Справа №295/8013/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2017 року м. Житомир
До Богунського районного суду м. Житомира 21.07.2017 року надійшла скарга ОСОБА_3 на дії слідчого, у якій вона просить задовольнити клопотання про накладення заборони на виключення дитини ОСОБА_5 із загальноосвітнього навчального закладу до завершення слідчих дій; задовольнити клопотання про проведення дитині психолого психіатричної експертизи; задовольнити клопотання про вилучення порно фото та проведення їх експертиз у ВПК Житомирської області Поліського управління кіберполіції; задовольнити клопотання про визнання дитини ОСОБА_5 потерпілою; визнати дії у непризначені, незадоволені клопотань, ненаданні вмотивованої відповіді неправомірними, мотивуючи скаргу тим, що до відділу поліції було подано клопотання за вхідним номером С-1274 від 27.04.2017 року та за вхідним номером С-1825 від 20.06.2017 року, у яких скаржник просила задовольнити вказані клопотання, однак 11.07.2017 року відділом поліції була надана відповідь відмову у задоволення вищевказаних клопотань.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у її мотивувальній частині.
Слідча слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вказала, що наразі по кримінальному провадженню проводяться слідчі дії, а на клопотання скаржника були надані відповіді, що підтверджується матеріалам кримінального провадження.
Тож, слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи особи, що її подала, слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчий суддя вважає, що скарга в загальних рисах відповідає вимогам КПК України, та виходячи з норм ст. 55 Конституції України, підлягає судовому розгляду.
У скарзі ОСОБА_3 вказано, що вона зверталася до слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області з вказаними клопотаннями, однак вони не задоволенні.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Тобто, вищезазначені положення КПК України свідчать про те, що скаргу у конкретному кримінальному упровадженні з підстав не дотримання положень ст.ст. 220, 221 КПК України, має змогу подати сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, заявник (ст. 60 КПК України особа, яка подала заяву про злочин).
За ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області отримано від заявника клопотання за вх. № С-1274 від 28.04.2017 року щодо проведення експертизи, вилучення з навчального закладу фотокарток, та визнання дитину ОСОБА_6 потерпілою та клопотання вх.№ С-1805 від 20.06.2017 року про накладення заборони на виключення дитини ОСОБА_5 із загальноосвітнього навчального закладу.
На що, слідча слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 видала доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 29.06.2017 року та направила лист на адресу ОСОБА_3 на клопотання № С-1274 від 28.04.2017 року в якому вказала, що клопотання задоволено та на даний час у вказаному кримінальному провадженні вчиняються всі необхідні слідчі дії та лист клопотання вх.№ С-1805 від 20.06.2017 року, в якому вказала що воно не підлягає задоволенню, оскільки нормами КПК України слідчому не надано повноважень забороняти керівнику навчального закладу приймати рішення щодо виключення учня.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було проігноровано вимоги ст. 220 КПК України, однак не виконано вимогу щодо постановлення умотивованої постанови про результатах розгляду клопотання.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.
Разом з тим, нормами КПК України не передбачено право слідчого судді зобов`язати слідчого вчинити певну процесуальну дію шляхом постановлення з цього питання судового рішення у формі ухвали, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, а саме розглянути звернення та постановити процесуальне рішення.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 220, 221, 223, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити чи відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови), ст. 55 КПК України (визнати потерпілим або відмовити у визнанні потерпілим шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотаннями ОСОБА_3 вх. № С-1274 від 28.04.2017 року.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1