Провадження № 1-кп/643/118/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 000353 від 21.03.2015 за обвинуваченням неповнолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого неповну середню освіту, який навчається в КЗО «Криворізькому ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою» Дніпропетровської обласної ради» з 01.09.2015 по теперішній час, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2015 приблизно о 11.00 гододині неповнолітній ОСОБА_6 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , засудженим 17.08.2016 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ст..70, ст..75,104 КК України, прийшли до кв. АДРЕСА_3 на запрошення мешканця даної квартири ОСОБА_8 . В цей же день, приблизно о 11.10 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , знаходячись у вказаній квартирі, побачили у шафі в кімнаті коробки з туалетною водою та 2 пачки кави, що належали ОСОБА_9 , які ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 таємно викрасти, на що останній дав свою згоду. В цей же день, приблизно в 11годині 20 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір та діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисних мотивів, упевнившись, що за її діями ніхто не наглядає, таємно викрали майно ОСОБА_9 , а саме: 1 пакунок кави «Якобс Мелікано» об`ємом 250 г вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 130 від 24.04.2015 р. 150 гривнь, 1 пакунок кави «Чорна Карта» об`ємом 70 г вартістю 100 гривень, 4 флакони туалетної води «Ambre Noir» ємністю по 50 мл вартістю 500 гривень за одиницю, 4 флакони туалетної води «Hoggar Yves Rocher» ємністю по 75 мл вартістю 500 гривень за одиницю, 3 флакони туалетної води «So Elixir Purple Yves Rocher» ємністю по 50 мл вартістю 800 гривень за одиницю, 1 флакон туалетної води «Collection Ete» ємністю 75 мл вартістю 500 гривень, 1 флакон туалетної води «Quelques Notes dAmour Yves Rocher» ємністю 100 мл вартістю 600 гривень, 1 флакон туалетної води «Evidence» ємністю 50 мл вартістю 800 гривень, а всього майна на загальну суму 8500 гривень.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном за власним розсудом, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 8500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.2ст.185 КК України визнав повністю та зазначив, що він дійсно 11 годині 13.03.2015 разом з раніше знайомим ОСОБА_7 прийшли до квартири АДРЕСА_3 , куди їх запросив їх знайомий ОСОБА_8 . В той час, як ОСОБА_8 відлучився до кухні, а він та ОСОБА_7 залишилися у одній із кімнат, він скориставшись нагодою, що за їх діями ніхто не спостерігає, запропонував останньому таємно викрасти майно яке знаходилось у шафі, на що ОСОБА_7 надав свою згоду. Він таємно викрав три флакони туалетної води та каву, які сховав до себе у портфель, інше чуже майно викрав ОСОБА_7 , та сховав у свій пакунок. Після чого, вони попрощалися, та покинули квартиру. Він з таємно викраденим чужим майном прийшов до себе до дому, де подалі бажав розпорядитися їм на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 13.03.2015, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєна за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений є неповнолітнім, раніше не судимий, навчається в КЗО «Криворізькому ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою» Дніпропетровської обласної ради» з 01.09.2015 по теперішній час, розташованої за адресою: м. Кривій Ріг, вул. Я.Мудрого, № 81, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має реєстрацію, добре характеризується як за місцем реєстрації, так і за місцем навчання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, суд не визнає.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вчинення ним злочину середньої тяжкості, даних про особу винного, який є неповнолітнім, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне застосувати вимоги ч. ч.1,3 ст. 105 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від призначеного покарання, передавши його під нагляд батьку строком на один рік. Оскільки судом визнано, що в наслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, про що було зазначено прокурором у дебатах, суд вважає, що обрання запобіжного заходу одночасно зі звільненням від покарання є недоцільним.

Потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов по справі не заявлений. Крім цього, потерпілий звернувся до суду з заявою від 30.01.2017, в якій прохає суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від покарання.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішено вироком Московського районного суду від 17.08.2016, яким засуджено ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ст..70, ст..75,104 КК України до 1-го року позбавлення волі з випробуванням строком 1-н рік. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 105 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом покарання, передавши його під нагляд батьку, ОСОБА_11 , строком на 1 (один) рік..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_6 , законному представнику ОСОБА_4 , та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1