Справа № 343/2282/16-к
Провадження № 11-кп/779/64/2017
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

представника Долинської ВЦ №118 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_9 на ухвалу Долинського районного суду Івано Франківської області від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково звільнено від подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі на не відбутий термін 7 (сім) місяців 14 (чотирнадцять) днів. Своє рішення суд мотивував тим, що за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, оголошувалось одне заохочення правами начальника установи, був працевлаштований в їдальні установи, пізніше на виробництві установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув ? частину покарання вироком суду.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_9 вважає, що суд при винесенні судового рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 допустив порушення вимог ст. 411 КПК України. Окрім цього зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що засуджений ОСОБА_7 не тривалий час відбуває покарання в Долинському ВЦ №118 , а саме з 04.02.2016 року, за весь цей період йому один раз оголошувалося заохочення правами начальника установи, що не є підставою вважати, що він сумлінною поведінкою до праці довів своє виправлення. Просить ухвалу Долинського районного суду від 21.12.2016 року за клопотанням Долинського ВЦ №118 про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам справи. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання Долинського ВЦ №118 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 на не відбутий термін 7 місяців 14 днів.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати;

- засуджений ОСОБА_7 та представник ВЦ №118 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ч.3 п.1 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_7 , 23.01.2015 року засуджений Радехівським районним судом Львівської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 1 рік.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2015 року скасовано засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 23.01.2015 року. Направлено засудженого ОСОБА_7 для відбуття покарання призначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 23.01.2015 року.

Строк відбування покарання рахується з 04.02.2016 року, тобто засуджений відбув 1/2 призначеного судом покарання.

Окрім цього, відповідно до вимог ст. 81 ч.2 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно достроковому звільненні від відбування покарання такого, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що доводи наведені в апеляційній скарзі прокурора про те, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст. 411 КПК України та не врахував тих обставин, що засуджений ОСОБА_7 не тривалий час відбуває покарання в Долинському ВЦ №118, а саме з 04.02.2016 року, за весь цей період йому один раз оголошувалося заохочення правами начальника установи, що не є підставою вважати, що він сумлінною поведінкою до праці довів своє виправлення є безпідставними. Так як, згідно матеріалів подання, вбачається що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони (а.с. 2), не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення на нього не накладалися, було оголошене одне заохочення правами начальника установи, працевлаштований в їдальні для засуджених, відбув 1/2 призначеного судом покарання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому апеляційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_9 є безпідставною та необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду Івано Франківської області від 21 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_2