Справа № 216/3682/16-к
У Х В А Л А
03 квітня 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді: - ОСОБА_1
за участю секретаря: - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4
ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді,-
03.04.2017 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про відвід судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 . В обґрунтування заяви вказує, що на розгляді в судді ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.368 ч.3, 27 ч.5 КК України, суддя ОСОБА_7 діючи упереджено постановила ухвалу від 21.03.2017 р. про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 28.05.2017 р., за усним клопотанням прокурора, без зазначення конкретних доказів обставин, щодо підтвердження підозри і ризиків, а лише зазначила, що підстав для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не встановлено, не зважаючи на ту обставину, що з часу обрання запобіжного заходу пройшов значний термін і у обвинуваченого народилася дитина, що слід враховувати відповідно до вимог ст.178 КПК України. Стороною захисту було надано суду належні та законні підстави, що в зв`язку із закінченням дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою від 17.01.2017 р., враховуючи ту обставину, що при ухваленні судового рішення, строк тримання під вартою не повинен перевищувати 60 днів, то фактично строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчився 19.03.2017 р. незважаючи на те, що в судовому рішенні від 17.03.2017 р. був безпідставно зазначений строк дії ухвали до 28.03.2017 р., тобто при її ухваленні строк тримання під вартою був продовжений на строк більше 60 днів, що є явно незаконно і не повинно виконуватися.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений, кожен окремо, підтримали заяву в повному обсязі, просять суд задовольнити її, також посилаються на порушення суддею принципу правової визначеності.
Прокурор заперечує проти заяви, вказує, що сама заява іменована як заява про відвід суду, а не судді, ухвала про продовження строку триманні під вартою обвинуваченого винесена суддею ОСОБА_7 відповідно до вимог КПК України, будь-яких порушень немає.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, прийшов до наступного висновку.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст.ст.75, 76 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект (справи «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України»).
До об`єктивного критерію визначається, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Судом встановлено, що ухвалою суду від 21.03.2017 р. обвинуваченому ОСОБА_6 в рамках розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.368 ч.3, 27 ч.5 КК України, суддею ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на два місяці, тобто до 22.00 год. 28.05.2017 р.
Під час розгляду заяви про відвід, судом встановлено, що як на підставу відводу, захисники посилаються на незаконність винесення ухвали суддею ОСОБА_7 від 21.03.2017 р., на порушення принципу правої визначеності, однак вищевказана ухвала в силу вимог ст.75 КПК України не може розцінюватися підставою для відводу судді від участі у справі, ухвала оскарженню не підлягає, принцип правої визначеності згідно вимог ст.7 КПК України відсутній серед загальних засад кримінального провадження, таким чином суд приходить до переконання, що заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_7 , а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 75-77, 80,81 КПК України суд, -
Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні заяви про відвід судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: