Єдиний унікальний номер справи 185/2004/17
Провадження № 1-кп/185/212/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003067 від 06 лютого 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степ Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11 жовтня 2007 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк 2 місяці по вироку Павлоградського міськрайонного суду від 20 червня 2006 року до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 24 грудня 2010 року на умовно-достроковий строк 1 рік 7 місяців 21 день,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
25 листопада 2016 року приблизно о 02.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , побачив під будинком велосипед «Дорожник» і в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно викрав велосипед марки «Дорожник», та зник із ним, розпорядившись викраденим майно за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріалну шкоду на суму 1320 грн. (згідно висновку товарознавчої експертизи № 913-17 від 23 лютого 2017 року).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, повне відшкодування завданих збитків, обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення експертизи у сумі 198 грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1