Ухвала
іменем україни
25 липня2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000232 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суд міста Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Приморського районного суд міста Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 17691 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оператора-гранатометника зенітно ракетно-артелерійського дивізіону у військовому званні «старший матрос», перебуваючи 25 лютого 2016 року у стані алкогольного сп`яніння за місцем проходження служби у будівлі напроти будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин під час сварки вчинив умисне вбивство військовослужбовця ОСОБА_10 , здійснивши в останнього 30 пострілів автоматичною чергою з автомата АКС-74У № НОМЕР_2 .
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08 грудня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок суворості, просить судові рішення щодо нього змінити, зменшивши розмір покарання до семи років позбавлення волі. Вказує, що повністю визнав вину, сприяв слідству, позитивно характеризується, проходив службу в зоні АТО, злочин вчинив у зв`язку з аморальними діями потерпілого. На думку засудженого, ці обставини не були враховані судом при призначені покарання та є такими, що його істотно пом`якшують.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підтримку касаційної скарги засудженого, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 1 ст. 115 ККне оскаржені.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як убачається з матеріалів справи, обираючи ОСОБА_8 покарання, суд належним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, який є особливо тяжким, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК не має судимості, посередньо характеризується, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття.

Таким чином, повною мірою врахувавши вказані обставини, в тому числі і ті, на які засуджений послався у касаційній скарзі, зваживши, що злочин ОСОБА_8 вчинено під час несення служби в умовах особливого періоду, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, що не є максимальним у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК, при цьому є пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.

Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість колегія суддів не убачає.

Перевіривши вирок за апеляцією засудженого, апеляційний суд викладені у ній доводи в частині суворості призначеного покарання обґрунтовано визнав неспроможними та з наведенням відповідних мотивів ухваленого рішення залишив вирок щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

За таких обставин касаційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд
п о с т а н о в и в:

Вирок Приморського районного суд міста Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3