Справа №295/6608/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2017 року м. Житомир
До Богунського районного суду м. Житомира 16.06.2017 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в якій він оскаржує постанову слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 від 06.06.2017 року, якою слідчий в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 частково відмовив, у саме у проведенні слідчого експеременту, просить її скасувати як незаконну та не обґрунтовану та зобов`язати слідчого ОСОБА_5 провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 з залученням автомобіля «Фольксваген Крафтер» в належних дорожніх та метеорологічний умовах та з залученням свідків.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Слідчий ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що ним проведено всі необхідні слідчі дії по даному кримінальному провадженню, у тому числі слідчі експерименти. Про проведення слідчих дій ОСОБА_4 повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток про виклик до слідчого та особистого повідомлення слідчим про їх проведення. Від участі у проведенні слідчих дій ОСОБА_4 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, на виклик слідчого не з`являвся.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, всебічно дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зазначене кримінальне провадження знаходиться на досудовому розслідуванні в Житомирському ВП ГУНП в Житомирській області.
Стаття 223 встановлює вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, зокрема, встановлено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що слідчим проводилися наступні слідчі дії: 26.09.2017 року оглянуто місце дорожньо транспортної пригоди, про що складено протокол, до якого приєднано план-схему; 27.09.2016 року винесено постанови про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи та експертизи технічного стану транспортних засобів мотоцикла та автомобіля та про визнання автомобіля «Фольксваген Крафтер» речовим доказів; 21.10.2016 року складено висновки експерта про технічний стан мотоцикла та автомобіля; 25.10.2016 року складено висновок експерта про механічні пошкодження мотоцикла та автомобіля, первинного контакту транспортних засобів та місце зіткнення; 07.12.2016 року здійснення допит свідка ОСОБА_7 , про що складено протокол; 08.12.2016 року здійснено допит свідка ОСОБА_6 , про що складено протокол, цього ж дня ОСОБА_6 подано заяву про залучення його до провадження як потерпілого та вказана заява була прийнята слідчим; 09.12.2016 року слідчому суді направлялися клопотання про арешт автомобіля «Фольксваген Крафтер» та надання тимчасового доступу до речей та документів; 13.01.2017 року складено висновок експерта про те, що тілесні ушкодження, які отримав ОСОБА_6 під час ДТП відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; 03.04.2017 року здійснено допит свідка ОСОБА_4 , про що складено протокол; 18.05.2017 року проведено слідчі експерименти за участю потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 ; 18.05.2017 року винесено постанову про призначення судової авто технічної експертизи; 29.05.2017 року складено висновок експерта, згідно якого водій мотоцикла ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути ДТП, а дії водія ОСОБА_8 суперечили вимогам Правил дорожнього руху; 30.05.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру; 30.05.2017 року проведено допит підозрюваного ОСОБА_4 , про що складено протокол.
Крім того, слідчий в судовому засіданні пояснив, що ним було проведено два слідчих експеременти за участю потерпілого та свідка, на проведення яких викликався ОСОБА_4 , однак на слідчі експеременти він не з`являвся та в подальшому взагалі уникав виклики слідчого.
30.05.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області з клопотанням про допит у якості свідка ОСОБА_9 , провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , за отриманими вихідними даними призначити додаткову комплексну судову авто-технічну експертизу, транспортну трасологіну експертизу обставин ДТП та його механізму.
Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.
06.06.2017 року проведено допит свідка ОСОБА_10 , про що складено протокол та цього ж дня проведено слідчий експеримент за його участю та винесено постанову про призначення додаткової судової авто технічної експертизи. 12.06.2017 року складено висновок експерта, згідно якого водій мотоцикла ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути ДТП, а дії водія ОСОБА_4 суперечили вимогам Правил дорожнього руху.
Постановою слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 від 06.06.2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 частково відмовлено, а саме у частині проведення слідчого експерименту, оскільки важливою умовою його проведення є те, що слідчий експеримент може бути проведений для перевірки виниклих у слідчого різного роду припущень, версій, з метою перевірки фактичних даних, отриманих у результаті допиту підозрюваного, свідка, потерпілого, проведення інших слідчих дій, а проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , який намагається уникнути кримінальної відповідальності, може будь-яким чином спотворювати усі обставини дорожньо транспортної пригоди, надаючи органу досудового розслідування недостовірні відомості, що може призвести до недостовірного висновку експерта. Окрім цього, призначення комплексної судової авто технічної експертизи, транспортної трасологіної експертизи обставин ДТП та її механізму неможливе за умови, що підозрюваному ОСОБА_4 повернено автомобіль, причетний до ДТП, який на даний час частково відремонтовано.
Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частина 2 вказаної статті встановлює, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Статтею 307 КПК України регламентовано, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Разом з тим, нормами КПК України не передбачено право слідчого судді зобов`язати слідчого провести певні слідчі дії шляхом постановлення з цього питання судового рішення у формі ухвали, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, а саме скасувати рішення слідчого чи прокурора та розглянути звернення та постановити процесуальне рішення.
Отже, враховуючи викладене вище, на основі дослідження матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що постанова слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 від 06.06.2017 року про часткову відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 є законною та вмотивовано, слідчим проведено слідчі дії, які на даному етапі досудового розслідування є достатніми, тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 240, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя