Справа № 359/4928/17
Провадження № 1-кс/359/1146/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2017 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна вилученого слідчим Бориспільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області,-

в с т а н о в и в:
21.06.2017 року ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду з вищевказаною скаргою, яку обґрунтовує тим, що 16.02.2017 року слідчим СВ Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області в ході розслідування кримінального провадження №0001762 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за якою проживає він та ОСОБА_4 . Під час обшуку 16.02.2017 року було вилучено майно, придбане після подій, які досліджуються у кримінальному провадженні, яке фізично не могло використовуватись для адміністрування серверу за ІР-адресою: НОМЕР_1 , а отже не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
За нормами ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
За ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таке клопотання не подано і підстави для його подання відсутні.
Крім того, ані він, ані ОСОБА_4 не були знайомі з ОСОБА_5 , а отже не мали жодних зв`язків з ним та готові дати будь-які свідчення як свідки з цього приводу і вилученого майна.
З огляду на вказане ОСОБА_3 просив поновити йому строк на оскарження бездіяльності слідчого з урахуванням оскарження відповідних дій прокурору, та вирішити, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, питання про повернення вказаного тимчасово вилученого майна.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підстави для задоволення клопотання на даний час відсутні, оскільки вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001762 та на даний час вказане майно направлено для проведення комп`ютерно-технічної експертизи. Питання про повернення вказаного майна буде вирішено після проведення експертизи.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що останнє задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.5, 7 ст.236 КПК обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.
При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
За змістом ч.2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
За змістом ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно з вимогами ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, вищенаведені вимоги кримінального процесуального законодавства щодо звернення слідчого, прокурора з клопотанням про арешт стосується тимчасово вилученого майна, яким в розумінні ч.7 ст.236 КПК України є вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Враховуючи те, що слідчим суддею було прямо надано дозвіл на виявлення та вилучення комп`ютерної техніки, в тому числі ноутбуків, системних блоків персональних комп`ютерів, флеш-накопичувачів, зйомних жорстких дисків, маршрутизаторів, роутерів, мобільних терміналів, серверного обладнання за допомогою якого здійснювалось адміністрування серверу за ІР-адресою: НОМЕР_1 , то вилучене в ході обшуку майно, не є тимчасово вилученим і не зобов`язувало слідчого або прокурора в подальшому звертатися з клопотанням про арешт майна в порядку, передбаченому ч.5 ст.171 КПК України, на яку посилався заявник у своєму клопотанні. Тому підстав для повернення майна та задоволення клопотання про повернення тимчасово вилученого майна немає.
Керуючись ст.ст.171, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1