У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:

ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої - ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією старшого прокурора Тячівської місцевої прокуратури, представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_11 на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2016 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто керівнику Тячівської міжрайонної прокурори для організації проведення додаткового розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що Органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 25 квітня 2010 року , близько 04.00 год., в селі Верхнє Водяне Рахівського району по вулиці 70-річчя Жовтня, біля будинку № 33, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» , номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку села Водиця Рахівського району, порушив вимоги пунктів 1.2, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.2, 11.3, 12.3, 13.1, 13.3, та 1.10 (в частині тлумачення понять «небезпека для руху» та «перевага») Правил дорожнього руху України , об`єктивно маючи можливість виявити небезпеку для руху в момент зміни мотоциклом «Viper Storm», без державного номерного знаку, під керуванням водія ОСОБА_13 напрямку руху зі своєї смуги у бік смуги руху автомобіля «ВАЗ 2108», своєчасно не вжив заходів для негайного зменшення швидкості та зупинки керованого ним транспортного засобу шляхом застосування екстренного гальмування, а в подальшому, коли вже мотоцикл «Viper Storm» знаходився на смузі руху його автомобіля, загальмував і одночасно змінив напрямок свого руху вліво, не впевнившись при цьому у безпеці такого маневру та не забезпечивши безпеки його виконання, не дотримав безпечного бокового інтервалу при зустрічному роз`їзді з мотоциклом, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «Viper Storm», який на момент повернувся на свою смугу руху та мав перевагу в русі.

У результаті зіткнення водій мотоцикла «Viper Storm» ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 191 від 15.06.2010 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правого стегна, закритих переломів кісток правого передпліччя та лівого стегна, розриву печінки, гемопериторіуму. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути деталі мопеда при зіткненні його з рухомою перешкодою, якою міг бути легковий автомобіль з послідуючим відкиданням тіла і ударянням його об підлеглий грунт. Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок відкритого перелому правого стегна, закритих переломів кісток правого передпліччя та лівого стегна, розриву печінки, гемопериторіуму, що ускладнилося травматичним шоком, який і став безпосередньою причиною його смерті. Вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб відносяться тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті та вкладаються в строк події, що мала місце 25.04.2010 року.

Також в результаті зіткнення пасажир мотоцикла «Viper Storm» ОСОБА_14 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 192 від 15.06.2010 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої тім`яної кістки, субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу в м`які тканини голови в лівій чолово-тім`яно-скроневій ділянці голови, закритого перелому кісток правої гомілки, садна правої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмету з необмеженою травмуючою поверхнею, яким могли бути деталі кузова автомобіля при зіткненні пасажира з рухомим об`єктом, яким міг бути легковий автомобіль. Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок важкої закритої черепно-мозгової травми у вигляді вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забою головного мозку, субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу, що ускладнилося набряком та ущемленням головного мозку, який став безпосередньо причиною його смерті. Вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті та вкладаються в строк події , що мала місце 25.04.2010 року.

Повертаючи дану кримінальну справу прокурору для проведення додаткового розслідування, суд у постанові вказав, що слідство в порушення вимог ст. 22 КПК України допустило таку неповноту і неправильність, яка не може бути усунута в судовому засіданні. Зокрема, матеріали кримінальної справи не містять даних про вчинення органом досудового слідства жодних розшукових чи слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин ДТП, в тому числі встановлення очевидців події, а тільки після роз`яснення прав підозрюваного і допущення до участі у справі захисника ознайомлено підозрюваного з висновками експертиз та пред`явлено обвинувачення.

В апеляції прокурор порушує питання про скасування постанови суду і направлення справи на новий судовий розгляд. Прокурор свої вимоги мотивує тим, що органом досудового слідства фактичні обставини з`ясовані в повному обсязі, проте судом не дано їм належної оцінки.

В апеляції представника потерпілої ОСОБА_7 також порушено питання про скасування постанови суду першої інстанції й направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд. В обґрунтування апеляції представник вказує на істотні порушення вимог КПК України при розгляді справи судом першої інстанції, зокрема, клопотання про направлення справи на додаткове розслідування вирішено вже після проведення судових дебатів, без поновлення судового слідства. Також зазначає про відсутність підстав для повернення справи на додаткове розслідування, оскільки всі можливі способи одержання доказів органом досудового слідства вичерпані.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора про скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд, поясненя потерпілих та представника, які не заперечували проти скасування постанови суду, обвинуваченого та захисника про законність оскаржуваної постанови, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Як видно зі змісту постанови, направляючи справу на додаткове розслідування, суд зазначив, що слідство в порушення вимог ст. 22 КПК України допустило таку неповноту і неправильність, яка не може бути усунута в судовому засіданні. Зокрема, матеріали кримінальної справи не містять даних про вчинення органом досудового слідства жодних розшукових чи слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин ДТП, в тому числі встановлення очевидців події, а тільки після роз`яснення прав підозрюваного і допущення до участі у справі захисника ознайомлено підозрюваного з висновками експертиз та пред`явлено обвинувачення, що явилось підставою для повернення справи на додаткове розслідування.
Проте, зазначені у постанові суду підстави для повернення справи на додаткове розслідування не можна визнати обґрунтованими, оскільки саме на суд покладено обов`язок, згідно ст. 257 КПК України, безпосередньо дослідити зібрані у справі докази, та відповідно до вимог ст. 323 КПК України, дати їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Оскільки в постанові суду не зазначено переконливих доводів неповноти або неправильності досудового слідства, які не можуть бути усунуті у судовому засіданні шляхом ретельного допиту підсудного, свідків, направлення судових доручень в порядку ст. 3151 КПК України та дослідження інших зібраних у справі доказів, колегія суддів вважає постанову про направлення справи на додаткове розслідування необґрунтованою.
Вважаючи необхідним провести додаткове розслідування по справі, не зазначаючи в постанові про необхідність проведення будь-яких слідчих дій, суд не врахував, що всі вказані ним недоліки слідства можуть бути з`ясовані під час судового слідства. При цьому, з`ясування цих обставин не потребує проведення жодних слідчих дій.

Данні, які б свідчили про порушення будь-яких прав ОСОБА_8 в якості підозрюваного колегією суддів не встановлені.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду необхідно відповідно до вимог кримінально-процесуального закону дослідити зібрані докази, дати їм всебічну, повну та об`єктивну оцінку та вирішити питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Керуючись ст.ст. 365, 366 Кримінально-процесуального кодексу України (1960), апеляційний суд,

у х в а л и в :
апеляцію старшого прокурора Тячівської місцевої прокуратури, представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_7 - задовольнити.

Постанову Тячівського районного суду від 21 червня 2016 року про повернення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: