Провадження № 322/52/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017 року смт. Новомиколаївка
НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка подання Новомиколаївського районного сектору пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
Новомиколаївський районний сектор пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням в якому вказує, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік, та покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. ОСОБА_4 в період іспитового строку не виконує покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. В поданні Новомиколаївський районний сектор пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 та направити його для відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим подання розглядається у його відсутність.

Обговоривши дане подання, підтримане представником Новомиколаївського районного сектору пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, заслухавши думку прокурора, який вважав необхідним в задоволенні подання відмовити, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України та роз`яснень, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого обґрунтовується його неявками на реєстрацію, які мали місце 15 червня 2016 року, 02, 09, 16, 23 листопада 2016 року, 07, 14, 21, 28 грудня 2016 року та 04 січня 2017 року.

Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України, в редакції, що набрала чинності з 08 жовтня 2016 року, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про пробацію" органом пробації є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пробації.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 травня 2016 року № 343 "Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" передбачено ліквідувати Державну пенітенціарну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України "Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції" від 18.05.2016 № 348 було ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи управління Державної пенітенціарної служби та утворено територіальні органи Міністерства юстиції міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації. Пунктом 3 цієї Постанови визначено, що територіальні органи управління Державної пенітенціарної служби, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до утворення міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 № 1492-VIII, що набрав чинності 08.10.2016, стаття 163 КВК України була викладена у вищезазначеній новій редакції. При цьому, в КВК України залишені певні, інші, повноваження кримінально-виконавчої інспекції, передбачені у ст. 26, ч. 9 ст. 59 цього Кодексу.

За змістом частини першої та другої статті 10 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу» від 23.06.2005 № 2713-IV кримінально-виконавча інспекція це орган, який виконує покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт та здійснює контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або умовно-достроково, а також звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років. Кримінально-виконавча інспекція здійснює функції та повноваження, передбачені законом та іншими нормативно-правовими актами.

Повноваження кримінально-виконавчої інспекції на здійснення контролю за поведінкою засуджених, були визначені статтею 163 КВК України в редакції, що була чинною до 07 жовтня 2016 року включно. Починаючи з 08 жовтня 2016 року такі повноваження статтею 163 КВК України надано уповноваженим органам з питань пробації.

Разом з тим органи з питань пробації були утворені 03 січня 2017 року.

Будь-якого нормативного обґрунтування наявності у кримінально-виконавчої інспекції повноважень на здійснення контролю за поведінкою засуджених, в період з 08 жовтня 2016 року по 02 січня 2017 року, представник Новомиколаївського районного сектору пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не навів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином засуджений допустив порушення покладених на нього обов`язків по явці на реєстрацію лише два рази 15 червня 2016 року до Новомиколаївського РВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Запорізькій області, та 04 січня 2017 року до Новомиколаївського районного сектору пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, що не являється підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. 69 372, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:
В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1