печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 30.09.2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 24.09.2013, за відсутністю в діях суддів Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

15.05.2017 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 30.09.2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 24.09.2013, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях суддів Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів в кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала і просила задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 про місце, день і час розгляду скарги повідомлявся, не з`явився, слідчий суддя визнав можливим провести судовий розгляд за його відсутності.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 29.09.2013 до прокуратури Ставищенського району Київської області надійшла заява ОСОБА_3 від 18.09.2013 щодо неправомірних дій суддів Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які за твердженням заявника, 21.08.2008 та 12.06.2009 відповідно, постановили завідомо неправосудні рішення про задоволення позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визначення права власності на спадщину за законом.

За вказаним фактом прокуратурою Київської області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 24.09.2013, яке оскаржуваною постановою закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях суддів Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Доводи скарги ОСОБА_3 про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування. Посилання ОСОБА_3 про її недопит слічим, як обов`язкова підстава для скасування постанови, є безпідставним, оскільки чинний КПК не містить обов`язкового переліку процесуальних дій, позиція ОСОБА_3 була викладена у відповідній заяві про злочин, до того ж, слідчий вживались спроби викликати заявника на допита, проте, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 відмовилась надавати слідчому показання як свідок. (а.м. 52,53, 74-77).

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі, а відтак посилання заявників на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможне.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Зокрема, об`єктивні ознаки злочину, передбаченого ст.375 КК України, полягають в постановленні суддею завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочинів.

Аналізуючи дані досудового розслідування, слідчий суддя вважає достатнім зазначити, що рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12.06.2009 про задоволення позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визначення права власності на спадщину за законом, залишено без змін ухвалою Верховного Суду України від 29.01.2010.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду ( рішення «Салов проти України» від 06.09.2005р).

І хоча рішення Ставищенського районного суду Київської області від 21.08.2008 було скасовано судом апеляційної інстанції з процесуальних підстав, а справу повернуто на новий судовий розгляд, слідчим суддею встановлено, що вказаним рішенням також було задоволено позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто по суті ухвалювалось таке ж рішення, яке згодом було залишено без змін Верховним Судом України.

Зважаючи на викладене, стверджувати про наявність діях суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, за наведених ОСОБА_3 обставин не надається можливим, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення її скарги та скасування оскаржуваної нею постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 30 вересня 2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 24.09.2013, за відсутністю в діях суддів Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1