У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:
в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження 1-кп/308/78/17 (справа № 308/8385/14-к), за обвинувальним актом внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002781 від 08.08.2013 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Ворошиловградської області (Луганської області), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.
Дане кримінальне провадження знаходилось в провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 .
У зв`язку з закінченням строку повноважень судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 26.01.2017 року був призначений повторний автоматичний розподіл даного кримінального провадження, після проведення якого був визначений суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.01.2017 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Проте, у судовому засіданні 25.04.2017 року, оскільки до суду надійшло клопотання про повернення обвинувального акту, судом у відповідності до ч. 2 ст. 319 КПК України було з`ясовано думку учасників кримінального провадження щодо необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, та встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_7 наполягає на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді, а саме початку розгляду кримінального провадження саме із підготовчого судового засідання, тому судом було ухвалено розпочати судовий розгляд з початку зі стадії підготовчого судового засідання.

До суду надійшло клопотання від 20.02.2017 року представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_7 за яким він просить суд повернути прокурору обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у зв`язку з його невідповідністю вимогам цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання представник потерпілого зазначив наступне.

Мотивуючи своє рішення про скасування ухвалу суду першої інстанції про закриття кримінального провадження, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 24.01.17 вказав, що викладення фактичних обставин в обвинувальному акті по цьому кримінальному провадженню є неконкретним і неповним, у зв`язку з чим сформульоване у цьому акті обвинувачення є сумнівним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції фактично дійшов висновку про те, що такий обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення судом зазначеного клопотання та просив суд призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали думку прокурора.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.
Я зазначено у п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ наданих в інформаційному листі "Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

При цьому формулювання обвинувачення, окрім вказівки статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується підозрюваний, обов`язково має містити зазначення місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, тобто обвинувачення слід формулювати так, щоб не було упущено жодну із вказаних істотних обставин вчинення злочину і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями.

Даний обвинувальний акт вимогам зазначеної статті не відповідає, оскільки в ньому не викладено належним чином формулювання обвинувачення.

Як зазначено в ухвалі Апеляційного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року у цій справі № 308/8385/14-к, при складанні обвинувального акту органом досудового розслідування не додержано вимог закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації діянь. Обставини, які, відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні викладено не чітко і не конкретно, що призвело до нечіткого формулювання обвинувачення в частині спрямованості умислу обвинуваченого мети та мотиву його діянь.

При цьому апеляційна інстанція звернула увагу, що важливим є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки їх правильне та повне відображення має вирішальне значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та реалізації прав обвинуваченого та потерпілого. Фабула обвинувачення є фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання обвинувачення є його правовою моделлю.

Що стосується обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні, то наведені у ньому фактичні дані в своїй сукупності не дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що не уможливлює зіставлення фактичної складової обвинувачення з його правовою кваліфікацією (правовою моделлю).

Апеляційний суд прийшов до висновку, що неконкретність та неповнота викладення фактичних обставин в обвинувальному акті викликає сумнів щодо викладеного обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

На думку суду вищезазначене порушення вимог закону порушує права обвинуваченого на захист, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, яке сформульоване та викладене в обвинувальному акті, що є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи і права забезпечення обвинуваченого на захист.

Такі суперечності є істотними, оскільки виключають можливість визначення судом меж пред`явленого звинувачення, що є не конкретним та неповним викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 і про які він повинен бути обізнаний та обрати позицію захисту.

Невизначеність правової кваліфікації та неповнота викладення фактичних обставин в обвинувальному акті не лише є порушенням ст. 291 КПК України, але і порушує право на захист ОСОБА_4 , оскільки невизначеність обвинувачення перешкоджає реалізації, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.

Враховуючи вищенаведене, зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Ст. 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Ст. 109 чітко передбачено категоричний перелік відомостей які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.

Гл. 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту з недоліками є неприпустимим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Оскільки у даному випадку обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, його слід повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/78/17 (справа № 308/8385/14-к), за обвинувальним актом внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002781 від 08.08.2013 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, повернути прокурору, який затверджував обвинувальний акт для усунення порушень вимог КПК України, протягом двох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1