Справа № 314/7083/16-к
Провадження № 1-кп/314/324/2016
ВИРОК
іменем України
20 грудня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001418 від 07.10.2016 року , відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області, українки, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, пенсіонерки, вдови, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1, 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2016 року до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, 2 ст. 185 КК України, з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваною.

Згідно обвинувального акту затвердженого прокурором встановлено, що 25.09.2016 у денний час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшла до огородженої по всьому периметру території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де користуючись відсутністю контролю з боку власника та інших осіб, за допомогою раніше заготовлених кусачок від`єднала від дерев`яних стовпців сітку рабицю, розміром 1,5х10 метрів, що належить ОСОБА_5 , після чого за допомогою фізичної сили рук помістила вищеописане майно до возу та покинула місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 300 гривень.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка)».

Крім цього, 27.09.2016 у денний час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прийшла до огородженої по всьому периметру території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де користуючись відсутністю контролю з боку власника та інших осіб, за допомогою раніше заготовлених кусачок від`єднала від дерев`яних стовпців сітку рабицю, розміром 1,5х10 метрів, що належить ОСОБА_5 , після чого за допомогою фізичної сили рук помістила вищеописане майно до возу та покинула місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 300 гривень.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно».

Більш того, 30.09.2016 у денний час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прийшла до огородженої по всьому периметру території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де користуючись відсутністю контролю з боку власника та інших осіб, за допомогою раніше заготовлених кусачок від`єднала від дерев`яних стовпців сітку рабицю, розміром 1,5х10 метрів, що належить ОСОБА_5 , після чого за допомогою фізичної сили рук помістила вищеописане майно до возу та покинула місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 300 гривень.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно».

Разом з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення, укладену 28.11.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 55 КПК України надані повноваження потерпілої у кримінальному провадженні №0001418 та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України в приміщенні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: провулок Торговий №1 м.Вільнянськ, Запорізька область.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

Підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінальних правопорушень, за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громалян, за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі. З урахуванням ст.70 КК України покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.4 ч. 2 ст. 76 КК України .

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю та просила суд затвердити укладену між нею та потерпілою угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягала на затвердженні угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 просила суд затвердити укладену між нею та обвинуваченою угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та потерпілої, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винною, віднесені до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачена та потерпіла, визначена в межах санкції ч.1, 2 ст. 185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: 3 рулони сітки - рабиця, розміром 1,5х10 метрів, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 котра мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 28 листопада 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 листопада 2016 року покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі. З урахуванням ст.70 КК України покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції. Повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речові докази 3 рулони сітки - рабиця, розміром 1,5х10 метрів, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

20.12.16

20.12.2016