Справа № 127/1624/17
Провадження №11-кп/772/872/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про приведення вироку у відповідність вимогам кримінального закону,

В С Т А Н О В И В:
Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_7 , засудженому вироком Дніпропетровського обласного суду від 08.05.1997 року за ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 89, ч. 1 ст. 86, ст. 93 п.п. «а», «г», ст. 42 КК України, відмолено у задоволенні заяви, у якій він просить привести у відповідність вирок щодо нього, а саме перекваліфікувати його дії зі ст. 93 п.п. «а», «г», ч. 1 ст. 222 КК України (в ред. 1960 року) на п.п. 1,6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України (в ред. 2001 року) та звільнити його від відбування покарання за ч. 1 ст. 222 КК України (в ред. 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України (в ред. 2001 року) - за відсутністю складу вказаного злочину через з відсутність в Україні закону «Про зброю».
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати і звільнити його від відбування покарання за ч. 1 ст. 222 КК України (1960 року) на основі відсутності закону, який встановлює злочинність дій у сфері обігу зброї та боєприпасів. Судове рішення вважає незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, виступ засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 08.05.1997 року за ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 89, ч. 1 ст. 86, ст. 93 п.п. «а», «г», ст. 42 КК України до покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.1997 року вирок Дніпропетровського обласного суду від 08.05.1997 року, яким засуджено ОСОБА_7 , залишено без змін.
Постановою Дніпропетровського обласного суду від 30.05.2000 року ОСОБА_7 замінено покарання у виді смертної кари на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна з відбуттям покарання в тюрмі суворого режиму.
Відповідно до постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 12.11.2012 року, вирок щодо ОСОБА_7 приведено у відповідність до Кримінального Кодексу України (ред. 2001 року). Вказаною постановою засудженого ОСОБА_7 звільнено від покарання у виді одного року позбавлення волі за ч. 1 ст. 89 КК України (1960р.) в зв`язку з декриміналізацією діяння, дії ОСОБА_7 зі ст. 861 КК України (1960) перекваліфіковано на ч. 5 ст. 185 КК України, міру покарання за вказаний злочин знижено до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок суду залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_7 наполягає на перекваліфікуванні його дій зі ст. 93 п.п. «а», «г», ч. 1 ст. 222 КК України (в ред. 1960 року) на п.п. 1,6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України (в ред. 2001 року) та звільненні його від відбування покарання за ч. 1 ст. 222 КК України (в ред. 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України (в ред. 2001 року) - за відсутністю складу вказаного злочину через з відсутність в Україні закону «Про зброю».
У своїй заяві ОСОБА_7 посилається на незаконність вироку, необґрунтованість засудження через відсутність в його діях складу злочину.
Положеннями п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» визначено, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року), нині ст. 539 КПК України (в редакції 2012 року), питання, які зачіпають суть вироку, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання. Зокрема, не можна у такому порядку переглянути питання щодо правильності кваліфікації дій засудженого, перевірки досліджених судом доказів, тобто, в зазначеному порядку не можуть розглядатись питання, що стосуються суті вироку та обставин ним встановлених.
Посилання суду першої інстанції на вказану постанову в даному випадку, незважаючи на доводи засудженого, є доречними.
На думку засудженого, його слід звільнити від відбування покарання за ч. 1 ст. 222 КК України (1960 р.), оскільки в Україні відсутній закон про зброю. Він вважає, що його дії невірно кваліфіковані в цій частині та просить звузити обсяг пред`явленого обвинувачення.
Наразі кримінальне покарання за незаконне поводження зі зброєю не скасоване, а тому немає підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного судом за ст. 222 КК України (1960 року), яка передбачала відповідальність за незаконне носіння, зберігання, придбання, виготовлення і збут вогнестрільної чи холодної зброї, бойових припасів та вибухових речовин.
Доводи засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованими, такими, що не базуються на нормах чинного законодавства і є лише його суб`єктивним трактуванням закону.
Висновок місцевого суду, що доводи заяви не відносяться до питань виконання вироку, передбачених ст. 537 КПК України, а фактично відносяться до питань щодо перегляду вироку, та не належать до компетенції суду, що здійснює розгляд заяв на стадії виконання судового рішення, що набрало законної сили, колегія суддів вважає вірними.
Ухвала суду є обґрунтованою, належними чином вмотивованою та відповідає як фактичним обставинам справи так і вимогам Закону.

Підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: