Дата документу 12.05.2017 Справа № 554/3352/17
Справа № 554/3352/17
Провадження № 1-кс/554/3337/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Згідно вимог ст. 40 КПК України було направлено доручення до відділу БЗПТЛ ГУНП в Полтавській області на проведення слідчих (розшукових) дій по встановленню осіб, які причетні до заняття сутенерством в м. Кременчук, Полтавської області, а саме надають на прохання клієнтів осіб жіночої статі, для надання інтимних послуг за грошову винагороду.
На підставі матеріалів виконання доручення та проведення НСРД, оперативним підрозділом, досудовим слідством було встановлено, що до зайняття сутенерством на території м. Кременчук, Полтавської області причетний громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук, Полтавської області, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який діючи за попередньою змовою з групою осіб, займається сутенерством, та втягненням осіб в зайняття проституцією, а саме вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за допомогою власного автомобіля марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , темно-зеленого кольору, здійснює перевезення осіб жіночої статі, які за грошову винагороду здійснюють надання інтимних послуг чоловікам різного віку, збирає грошові кошти від осіб жіночої статі, що надають інтимні послуги за грошову винагороду, які в подальшому перераховує на банківські картки ОСОБА_5 ..
24.04.2017 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого задоволено часткового та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання гр. ОСОБА_4 1977 р.н., а саме в квартирі АДРЕСА_2 , з метою відшукання та вилучення речових доказів, знарядь вчинення злочину, а саме: мобільних телефонів за допомогою яких остання спілкується з іншими учасниками під час вчинення злочинів, сім карток операторів мобільного зв`язку, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, записних книг, блокнотів, чорнових записів, банківських карток на які здійснювалося перерахування грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності , візитних карток.
11.05.2017 слідчим відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , згідно вищевказаної ухвали було проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 в ході якого у ньому було вилучено:
-планшет Assistant Ap-777g ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім карткою «МТС» № НОМЕР_4 ;
-мобільний телефон «Nokiа» ІМЕІ1: НОМЕР_5 ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім картками «Київстар» № НОМЕР_7 , «Лайф» НОМЕР_8 ;
-мобільний телефон «Alcatel» ІМЕІ1: НОМЕР_9 ІМЕІ2: НОМЕР_10 з сім картками «МТС» НОМЕР_11 , «Київстар» НОМЕР_12 ;
- флеш картку пам`яті Мultimedia card обємом 64Мb.
Встановлено, що вилучене у ОСОБА_4 майно, а саме мобільні телефони та планшет з сім картками слугували для здійснення попереднього зв`язку для отримання ним замовлення для перевезення повій до попередньо обумовленого місця, і тому являється знаряддям вчинення злочину.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та прохав його задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_4 1977 р.н. майно, а саме:
-планшет Assistant Ap-777g ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім карткою «МТС» № НОМЕР_4 ;
-мобільний телефон «Nokiа» ІМЕІ1: НОМЕР_5 ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім картками «Київстар» № НОМЕР_7 , «Лайф» № НОМЕР_8 ;
-мобільний телефон «Alcatel» ІМЕІ1: НОМЕР_9 ІМЕІ2: НОМЕР_10 з сім картками «МТС» № НОМЕР_11 , «Київстар» № НОМЕР_12 ;
- флеш картку пам`яті Мultimedia card об`ємом 64Мb.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1