Справа № 592/7226/17
Провадження № 1-кс/592/3494/17

УХВАЛА

про арешт майна

05 липня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 28.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 28.06.2017 до Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з заявою звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка: АДРЕСА_1 , про те, що 12.06.2017 невстановлена особа, таємно для оточуючих шляхом вільного доступу з її будинку АДРЕСА_1 викрала її мобільний телефон марки «S-TELL M556», чим спричинила матеріальний збиток на заявлену суму 2099 грн.

Відомості за даним фактом 28.06.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Суми Сумської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою:

АДРЕСА_2 .

Під час дачі пояснень ОСОБА_5 пояснив, що 12.06.2017 він перебував за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , та на дивані у кімнаті будинку помітив мобільний телефон співмешканки свого батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вирішив викрасти, щоб продати, а отримані грошові кошти витратити на власні потреби. У подальшому, викрадений мобільний телефон ОСОБА_5 продав за 700 грн. своїй знайомій ОСОБА_6 , мешканці: АДРЕСА_3 .

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що 13 червня 2017 року до неї за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , прийшов раніше їй знайомий ОСОБА_5 , та у ході розмови запропонував придбати їй мобільний телефон золотавого кольору марки «S-TELL M556». ОСОБА_6 погодилася та придбала для власного користування вказаний мобільний телефон за 700 грн. Під час допиту ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції придбаний у ОСОБА_5 мобільний телефон imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

У подальшому, вказаний мобільний телефон було оглянуто та вилучено відповідно до встановленого Законом порядку.

Враховуючи те, що на теперішній час є всі підстави вважати, що вилучене майно, а саме: мобільний телефон золотавого кольору марки «S-TELL M556» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що був предметом вчиненого кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, на теперішній час у слідства існують підстави вважати, що майно, а саме: мобільний телефон золотавого кольору марки «S-TELL M556» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який добровільно видала ОСОБА_6 , мешканка: АДРЕСА_3 , буде знищено, з метою приховування доказів.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для проведення експертизи..
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон золотавого кольору марки «S-TELL M556», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому СВ Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ст. лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1