Справа № 535/237/17
Провадження № 1-кп/535/34/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року смт. Котельва

КОТЕЛЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання: - ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора: - ОСОБА_3 ;

потерпілої: - ОСОБА_4 ;

захисника адвоката: - ОСОБА_5 ;

обвинуваченого: - ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в залі судового засідання в смт Котельва Полтавської області кримінальне провадження № 0000050 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Докучаївка Таловського р-ну,

Воронезької області, Російської Федерації, росіянина,

громадянина України, маючого повну загальну середню

освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей

не маючого, не працюючого, зареєстрованого за

адресою:

АДРЕСА_1 , фактично

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)10.01.1984 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 117 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

2)28.11.1991 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.206, ч.2 ст.188-1, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3)06.11.1996 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4)17.10.2000 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 140 КК України (в редакції I960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, та лікування від алкоголізму;

5)13.02.2003 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.4 ст. 187, ст.69, ч.З ст. 185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна;

6)11.01.2008 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.187. ст.395, ч. 1 ст.70. 72 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. 19.12.2013 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 2 дня, на підставі постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.12.2013 року;

7)22.04.2015 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, на підставі вироку апеляційного суду Полтавської області від 23.06.2015, призначено остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

8)06.07.2015 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70. 71 КК України визначено остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області зід 02.02.2016 року зараховано до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, срок попереднього ув`язнення з 22.04.2015 року по 06.08.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 маючи судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий тяжкий корисливий злочин за таких обставин.

Так, (він) ОСОБА_6 15.02.2017 року близько 06 год. 30 хв., усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом відкривання запірного пристрою вхідних дверей, проник до приміщення сараю домогосподарства ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки вчинив крадіжку одного індика вагою 7,490 кг. вартість якого, відповідно до довідки, виданої ПСК «Котелевський ринок» від 15.02.2017. становить 70 грн. за 1 кг. живої ваги індика, чим потерпілій ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 524,30 грн. У подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим індиком розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_6 зазначив, що воно йому зрозуміло, визнав себе винним частково, так як вважає, що вчинив крадіжку за ч. 1 або за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вкрав індика на вулиці, а не з приміщення сараю. При цьому, не погодився з вартістю викраденого індика, на загальну суму 524 грн. 30 коп., вважаючи її завищеною, та як на його думку, він повинен коштувати 300 грн., а також обвинувачений ОСОБА_6 виявив бажання давати суду показання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він 15.02.2017 року вранці близько п`яти (5) або шести (6) годин, коли вже на дворі світало та люди почали здавати молоко, переліз через паркан та проник до домогосподарства ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки з двору вчинив крадіжку одного індика, якого сховав під куртку і повернувся з вкраденим індиком до дому ОСОБА_7 , а потім в цей же день прийшов до нього дільничний ОСОБА_8 та він сам зізнався у злочині та видав добровільно вкраденого індика. Однак, під час останнього слова ОСОБА_6 зазначив, що він все ж таки скоїв крадіжку з проникненням у сарай, в тому числі приніс усім учасникам судового розгляду свої вибачення та просив суд його строго не карати.

Не дивлячись на таку процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, провів судове слідство у відповідності до положень частини 1 статті 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дослідивши докази, які були надані сторонами та приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 підтверджується усією сукупністю досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, виходячи з такого.

Потерпіла ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні надала показання стосовно того, що у лютому 2017 року близько 7 (сьомої) години ранку вона встала і пішла поратися по господарству за адресою: АДРЕСА_3 , та коли пішла відкривати курятник звернула увагу на те, що були сліди на снігу, які вели до курятника, а також була відсунута шиферина. Після того, як вона зайшла до приміщення цього курятника, то побачила, що в неї украли одного індика, про що в цей же день була повідомлена поліція. При цьому, потерпіла ОСОБА_4 додала, що вона ніколи птицю на ніч у дворі не залишає, а для того, щоб попасти до курятника треба було відчити двоє дверей.

Із дослідженого протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.02.2017 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 просила притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 15.02.2017 року з приміщення курятника за адресою: АДРЕСА_3 , викрала одного дорослого індика (т. 1 а.с. 8);

- даними протоколу огляду місця події від 15.02.2017 року та фото таблицею до нього, згідно яких було зафіксовано загальну обстановку домогосподарства ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 та описано приміщення курятника, в тому числі виявлені сліди взуття та вилучені (т. 1 а.с. 12-16);

- даними протоколу огляду місця події від 15.02.2017 року та фото таблицею до нього, згідно яких у домогосподарстві ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , в якому обвинувачений ОСОБА_6 добровільно видав не живого індика біло-сірого кольору, якого він викрав у ОСОБА_4 та яка впізнала його по окрасу, а також зафіксовано, що всі учасники огляду направилися до магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на електронних вагах було зважено не живого індика, вага якого становила 7 кг. 490 г. (т. 1 а.с. 18-22);

- даними довідки Підприємства споживчої кооперації «Котелевський ринок» від 15.02.2017 року з якої вбачається, що на Котелевському ринку, станом на 15 лютого 2017 року вартість одного живого індика за один кілограм становить 70 (сімдесят) грн. (т. 1 а.с. 25);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.02.2017 року під час якого було вилучено взуття, а саме: зимові сапожки ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 40 42);

- висновком експерта №647 від 07.03.2017 року за результатами судової трасологічної експертизи стверджується, що слід взуття, зафіксований при огляді місця події, найбільшими розмірами 150х99 мм, вилучений 15.02.2017 року в ході огляду місця події, може бути залишений, як взуттям на праву ногу, наданим на дослідження, яке видав гр. ОСОБА_6 , так і іншим схожим за розміром, конструкцією, формою та взаємному розміщенню елементів низу підошви взуттям (т. 1 а.с. 84-91);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01.03.2017 року з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 , за участю: захисника ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 розповів за яких обставин він викрав 15.02.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 , в тому числі показав, що крадіжку індика скоїв з приміщення сараю (т. 1 а.с. 62-67).

- даними акту судово-психіатричної експертизи №98 від 03.03.2017 року стверджується, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю; в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння ОСОБА_6 не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням. Ступінь наявного у ОСОБА_6 недоумства є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу; ОСОБА_6 під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Переде слідством та судом постати може (т. 1 а.с. 71-75).

Стороною захисту та обвинуваченим ОСОБА_6 допустимість і достовірність наведених вище доказів жодним чином не оспорювалась під час судового розгляду справи.

Таким чином, аналізуючи досліджені вищенаведені докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що обставини крадіжки індика, що належав потерпілій ОСОБА_4 , вчиненого ОСОБА_6 повторно та поєднаного з проникненням в інше приміщення, знайшли своє підтвердження під час судового засідання, які об`єктивно підтверджується усіма дослідженими доказами, зокрема показаннями обвинуваченого та потерпілої, протоколами огляду місця події; протоколам слідчого експерименту; протоколом затримання особи, висновками експертів.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, є узгодженими між собою, і не викликають у суду жодних сумнівів для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_6 та визнання доведеності його винуватості, а тому суд кладе їх в основу обвинувального вироку.

Процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що він під час надання показів та дослідження доказів на конкретні питання щодо обставин справи відповідав, що вчинив крадіжку індика не з приміщення, а на дворі господарства та під час останнього слова зазначив, що він все ж таки скоїв крадіжку з проникненням у сарай, суд оцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не одноразово судимий за аналогічні корисливі злочини; не працює; неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має; за місцем проживання характеризується посередньо; на диспансерному обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; потребує лікування з приводу синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю /хронічного алкоголізму/.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у судовому засідання не встановлено.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до п. 1 та п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид і розмір покарання, суд у відповідності із вимогами ст. ст. 65-67 КК України враховує вчинення ним тяжкого злочину, обставини за якими вчинений злочин, дані про особу обвинуваченого, що заначено вище у тексті вироку, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність двох обставини, що обтяжує покарання, а також судом враховується і думка потерпілої ОСОБА_4 , яка просила призначити покарання на розсуд суду, в тому числі суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 під час останнього слова попросив у судовому засіданні вибачення у потерпілої.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі не в максимальних межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. На думку суду, саме таке покарання за своїм видом та розміром буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню нових злочинів. Підстав, для застосування при призначенні покарання ст. ст. 69 та 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_6 , як на тому наголошував його захисник- адвокат ОСОБА_5 та сам обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні не встановлено.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання за цим вироком необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 15.02.2017 року (дата фактичного затримання) по дату ухвалення вироку суду, тобто: 10.04.2017 року.

Разом з цим, враховуючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, та взявши до уваги ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення, суд вважає необхідним до набрання цим вироком законної сили, продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком суду законної сили продовжити відносно ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його фактичного затримання згідно протоколу затримання особи, обвинуваченого тобто з 15.02.2017 року (т. 1 а. с. 40 42).

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) ОСОБА_6 в строк відбуття покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 15.02.2017 року по 10.04.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави процесуальні витрати за проведення судово трасологічної експертизи №647 в сумі 351 грн. 84 коп.

Речові докази:

- один індик вагою 7.490 кг. який переданий під зберігачу розписку потерпілій ОСОБА_4 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 ;

- слід взуття найбільшим розміром 150x99 мм що, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області, - знищити.

- зимові сапожки ОСОБА_6 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області, - повернути засудженому ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

С У Д Д Я: ОСОБА_1