ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5608/16-к
провадження № 1-кп/753/162/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працюючого, інваліда П групи з дитинства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, раніше не судимого (в силу ст. 89 КК України), у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, 08.11.2014 року, близько 04 години 40 хвилин, знаходячись неподалік продуктового магазину, що розташований по вул. Харківське шосе, 172-а в м. Києві, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли в результаті словесного конфлікту, наніс неодноразові цілеспрямовані удари ОСОБА_6 в область голови, тулубу та лівої верхньої кінцівки, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми - забій головного мозку з формуванням субдуральних гідром над обома півкулями мозку та мозочком, множинні уламкові переломи кісток лицевого та мозкового черепа (перелом верхньої щелепи по Ле-фор-2, переломи лівої та правої виличних кісток, назоетмоідального комплексу, всіх стінок обох верхньощелепних пазух, обох стінок лобної пазухи, латеральних стінок обох очниць, твердого піднебіння, дна передньої черепної ямки), гемосинус (наявність крові в верхньощелепних, лобних пазухах), рвано-забійні рани лівої надбрівної ділянки та спинки носу, гематоми на повіках та субкон`юнктивальні крововиливи обох очей. Після вчинення злочину ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав частково та показав, що 08.11.2014 року він знаходився в кафе «Червоний Хутір», де вживав алкогольні напої з незнайомими людьми. Під час перебування в кафе у нього викрали ноутбук. Він вибіг з кафе, щоб наздогнати викрадачів ноутбука, але не наздогнав, тому повернувся в кафе, щоб дізнатися куди побігли інші. Неподалік кафе, а саме біля магазину він зустрів потерпілого, який заходив у магазин. Між ними відбувся словесний конфлікт, оскільки він став просити допомогти йому, але останній був випивший і став йому грубити.У магазині потерпілий придбав пляшку горілки і вийшов з магазину, а він пішов за потерпілим слідом.. Він ( ОСОБА_9 ) підійшов до потерпілого, між ними сталася бійка, в ході якої потерпілий впав, але він так потерпілого не калічив. Усього він наніс потерпілому 10-12 ударів в обличчя і пару ударів в живіт. Побачивши працівників міліції, він втік. Хто наніс такі тілесні ушкодження потерпілому сказати не може, але він фізично не міг так побити.
Цивільний позов визнав частково, а саме матеріальну шкоду в сумі 6400грн., моральну в сумі 5000грн.
Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні злочину повністю доведена в судовому засіданні і підтверджується такими доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що 08.11.2014 року біля 22год. 30 хв. він прийшов додому з роботи та приблизно півпершої ночі вирішив сходити до магазину придбати цигарки та продукти харчування. Коли він зайшов у магазин, то там знаходився ОСОБА_9 і незнайома жінка. Він придбав цигарки, пиво, хліб і направився додому. Коли він пройшов через стоянку, то ззаду відчув удар по голові і після того отямився вже у лікарні. У лікарні він пробув біля двох місяців, потім отримав інвалідність. До його побиття він з ОСОБА_9 не зустрічався, ніяких конфліктів між ними не було, про допомогу ОСОБА_9 не прохав.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав цивільний позов і просив задовольнити.
Показами свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що 09.11.2014 року їй зателефонувала сестра і повідомила, що пропав батько. Стали його шукати. Чоловік сестри зайшовши до магазину, від продавців дізнався про те, що вночі побили чоловіка, схожого на її батька ОСОБА_6 , якого забрала швидка медична допомога. В подальшому вони знайшли батька в лікарні ШМД. Останній був у критичному стані. Його не можна було впізнати, бо обличчя було дуже побите, роздроблена щелепа. Лікарі сказали, що він не зможе говорити. Батьку робили операції, був період реабілітації і він став бачити. Потім вони узяли відео з камер відеонагляду магазину, де побачили, що батько підійшов до магазину, поговорив з ОСОБА_9 і той пішов слідом за батьком у темряву. Дане відео вони надавали слідчому, але той сказав, що оскільки ОСОБА_9 визнає, що напав на ОСОБА_6 , то відеозапис не потрібний. Після побиття у батька поганий стан здоров`я, ще потрібні операції.
Показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що вночі вона працювала продавцем у магазині, що розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 172-б. Десь з 4 до 5 години ранку вона вирішила вийти на вулицю. Коли вона вийшла, то побачила, що із-за припаркованого автомобіля на неї біжить ОСОБА_9 , тому вона швидко сховалася у магазині, насилу зачинила двері, оскільки ОСОБА_9 тягнув їх на себе. Через вікно спитала у ОСОБА_9 що він хоче. Він почав висловлюватися нецензурною лайкою, став ще більш агресивним, став зривати рейки зі сходів, сказавши що йому потрібно щось гостре. На її думку ОСОБА_9 був у неадекватному стані, бо намагався відірвати прути у спортивному клубі, що розташований у підвальному приміщенні, стрибав, качався по землі. Через деякий час до магазину зайшов постійний покупець ОСОБА_11 , який попросив пляшку горілки і цигарки. Коли вона пішла по горілку, то підійшов ОСОБА_9 . Вона дала решту ОСОБА_12 і він пішов, а ОСОБА_9 побіг за ним. Через хвилин 20 прийшли покупці, яких вона попросила подивитися що трапилося за рогом магазину. Коли вони туди пішли, то там вже була карета швидкої допомоги і міліція.
Показами свідка ОСОБА_13 - сусідки потерпілого ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що з потерпілим знайома, спілкувалися. Вночі вона прокинулася від того, що хтось кричав і кликав на допомогу. Вона вийшла на балкон і побачила, що хтось б`є ногами лежачу людину. Вона викликала міліцію, знаходилася на балконі. Вона чула як хтось сказав « я тебя все-равно найду». При цьому, ОСОБА_12 просив «прекрати». Тоді потерпілому чоловік наніс ще декілька ударів і побіг між будинками в напрямку кафе «Червоний Хутір».
Показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав, що проживає в будинку АДРЕСА_2 він почув крики, з вікна шостого поверху побачив, що біля цілодобового магазину дві особи щось між собою не поділили і один бив іншого ногами і руками дуже жорстоко, бо той кого били вже хрипів. Той хто бив спочатку пішов, а потім повернувся і став ще добивати ногами.
Крім того, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину доводиться також:
Даними протоколу від 11.11.2014 року ( том 1, а.с. 2) про прийняття заяви від ОСОБА_6 про те, що 08.11.2014 року приблизно о 04 годині 40 хвилин неподалік будинку 172-а по Харківському шосе в м. Києві особа чоловічої статі спричинила йому тілесні ушкодження.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.12.2014 року, відповідно до якого на пред`явлених потерпілому ОСОБА_6 фотознімках, він упізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 08.11.2014 року о 04 год. 40 хв. знаходилася поряд з продуктовим магазином по вул. Харківське шосе, 172-а в м. Києві, після чого, коли він зайшов за ріг магазину, то йому були заподіяні тілесні ушкодження ( том 1, а.с. 6).
Висновком судово-медичної експертизи №1509/Е від 14.09.2015 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження ( за критерієм небезпеки для життя) ( том 1, а.с. 7-12).
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2014 року, відповідно до якого на пред`явлених свідку ОСОБА_10 фотознімках, вона упізнала ОСОБА_8 , як особу, яка 08.11.2014 року о 04 год. 40 хв. знаходилася поряд з продуктовим магазином по вул. Харківське шосе, 172-а в м. Києві, поводив себе неадекватно, після чого, хутко почав переслідувати ОСОБА_6 (том 1, а.с. 13-14).
Враховуючи викладене, суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не причетний до заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами і розцінює їх як позицію захисту обвинуваченого з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_8 своїми умисними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів, його особу, що раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте , як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 45 від 15.03.2016 року ( том 1, а.с. 33-35) ОСОБА_8 у період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він обвинувачується, хоча і страждав на органічний розлад особистості, але за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, що він є інвалідом П гр. з дитинства, що внаслідок вчинення злочину настали тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого, і вважає необхідним обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 101213грн.78коп., що складається з вартості лікування та медикаментів та моральної шкоди в сумі 275600грн.00коп., суд вважає, що він підлягає задоволенню, а саме в частині матеріальної шкоди в повному обсязі, оскільки розмір шкоди доведений документально ( том 2, а.с. 41-183).
Крім того, з урахуванням глибини моральних страждань, тривалості фізичного болю, порушенні життєвих зв`язків потерпілого, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині морального відшкодування в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 7 ( семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 25 січня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 25 січня 2016 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 101213грн.78коп. та 275600грн.00коп. моральної шкоди, а всього 376813грн.78коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: