Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/185/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року, якою накладено арешт на автомобіль «Nissan NAVARA 2.5 D» д.р.н. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 25.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий відділу СВ Знам`янського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областіз клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділу Знам`янського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 25.02.2017 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2017 року невстановлені особи, перебуваючи на перехресті вул. Гагаріна та Пашутінської біля будинку №13/8 в м. Кропивницькому, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, вчинили бійку та нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 , 1989 року народження, мешканцю м. Кропивницький, у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, саден м`яких тканин голови, та ножового порання лівого стегна, після чого зникли з місця події на автомобілі «Nissan NAVARA».
Враховуючи вищевказані обставини з метою орієнтування особового складу територіальних підрозділів Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на території Кіровоградської області був введений оперативний план «Сирена».
24.02.2017 о 19.15 год. працівниками Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою вул. Глібко,42, м. Знам`янка Кіровоградської області був зупинений автомобіль «Nissan NAVARA 2.5 D» д.р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене повідомлення зареєстровано у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за № 1337 від 24.02.2017.
Під час перевірки указаного повідомлення в період часу з 19.30 до 21.07 год. 24.02.2017 в ході проведення огляду місця події - а саме автомобіля «Nissan NAVARA 2.5 D», р.н. НОМЕР_1 , який знаходився по вул. Глібко, 42, м. Знам`янка Кіровоградської області, було виявлено та вилучено 1 предмет, схожий на мисливський карабін, 12 предметів, схожих на патрони до вогнепальної зброї, 1 металевий предмет округлої форми, схожий на корпус гранати, 1 предмет, схожий на запал до гранати, металевий предмет, схожий на ніж, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Nissan NAVARA 2.5 D» р.н. НОМЕР_1 , 4 флеш карти пам`яті, один аркуш паперу із рукописним текстом.
Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року накладено арешт на: автомобіль «Nissan NAVARA 2.5 D» р.н. НОМЕР_1 , вилучений протоколом огляду місця події від 24.02.2017, який є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, який належить на праві власності ОСОБА_11 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою попередження приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження тимчасово вилученого майна, заборони користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого відділу СВ Знам`янського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_9 про накладення арешту на автомобіль.
Свої вимоги апелянт мотивував тим, що вказаний арешт був накладений в рамках кримінального провадження №0000366 від 25.02.2017 року (відомості про вказане кримінальне провадження були внесенні до ЄРДР СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області) .
Постановою від 14.03.2017 року прокурор відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , об`єднав в одне провадження кримінальні провадження та №0002269 від 25.02.2017 року внесене до ЄРДР СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру - №0002269 від 25.02,2017 року.
Так, всупереч вимогам ч.2 ст. 171 КПК України до клопотання про арешт майна не додано оригінали та копії документів, якими б слідчий, прокурор обґрунтовували доводи клопотання. Саме ж клопотання містить у собі хибну, не підтверджену документально інформацію. Так, згідно тексту клопотання та ухвали, винесеної за наслідками розгляду вказаного клопотання 24.02.2017 року працівниками Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області затриманий в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. 25.02.2017 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Разом із цим, за ОСОБА_7 , не затримувався за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та про підозру у скоєнні вказаного злочину йому не повідомлялось.
Будь-який зв`язок ОСОБА_7 , та автомобілю «Nissan NAVARA 2.5 D» д.р.н. НОМЕР_1 з подіями, які мали місце 24.02.2017 року на перехресті вул. Гагаріна та Пашутінської біля будинку №13/8 в м. Кропивницькому відсутній. Враховуючи вищевикладене безпідставними є твердження слідчого про те, що вказаний автомобіль був вилучений з метою належного збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення, так як вказаний автомобіль не може зберігати на собі сліди злочину, до якого не має жодного відношення. Тобто під час подання та розгляду клопотання про накладення арешту на вказаний автомобіль слідчий ввів в оману слідчого суддю, що лягло в основу прийняття останнім необґрунтованого рішення.
Вважає, що арешт на вказаний автомобіль був накладений безпідставно, та на даний момент немає необхідності в подальшому застосуванні такого засобу забезпечення як арешт майна, а саме автомобілю «Nissan NAVARA 2.5 D» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Крім того, ОСОБА_7 просить в свої апеляційній скарзі поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки про існування ухвали слідчого судді він дізнався лише 05.05.2017 року в ході ознайомлення з матеріалами справи № 389/478/17.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти ї задоволення перевіривши матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Оскільки ОСОБА_7 не приймав участі у розгляді клопотання слідчого слідчим суддею клопотання про арешт майна, та в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_7 про ознайомлення з матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 необхідно поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
З матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0002269 від 25.02.2017 року об`єднаного з кримінальним провадження № 0000366, у тому числі за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у зв`язку з вилученням з спірного автомобіля «Nissan NAVARA 2.5 D», р.н. НОМЕР_1 , предмету, схожого на мисливський карабін, 12 предметів, схожих на патрони до вогнепальної зброї, 1 металевого предмету округлої форми, схожого на корпус гранати, предмету, схожого на запал до гранати, металевого предмету, схожого на ніж.
В рамках даного провадження було накладено арешт на автомобіль «Nissan NAVARA 2.5 D» д.р.н. НОМЕР_1 , як речовий доказ, а саме як засіб який використовувався для перевезення вибухових речовин, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому на ньому можуть зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення. Під час здійснення досудового розслідування автомобіль може використовуватися для проведення експертиз, про що зазначено в ухвалі слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги захисника є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Кримінальний процесуальний закон вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

При вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 170 173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.
Колегія суддів погоджується з мотивацією у рішення слідчого судді про те, що автомобіль «Nissan NAVARA 2.5 D» д.р.н. НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та те, що дана річ є речовим доказом, який має суттєве значення в подальшому для досудового розслідування, на ньому можуть зберігатися сліди вчиненого кримінального правопорушення, автомобіль необхідний для проведення експертиз та може бути використаний як доказ під час судового розгляду провадження на нього необхідно накласти арешт.
Доводи апеляційної скарги про те, що арешт був накладений в межах одного кримінального провадження, яке потім було об`єднано в одне з присвоєнням іншого реєстраційного номеру, колегією суддів не може бути задоволено оскільки об`єднання матеріалів кримінального провадження та присвоєння нового реєстраційного номеру жодним чином не може бути підставою для скасування накладеного арешту.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_12 стосовно безпідставного посилання слідчим суддею на кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, однак зазначена обставина не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт був накладений в рамках кримінального провадження №0000366 від 25.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Під час розгляду апеляції встановлено, що в ухвалі слідчого судді від 28.02.2017 року про накладення арешту, помилково зазначено про повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України замість ст. 263 КК України, проте це не свідчить, що вказаний автомобіль не використовувався для перевезення зброї та вибухових речовин, та не використовувався як знаряддя вчинення злочину.

Крім того, встановлено та учасниками процесу не заперечується, що СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002269 від 25.02.2017 року за ч. 4 ст. 296 КК України, по якому на даний час жодній особі не повідомлено про підозру.

Колегія суддів звертає увагу, що досудове розслідування триває, кримінальні провадження можуть бути об`єднані, та оголошена уточнена підозра, а тому відсутні передбачені законом підстави для постановлення ухвали про скасування арешту майна.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На переконання колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власності підозрюваного ОСОБА_12 з потребами кримінального провадження. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_12 та перебувало у його користуванні, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави наведені в апеляційній скарзі підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна колегія суддів не вбачає.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року якою накладено арешт на автомобіль «Nissan NAVARA 2.5 D» д.р.н. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 25.02.2017 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4