Справа №560/1219/16-к
Провадження №1-кп/560/108/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених: ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 : ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 : ОСОБА_8 ,

потерпілого: ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого: ОСОБА_10

представника органу опіки та піклування Дубровицької РДА: ОСОБА_11 ,

представника Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області: ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000304 від 27 травня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дерть, Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти неповної середньої, неодруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіти неповної середньої, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
19 травня 2016 року близько 00 години 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , за попередньою злочинною домовленістю із неповнолітнім ОСОБА_5 , на мотоциклі "ИЖ-Планета-5", належному батькові останнього, ОСОБА_13 , поїхали в с. Переброди, Дубровицького району, де близько 01 години 00 хвилин, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, умисно, протиправно, всупереч волі власника, увійшов до господарства та пішов в сторону порогу будинку, де проживає ОСОБА_9 , звідки таємно заволодів мотоциклом марки "VIPER V200N", без державної реєстрації із шасі № НОМЕР_1 , належний останньому, виштовхавши даний мотоцикл за територію господарства не запускаючи двигун, в той час, як ОСОБА_5 слідкував за тим, чи ніхто за ними не спостерігає. Виштовхавши та прив`язавши за мотузку викрадений мотоцикл до мотоцикла марки "ИЖ-Планета-5", ОСОБА_4 сів за кермо викраденого мотоцикла та кермував ним в той час, як ОСОБА_5 на власному мотоциклі буксирував його, після чого проїхавши деяку відстань, ОСОБА_4 зімкнувши проводи замка запалювання, завів за допомогою ніжки заведення викрадений мотоцикл і попрямував ним в напрямку с. Миляч, неподалік якого, в лісовому масиві і залишили мотоцикл.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний за участю законного представника ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю відповідають обставинам, встановленим в ході судового розгляду та додатково пояснив, що 18 травня 2016 року до нього підійшов ОСОБА_5 та запитав, де можна викрасти мотоцикл, на що ОСОБА_4 відповідав, що бачив мотоцикл в с. Переброди Дубровицького району коли перебував на змаганнях. Того ж дня ОСОБА_4 домовившись із ОСОБА_5 поїхали на мотоциклі "ИЖ-Планета-5" в с. Переброди Дубровицького району, де викрали з господарства ОСОБА_9 , мотоцикл. Далі мотоцикл вони завезли в ліс, де накрили його гілками. В мотоциклі при викраденні було пошкоджено щиток та фару, і його вони неодноразово перекрашували. Через деякий час, власник мотоцикла ОСОБА_10 приїхав, впізнавши мотоцикл, забрав його. При обранні міри покарання погоджується з думкою прокурора. Заявлений представником потерпілого ОСОБА_10 цивільний позов визнав частково.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 допитаний за участю законного представника ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю відповідають обставинам, встановленим в ході судового розгляду та додатково пояснив, що в травні 2016 року він запитав у ОСОБА_4 , де можна купити мотоцикл, на що ОСОБА_4 відповів, що знає, де можна викрасти мотоцикла, тоді на це ОСОБА_5 погодився. Того ж дня ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 , на мотоциклі "ИЖ-Планета-5", поїхали в с. Переброди, Дубровицького району, де з господарства ОСОБА_9 вивели мотоцикла. Потім ОСОБА_4 зімкнув у ньому проводи замка запалювання та за допомогою ніжки заведення, завів викрадений мотоцикл і вони поїхали в напрямку с. Миляч Дубровицького району та заховали мотоцикл в лісі. Згодом ОСОБА_5 бачив, як ОСОБА_4 їздив цим мотоциклом. Також додав, що в мотоциклі при викраденні було пошкоджено щиток та фару, а також його було перефарбовано. При обранні міри покарання погоджується з думкою прокурора. Заявлений представником потерпілого ОСОБА_10 цивільний позов визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_9 допитаний за участю законного представника ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 19 травня 2016 року у нього з подвір`я було викрадено мотоцикл. Через деякий час йому зателефонували та повідомили, що схожого на його мотоцикл було виявлено в с. Біле Дубровицького району. Коли прибув до мотоцикла, то побачив, що він був пошкоджений та перефарбований. Після чого повідомив про вказану подію працівників поліції. За домовленістю обвинувачені мотоцикл мали відновити, проте не відновили, а матеріальну шкоду не відшкодували. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Крім повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, їх вина повністю доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями наступних свідків:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що в травні місяці 2016 року, знаходячись біля магазина в с.Біле Дубровицького району побачив схожого на належного ОСОБА_9 мотоцикла, який був перекрашений та пошкоджений. Після цього він повідомив про це ОСОБА_9 , який приїхавши підтвердив, що мотоцикл дійсно належить йому.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 за участю законного представника ОСОБА_16 пояснив, що в травні місяці 2016 року його знайомі ОСОБА_4 з ОСОБА_5 запросили пройти з ними в ліс та показати мотоцикл. Коли він з ними прийшов в ліс, то побачив там мотоцикла, якого як пояснив ОСОБА_4 він собі придбав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 , який працює оперуповноваженим Дубровицького ВП суду пояснив, що у травні 2016 року ним у складі слідчо-оперативної групи здійснено виїзд на повідомлення потерпілого де було виявлено мотоцикл. Потім даний мотоцикл був доставлений у райвідділ поліції, а наступного дня мотоцикл потерпілому ОСОБА_9 було повернуто. Коли ОСОБА_18 його забрав, то доїхати додому на ньому, він не зміг, оскільки у мотоцикла не було гальм, а тому попросив ОСОБА_17 мотоцикл потримати десь у себе. Після того, мотоцикл деякий час знаходився у ОСОБА_17 .

Показання свідків допитаних в судовому засіданні не викликають жодних сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки є послідовними логічними та узгоджуються з іншими письмовими доказами вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду місця події встановлено, що місцем події є господарство, в якому проживає ОСОБА_9 і яке розташоване в с. Переброди, Дубровицького району Рівненської області (а.п.9).

- постановою про приєднання речових доказів від 27 травня 2016 року, мотоцикл марки "Вайпер" перефарбований в темний колір, із номером шасі НОМЕР_1 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0000304 в якості речового доказу та повернутий власнику під зберігальну розписку (а.п.18).

- висновком експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 01 червня 2016 року встановлено, що середня ринкова вартість, бувшого у користуванні, двоколісного транспортного засобу "Viper V200N", в задовільному, технічно справному стані, з врахуванням індексу інфляції, станом на 19 травня 2016 року становить 19349 грн. Вартість бувшого у користуванні, двоколісного транспортного засобу "Viper V200N", в не задовільному, технічно пошкодженому стані, з врахуванням фізичного та функціонального зносу, з врахуванням індексу інфляції, станом на 19 травня 2016 року становить 15624 грн. (а.п.23-26).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 листопада 2016 року, який було проведено за участі ОСОБА_4 , в присутності представника підозрюваного ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 . Під час слідчого експерименту ОСОБА_4 розповів та показав, яким саме чином та в який спосіб, він разом із ОСОБА_5 незаконного заволоділи мотоциклом, який належить ОСОБА_9 та який стояв на території його господарства (а.п.103-104).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 листопада 2016 року, який було проведено за участі ОСОБА_5 , в присутності представника підозрюваного ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 . Під час слідчого експерименту ОСОБА_5 розповів та показав, яким саме чином та в який спосіб, він разом із ОСОБА_4 незаконного заволоділи мотоциклом, який належить ОСОБА_9 та який стояв на території його господарства (а.п.110-111).

Таким чином, провівши судовий розгляд на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши й проаналізувавши зібрані та досліджені вищеперелічені докази, які є належними та допустимими по даній справі та такими, що не викликають сумнівів щодо їх достовірності, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить вину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, тому їх неправомірні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статті 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання(з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В пункті 3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України та вищевказаної Постанову Пленуму ВСУ, враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали себе винними, згідно статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.73), за місцем навчання характеризується позитивно (а.п.74) на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.77).

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре (а.п.91), за місцем навчання характеризується позитивно (а.п.92) на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.94).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідності до статті 66 Кримінального кодексу України, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та які визначені статтею 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлені.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та те, що по місцю проживання вони характеризуються добре, навчаються в Миляцькому НВК, неодружені, раніше не судимі. Суд приймає до уваги також досить молодий вік обвинувачених та те, що вони повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаялися та надали показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ними кримінального правопорушення, які були логічними і послідовними, що свідчить про їх небайдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, судом враховується думка портерпілого та його представника щодо виду та міри покарання обвинуваченим, які не наполягали на його суворості та ізоляції їх від суспільства, а тому враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 289 Кримінального кодексу України без конфіскації майна. Одночасно суд прийшов до висновку, що обвинувачені не становлять небезпеки для суспільства та про можливість звільнення їх від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України з покладенням на них обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України, що буде відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі кожного з обвинувачених.
У кримінальному провадженні представником потерпілого заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених майнової шкоди, завданої злочином в сумі 11415 гривень та моральної шкоди в сумі 5000 грн.
При вирішенні цивільного позову представника потерпілого суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльності яких було завдано шкоди, несуть солідарно відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Згідно ст.1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
З цивільного позову представника потерпілого вбачається, що він просить стягнути з обвинувачених майнову шкоду, завдану злочином в сумі 11415 гривень та моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Вказану суму потерпілий обґрунтовує тим, що йому було повернуто мотоцикл, проте внаслідок незаконного заволодіння мотоциклом та необережного поводження обвинуваченими, він мав ряд механічних пошкоджень, чим завдано збитків на вищевказану суму, з них 8415 грн.- витрати на придбання деталей для проведення ремонту мотоцикла та 3000 грн. витрати на ремонт, заміну поршневої групи, настрой клапанів, заміна мастила, чистка, налаштування, вказані витрати підтверджено рахунком №131 від 30.06 2016 року (арк. мат. обв. акту 25) та товарним чеком від 13.07.2016 року (арк. мат. обв. акту 26).
Враховуючи факт того, що в ході судового розгляду доведено факт незаконного вибуття з вини обвинувачених мотоцикла з фактичного володіння потерпілого, а також те, що зазначений мотоцикл після вказаного деякий час експлуатувався як обвинуваченими, так і іншими сторонніми особами, суд, враховуючи вимоги вищевказаних статтей приходить до висновку, що з обвинувачених солідарно слід стягнути зазначену матеріальну шкоду у виді вартості деталей та ремонту мотоцикла, який зазнав вказаних пошкоджень після незаконного заволодіння ним обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, виваженості та справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Представником потерпілого на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначено, що син зазнав душевних страждань, які ним пережито у зв`язку з незаконним заволодінням транспортним засобом та значним його пошкодженням.
Зазначене переконує суд у тому, що потерпілий в зв`язку із вчиненням щодо нього протиправних діянь з боку обвинувачених дійсно зазнав моральних страждань, що зумовлює висновок суду про заподіяння потерпілому моральної шкоди.
Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд, виходячи з засад розумності та справедливості вважає, що сума в 5000 гривень є завищеною та приходить до висновку, про необхідність задоволення позову в цій частині частково, яку необхідно стягнути з обвинувачених солідарно.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжний захід до обвинувачених в ході судового розгляду не застосовувались.

Процесуальних витрат на залучення експертів немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370-374, 394, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Керуючись статтями 104, 75 Кримінального кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України № 1254-VI від 14.04.2009), а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (до уповноваженого органу з питань пробації).

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Керуючись статтями 104, 75 Кримінального кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України № 1254-VI від 14.04.2009), а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (до уповноваженого органу з питань пробації).

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку статті 128 Кримінального процесуального кодексу України про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 11415 гривень (одинадцять тисяч чотириста п`ятнадцять гривень) та моральну шкоду в сумі 1000 гривень (одна тисяча гривень), а всього стягнути солідарно з обвинувачених 12415 гривень (дванадцять тисяч чотириста п`ятнадцять гривень), заподіяної злочином шкоди.

Речовий доказ: мотоцикл марки "Вайпер" перефарбований в темний колір, із номером шасі НОМЕР_1 , який приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0000304 в якості речового доказу - повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .