1Справа № 335/753/17 1-кс/335/441/2017
02 лютого 2017 року м. Запоріжжя
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту з майна підтримав та просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.
Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні вважають клопотання ОСОБА_2 не обґрунтованим та просять відмовити у його задоволенні з тих мотивів, що майно на яке слідчим суддею накладено арешт є доказом вчинення злочину, а також те, що арешт на майно накладався з метою можливої конфіскацією майна. Крім того, заявником не зазначено обставин, які би давали підстави для скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді.
Заслухавши у судовому засіданні представника заявника, думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про скасування арешту з майна слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадженнязастосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 369 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2016 року, накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов: НОМЕР_2 , білого кольору, 2011 року; брелок від сигналізації автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автоматичний вимикач АВ 2000 в картонній коробці; лічильник електричної енергії однофазний НІК 2102; грошові кошти на загальну суму 200 гривень.
Автомобіль Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов: НОМЕР_2 , білого кольору, 2011 року зареєстрований за ОСОБА_7 , а брелок від сигналізації є невід`ємною частиною вказаного автомобілю.
Арешт на вказаний вище автомобіль слідчий суддя накладав з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання за вчинення злочину, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 369 КК України, підозра по якому оголошена ОСОБА_7 .
Під час розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею були встановлені належні правові підстави, передбачені п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України.
Доводи заявника ОСОБА_2 у клопотанні, що транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, є засобом пересування родини та обмеження володіння і користування автомобілем призводить до суттєвої зміни способу життя усієї родини не можуть бути безумовними підставами для скасування арешту з майна.
Під час розгляду клопотання доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, представником заявника не надано та слідчим суддею не встановлено.
Крім того, ОСОБА_2 заявляючи вимоги про скасування арешту з майна, посилалась на те, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 . Проте, слідчому судді не надано доказів того, що вказаний автомобіль в порядку розподілу спільно набутого подружжям майна перейшов у власність заявника, а тому її вимога про повне скасування арешту з автомобілю є неприпустимою, оскільки ст. 70 СК України встановлено, що частки подружжя на майно, що є об`єктом спільної сумісної власності, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що підстави для скасування арешту з майна відсутні, а тому приходить до висновку про необхідність залишення без задоволення клопотання ОСОБА_2 .
Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 лютого 2017 року.
Повний текст ухвали виготовлено 03 лютого 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1