкретним.

У відповідності до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який згідно ч. 2ст. 109 КПК України повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування.

Отже за статтею 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною, додатком до обвинувального акту, який згідно ч.3 ст.314 КПК України за результатами підготовчого судового засідання підлягає поверненню прокурору у разі його невідповідності вимогам закону.

Згідно до положень ст. 337 ч. 1 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених цією статтею.

У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК Україниу кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Отже фактичні обставини кримінального правопорушення повинні бути викладені в обвинувальному акті таким чином, щоб вони відповідали певному складу кримінального правопорушення, від обвинувачення в скоєнні якого особа мала змогу захищатись.

В обвинувальному акті повинна міститись правова кваліфікація кримінального правопорушення яка повинна відповідати сформульованому обвинуваченню та фактичним обставинам справи.

Незрозумілість та неконкретність обвинувачення тягне за собою порушення права на захист, що є підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається зі змісту зазначеного в обвинувальному акті обставин справи та формулювання обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона 14.04.2016 року близько 18 години, працюючи на посаді касира торгового залу аптеки № 93 « Мега АПТЕКА Здоров Я» ТОВ « Титан», розташованій за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 82 діючи умисно, в порушення наказу МОЗ України № 360 від 19.07.2005 року та Постанови КМУ № 1203 від 10.10.2007 року, згідно яких реалізація комбінованих наркотичних лікарських препаратів, відносно яких допускається виключення деяких заходів контролю, в склад яких входить кодеїн, маса якого не повинна перевищувати 0,2 грама ( 25 таблеток) в одні руки, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, реалізувала ОСОБА_6 4 конвалюти ( 40 таблеток) комбінованого наркотичного препарату «Кодтерпин ІС», з вмістом в кожній таблетці 0,008 грам кодеїну, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено і відносно яких допускаються виключення деяких заходів контролю та всього, згідно висновку експерта № 636 від 22.06.2016 року маса кодеїну, в перерахунку на загальну масу склала 0,32 грама, чим порушила встановлені правила відпуску, торгівлі комбінованими наркотичними лікарськими препаратами.

Диспозиція ч.1 ст.320 КК України, за якою кваліфіковані дії обвинуваченої, як склад злочину передбачає порушення встановлених правил посіву або вирощування снотворного маку чи конопель, а також порушення правил виробництва, виготовлення, зберігання, обліку, відпуску, розподілу, торгівлі, перевезення, пересилання чи використання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення цих засобів чи речовин,

Судом становлено, що обвинувальний акт в порушення ст. 291 вказаного Кодексу не містить повного викладу фактичних обставин справи щодо події кримінального правопорушення, форми вини, мотиву та способу вчинення злочину, тобто не містить конкретного формулювання обвинувачення за частино. 1 статті 320 КК України, від якого має захищатися обвинувачена. З тексту обвинувального акту вбачається лише наявність викладу певних обставин, а не фактичних обставин кримінальних правопорушень.

У обвинувальному акті не вказані мотив і мета вчинення злочину, в той час як зазначено про те, що ОСОБА_5 діяла умисно, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій.

Крім того, у тексті обвинувального акта не вказано, які конкретно пункти наказу Міністерства охорони здоров`я України №360 від 19.07.2005 р. та Постанови Кабінету Міністрів України №1203 від 10.10.2007 р. порушила ОСОБА_5 .

Таким чином викладені фактичні обставини справи та сформульоване обвинувачення не відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

Крім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування взагалі не вбачається складання обвинувального акту. Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, п.10 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що за наявності вказаних вище недоліків обвинувального акту справу неможливо призначити до судового розгляду, оскільки неконкретне викладення фактичних обставин вчинення злочину, та сформульоване обвинувачення не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення, що позбавляє суд можливості після оголошення обвинувального акту роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення.

Зважаючи на викладене за для забезпечення прав учасників кримінального провадження на захист та на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), суд вважає за неможливе призначити справу до судового розгляду через невідповідність обвинувального акту вимогам процесуального закону, а тому приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , прокурору для приведення його у відповідність з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.291, 314 КПК України,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт за кримінальним провадженням за № 00000675 від 23.03.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 320 КК України, повернути прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1