137/26/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2017р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Літинської ВК 123 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода-Носковецька Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше неоднаразово засудженого, останній раз 08 жовтня 2013 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі (початок строку: 02 жовтня 2014 року, кінець строку: 02 жовтня 2017 року), про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
04 січня 2017 р. засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним клопотанням.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 просив його клопотання задовольнити.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання пояснивши, що ОСОБА_5 являється злісним порушником режиму відбування покарання відповідно до ст. 133 КВК України.
Прокурор ОСОБА_3 також заперечила проти задоволення клопотання, вважаючи, що до ОСОБА_5 неможливо застосувати ст. 81 КК України.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 відбуває покарання у Літинській ВК 123 за вироком від 08 жовтня 2013 Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі (а.с. 9-10).
Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 2/3 частини строку призначеного йому покарання (а.с. 15), однак відповідно до витягів із протоколу № 9 від 13 квітня 2016 р. та № 21 від 17 жовтня 2016 р. (а.с. 14) комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовляла ОСОБА_5 у застосуванні до нього ст.ст. 81, 82 України, оскільки останній під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується посередньо. 28 березня 2016 р. засуджений ОСОБА_5 , допустив порушення вимог режиму відбування покарання, виражене у вживанні спиртовмісних речовин, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи виді поміщення в ДІЗО. Не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання робіт з благоустрою установи виконання покарання відноситься безвідповідально (а.с. 15) .
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 01.10.2016 р., виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_5 за весь період перебування в установі відбування покарання має 1 стягнення у виді поміщення в ДІЗО на 15 діб, котре на момент розгляду клопотання погашене. Заохочення відсутні (а.с. 16).
При прийнятті рішення судом також враховано, що відповідно до ст. 133 КВК України, злісним порушником установленого порядку відбування покарання є засуджений, який вживає спиртні напої. Так, відповідно до постанови за № 29 від 30 березня 2016 р. (а.с. 17) ОСОБА_5 допустив злісне порушення вимог режиму відбування покарання яке виражалось у вживанні спиртовмісних речовин, за що був поміщений в ДІЗО строком на 15 діб.
Оскільки на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, клопотання останнього про застосування умовно-дострокового звільнення не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 133 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1