Справа № 627/836/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2016 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000313 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого 11.01.2012 року вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч.ч. 2, 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 13.09.2014 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

у с т а н о в и в :

05 червня 2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 в приміщенні кафе «Наріта», що розташоване в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області, де вони розмовляли розпиваючи спиртні напої. Під час розмови ОСОБА_5 розповів, що в нього у барсетці знаходиться картка для виплат банку «Райффайзен Банк Аваль», на якій є грошові кошти, які ОСОБА_5 планував витратити на придбання автомобіля, при цьому повідомив пін-код до вказаної картки. Через деякий час ОСОБА_5 вийшов із приміщення кафе залишивши барсетку на стільці. Скориставшись зручними обставинами, керуючись корисливими мотивами, маючи мету незаконного збагачення і умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , таємно викрав картку для виплат банку «Райффайзен Банк Аваль», що належить ОСОБА_5 та є офіційним документом.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом.

Крім того, 05 червня 2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе «Наріта», що розташоване в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області, при вище вказаних обставинах, керуючись корисливими мотивами , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 5300 грн., які останній зняв з картки для виплат банку «Райффайзен Банк Аваль», та барсетку зі штучної шкіри, модель ZE340, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 65 від 13.06.2015 року, 213 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5513 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, визнав повністю, не заперечував факту їх вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що дійсно викрав офіційний документ та інше чуже майно .

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати:

ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , відносяться до категорії злочинів невеликої ч.1 ст.357 КК України та середньої тяжкості ч.2 ст.185 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на обліку у психіатричному кабінеті Краснокутської ЦРЛ не перебуває, проте, перебуває на обліку у наркологічному кабінеті Краснокутської ЦРЛ, згідно акту № 242 судово-наркологічної експертизи від 17 червня 2015 року, обвинувачений має синдром залежності від алкоголю, потребує лікування від алкоголізму, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрований та проживає на території Пархомівської сільської ради, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого, те, що майно потерпілому повернуто, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого він не має, на суворому покаранні не наполягає, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, з застосуванням ст.70 КК України, у виді обмеження волі, але на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді:

за ч.2 ст.185 КК України 3 (три) роки обмеження волі;

за ч.1 ст.357 КК України 2 (два) роки обмеження волі

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1