Справа № 367/4615/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1404/2016
У Х В А Л А
Іменем України
29 листопада 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бучанської ВК № 85 клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, а саме з 22.07.2010 року по 30.08.2011 року та з 18.01.2016 року по 29.04.2016 року.
В судове засідання учасники розгляду клопотання не зявилися про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Засуджений ОСОБА_3 надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути його клопотання без його участі та постановити судове рішення відповідно до вимог Закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання, матеріали особової справи засудженого та матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме рапорту від 22.07.2010 року ОСОБА_3 було затримано 22.07.2010 року під час проведення оперативно розшукових заходів. На підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.07.2010 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2010 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна. Строк відбуття покарання останньому слід рахувати з 25.07.2010 року, зарахувавши йому в строк відбування покарання час який він знаходився під вартою з 22.07.2010 року по 25.07.2010 року. Вироком Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2011 року вищевказаний вирок було скасовано в частині призначеного покарання та постановлено новий, яким ОСОБА_3 засуджений за ч 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави. Ухвалою ВССУ від 23.08.2011 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2011 року було залишено без змін. Засуджений ОСОБА_3 був направлений до відбуття покарання за даним вироком та звільнився від відбування призначеного покарання 31.01.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 5 місяців 29 днів.
Судом, також, встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.11.2014 року за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та штрафу на користь держави в сумі 850 грн.. Кожне з покарань виконувати слід окремо. Також, даним вироком, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Вищевказаний вирок набрав законної сили 22.12.2014 року, відповідно до розпорядження про його виконання від 17.01.2015 року. Згідно із довідкою виданої начальником Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 18.01.2016 року ОСОБА_3 був затриманий та взятий під варту на підставі вищевказаного вироку суду та розпорядження про його виконання. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03.03.2016 року було поновлено розгляд кримінальної справи відносного ОСОБА_3 та етаповано з БВК № 85 до СІЗО м. Києва.
Відповідно до довідки виданої начальником відділу КВСР БВК № 85 ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 18.01.2016 року прибув до СІЗО м. Києва, 05.02.2016 року до БВК № 85 для відбування покарання, а 26.03.2016 року до СІЗО м. Чернігова для розгляду кримінальної справи.
Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 18.04.2016 року було скасовано вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігвської області від 13.11.2014 року в частині призначеного покарання. ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_3 було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 26.03.2016 року по 18.04.2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання слід рахувати з 18.01.2016 року.
Відповідно до довідки виданої начальником відділу КВСР БВК № 85 ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 прибув до БВК № 85 для подальшого відбування покарання 29.04.2016 року.
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року за № 842-VIII. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно п. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Згідно Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається також строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, оскільки йому вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 18.04.2016 року було зараховано строк попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні, за вироком якого він на даний момент відбуває покарання.
Оскільки, основною умовою застосування ч.5 ст.72 КК України, є те, що попереднє ув`язнення зараховується до строку покарання в межах того ж кримінального провадження, а тому строк попереднього ув`язнення за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2010 року не підлягає до зарахування у строк відбування покарання призначеного вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 18.04.2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1