Справа № 592/2459/17
Провадження № 1-кс/592/1169/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - ОСОБА_3 на незаконне затримання,
встановив:
02 березня 2017 року до слідчого судді надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_3 на незаконне її затримання. Просив визнати затримання підозрюваної ОСОБА_6 , яке мало місце 01 березня 2017 року незаконним та негайно звільнити її. Скарга мотивована тим, що 01 березня 2017 року старшим слідчим слідчого відділу управління розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_6 здійснене з грубим порушенням норм КПК України та норм міжнародного права. Зокрема, ОСОБА_6 не було роз`яснено за підозрою у вчиненні якого злочину здійснено її затримання; про затримання не було повідомлено відповідний центр з надання безоплатної правової допомоги; підстава затримання ОСОБА_6 вказана в протоколі, не відповідає обставинам справи і є незаконним.
Крім того, протокол затримання не містить інформації щодо правової кваліфікації злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та в рамках якого кримінального провадження проводилося затримання ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_6 є помічником-консультантом народного депутата Верховної Ради України, але відповідно до ст.5.2 Постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України; «У разі затримання, арешту, притягнення до кримінальної відповідальності правоохоронні органи зобов`язані невідкладно повідомити про це народного депутата України», але такі вимоги закону виконанні не були. У ч.І ст.208 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді. Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом». Відповідно до ч.4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Просить суд визнати затримання ОСОБА_7 від 01.03.2017 року незаконними та негайно звільнити її з-під варти.
Підозрювана ОСОБА_6 у судове засідання не доставлена і за клопотанням захисника про розгляд скарги в її відсутність, скарга розглянута у її відсутність, не порушуючи її права на розгляд скарги без її участі.
У судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_3 підтримав скаргу за наведених обставин та крім того, доповнів, що фактичний час затримання підозрюваної відбулося о 7 годині ранку під час проведення обшуку у її квартирі і ОСОБА_6 як особа, що має статус помічника -консультанта народного депутата Верховної Ради не повідомили негайно про її затримання народного депутата Верховної Ради України.
Прокурор у судовому засіданні прохав скаргу залишити без розгляду, посилаючись на Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, стосовно її затримання від 01.03.2017 року вважє відбулося на підставі ст.5 Конвенції про захист прав людини з метою запобігання вчиненню ОСОБА_7 кримінального правопорушення чи її втечі.
Слідчий у судовому засіданні також підтримав думку прокурора про залишення скарги без розгляду, мотивуючи тим, іцо затримання відбулось з дотриманням норм КПК України і пояснила, що підставою для затримання ОСОБА_7 стали всі три підстави, викладені у протоколі про її затримання та затримання відбулося після отримання висновків судово-медичних експертиз.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до ст. 208 КГІК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу, підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.
Порядком інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про-випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вар тою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1363 встановлено обов`язок суб`єкта подання інформації негайно після фактичного затримання особи повідомити за допомогою телефонного, факсимільного зв`язку на єдиний телефонний номер системи безоплатної правової допомоги та інші телефонні номери, електронної пошти або через комплексну інформаційно-аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правової допомоги (далі - система) відповідному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - регіональний центр) такі відомості: прізвище, ім`я, по батькові та дата народження затриманої особи (якщо вони відомі); час та підстави для затримання особи; точна адреса місця для конфіденційного побачення адвоката із затриманою особою; найменування (прізвище та ініціали) суб`єкта подання інформації, його поштова адреса, номери телефону та адреса електронної пошти; дата винесення постанови про застосування адміністративного арешту (постановления ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою), найменування суду та/або прізвище та ініціали судді, що виніс постанову (постановив ухвалу) у відповідних випадках; прізвище, ім`я, по батькові та найменування посади особи, яка передала повідомлення, її номер телефону.
Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особ1, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не
доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Статтею 216 КПК України визначено підслідність кримінальних проваджень.
Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2017 року у справі за № 591/777/17 застосовано у кримінальному провадженні до підозрюваної ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 127, ч.3 ст. 135 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативи - застави до 28 квітня 2017 року включно.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що 01 березня 2017 року старшим слідчим слідчого відділу управління розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_5
в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_6 .
Підставами затримання відповідно до протоколу затримання зазначено: « з метою припровадження її до компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри, якщо є розумні підстави вважати запобігання вчинення ОСОБА_8 правопорушення чи її втечі».
Згідно з ч. ч.З ст.5 Конвенції, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій законом надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлено гарантіями зьяви гися на судове засідання.
ОСОБА_6 була затримана 01.03.2017 року, в той же день її повідомлено про підозру, але вона не була доставлена негайно до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.
Частиною 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури,встановленої законом.
При цьому органом досудового розслідування не було надано слідчому судді доказів обґрунтованості таких підстав затримання, чим не було спростовано твердження захисника ОСОБА_3 про незаконність затримання, а вказана підстава у протоколі про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відносно ОСОБА_6 не передбачена ст. 208 КПК України. Саме частиною 1 ст.208 КПК України передбачені підстави для затримання особи і така підстава, на яку посилається орган досудового розслідування в протоколі про затримання ОСОБА_6 передбачена п.п.1,2 ч.І ст.208 КПК України, як вказала слідчий у судовому засіданні, не підкрислив необхідного, були відсутні.
Інформація щодо правової кваліфікації у протоколі затримання ОСОБА_6 взагалі відсутня, як і номер кримінального провадження і внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, відсутні відомості про повідомлення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги , а лише зазначено, що повідомлено ОСОБА_9 , а до Центру жодних повідомлень щодо затримання 01.03.2017 року ОСОБА_6 не надходило, номеру телефону на який телефонувала слідчий, у протоколі не зазначено.
Як з`ясувалося у судовому засіданні під час розгляду вказаної скарги, на підтвердження захисником наданий протокол обшуку квартири його підзахисної, де вона мешкала та була затримана, обшук розпочався 01.03.2017 року о 07 год. 33 хв. і проводився до 10 год.43 хв., тобто ОСОБА_6 була позбавлена можливості залишити своє житло на підставі ст. 236 КПК України, на підставі якого слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь- які дії, що заважають проведення обшуку. З урахуванням наведеного, слідчий суддя погоджується з доводами захисника, що фактичне затримання ОСОБА_6 , мало місце 01.03.2017 року о 07 годині 33 хвилин та з його доводами про негайно повідомлення депутата Верховної Ради України про її затримання як особи, яка має статус помічника-консультанта народного депутата Верховної Ради України, що підтверджується посвідченням.
Під час фактичного затримання ОСОБА_6 не було повідомлено підстав затримання, не були роз`яснені її права чим було порушено її право на захист та обмежено право її участь у проведенні процесуальної дії, як місця обшук житла, що відбувалась у її помешканні.
Разом з тим, не зважаючи на встановлені порушення прав ОСОБА_6 та вимог чинного законодавства під час затримання, встановлення часу фактичного затримання ОСОБА_10 (1,03.2017 року о 07 год. 33 хв.), слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 - ОСОБА_3 на незаконне затримання у кримінальному провадженні № 0000001 в порядку ст. 208 КПК України, оскільки наявність ухвали Зарічного районного суду міста Суми від 03 березня 2017 року № 591/777/17, яка хоча і не набрала законної сили, але виконується негайно, щодо застосування до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000001 ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює прийняття судового рішення щодо незаконності її затримання та негайного звільнення в порядку, визначеному ст. 208 КПК України.
Керуючись ст. 206-213. 303. 305- 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив :
У задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_11 - ОСОБА_3 на незаконне затримання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1