Справа № 461/1893/17
Провадження №1-кп/461/254/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000135 від 09.01.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

в с т а н о в и в:

08.01.2017 року у період часу з 05:00 год. по 05:35 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні клубу «Underground», який розташований за адресою: м.Львів, вул. Коперника, 17, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс ОСОБА_5 удар рукою в нижню частину обличчя, в результаті чого той упав на лівий бік тулуба, а в подальшому наніс ще удар кулаком руки в обличчя, в область чола, а також удари по лівій нозі, в ділянку коліна та у ліве передпліччя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді наскрізної рани на нижній губі, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців в ділянках обох очей, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Зокрема зазначив, що 08.01.2017 року перебував у приміщенні клубу «Underground», який розташований за адресою: м.Львів, вул. Коперника, 17. Згодом, приблизно о 05:00 год. на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків наніс ОСОБА_5 удар рукою в нижню частину обличчя, в результаті чого той упав на лівий бік тулуба, а в подальшому наніс ще удар кулаком руки в обличчя, в область чола, а також здійснив удари по лівій нозі, а саме в ділянку коліна та у ліве передпліччя. У вчиненому щиро розкаюється та просив суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України є правильною, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 вину свою визнав, щиро покаявся, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, офіційно не працює, однак у судуовому засіданні зазначив, що працює на ринку "Вернісаж", з батьком продає картини, має середньою освіту, не одружений та дітей на утриманні не має, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 подав до суду цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4875,01 грн., відшкодування упущеної вигоди в розмірі 4538,50 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн., відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., а також 1600,00 грн. судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, упущеної вигоди та витрат на правову допомогу та судового збору необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та не заперечував проти задоволення цивільного позову в повному обсязі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1190, 1992 ЦК України, ст.ст.28, 124, 127, 128, 328, 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, упущеної вигоди та витрат на правову допомогу та судового збору задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 4875,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) упущену вигоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 4538,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 30000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 8000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 1600,00 грн. судового збору.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1