Дата документу Справа № 320/7112/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/569/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/7112/16-к
Категорія ст. 15 ч.3, 185 ч. 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0005505 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселе Запорізької області, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 06 грудня 2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до трьох років позбавлення волі; звільненого 20 вересня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 6 днів;
2) 09 грудня 2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі; звільненого 17 березня 2010 року по відбуттю терміну покарання;
3) 09 грудня 2010 року Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; звільненого 05 квітня 2013 року по відбуттю терміну покарання;
4) 11 червня 2015 року Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України до чотирьох років позбавлення волі; звільненого 17 березня 2016 року в зв`язку з фактичним відбуттям терміну покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі з уточненнями обвинувачений ОСОБА_6 з вироком суду не згоден, вважає, що суд першої інстанції призначив занадто суворе покарання, а тому просить, врахувавши стан його здоров`я, пом`якшити призначене судом покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, у тому числі в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Утримується під вартою з 16 жовтня 2016 року. Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили v вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишено без змін. Відповідно до вимог ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 16.10.2016 року по 08.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі. Вирішена доля речових доказів.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 15 жовтня 2016 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи з корисливими намірами, з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження віконного отвору, проник до будинку, звідки повторно, таємно викрав: сережки, виготовлені із золота 585 проби, вагою 5 грам, вартістю 5000 гривень 00 копійок; позолочений годинник марки Чайка», з маркуванням «AU5», вартістю 500 гривень 00 копійок; ніж металевий, чорного кольору, з маркуванням «GRAND», вартістю 100 гривень 00 копійок; ніж металевий, з дерев`яною рукояткою, сірого кольору, з маркуванням «STAINLESS», вартістю 50 гривень 00 копійок; годинник марки «Romanson», сірого кольору, вартістю 300 гривень 00 копійок; позолочений годинник марки «Raketa 23 jewels», з маркуванням «AU10+», вартістю 300 гривень 00 копійок; позолочений годинник марки «Мир», з маркуванням «AU», вартістю 300 гривень 00 копійок; комплект біжутерії (браслет та кольє) марки «Ягуар», вартістю 200 гривень 00 копійок; підвіску, виготовлену зі срібла 474 проби, вагою 10 грам, вартістю 200 гривень 00 копійок; кольє (біжутерія), виготовлене з міді, жовтого кольору, вартістю 100 гривень 00 копійок; підвіску (біжутерія), виготовлену з міді, жовтого кольору, з каменем зелено-синього кольору, вартістю 150 гривень 00 копійок; браслет (біжутерія), виготовлений з міді, з каменями синього кольору, вартістю 50 гривень 00 копійок; кольє (біжутерія), виготовлене з міді, сірого кольору, вартістю 200 гривень 00 копійок; сережки (біжутерія), жовтого кольору, вартістю 100 гривень 00 копійок; чоловічий парфум марки «Nucos», об`ємом 20 мл, вартістю 200 гривень 00 копійок; підвіску (біжутерія), виготовлену з міді, сірого кольору, у формі павука, вартістю 150 гривень 00 копійок; підвіску (біжутерія), виготовлену з міді, жовтого кольору, у формі квітки, вартістю 150 гривень 00 копійок; браслет (біжутерія), сірого кольору, у формі дельфіна, вартістю 50 гривень 00 копійок; підвіску (біжутерія), виготовлену з міді, сірого кольору, у формі капель, вартістю 150 гривень 00 копійок; підвіску (біжутерія), виготовлену з міді, сірого кольору, у формі музичної ноти, вартістю 150 гривень 00 копійок; сережки (біжутерія), сірого кольору, у формі півмісяця, вартістю 100 гривень 00 копійок; сережки (біжутерія), жовтого кольору, у формі квітки, вартістю 100 гривень 00 копійок; медаль «Ветеран праці», сірого кольору, яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності; фрагменти біжутерії, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності. Однак, обвинувачений ОСОБА_6 не довів свій злочинний намір до кінця, з незалежних від його волі причин, оскільки був затриманий мешканцями вказаного вище будинку. Тим самим обвинувачений ОСОБА_6 міг заподіяти потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8600 гривень 00 копійок.
За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом було враховано, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, відшкодував матеріальні збитки, а тому суд призначив йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцію ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_6 призначеного місцевим судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, що він хворіє, оскільки, будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не встав, про що свідчить те, що цей злочин він скоїв через короткий час після звільнення з місць позбавлення волі, а тому призначене судом у виді 3 років позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України(в редакції № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що ОСОБА_6 тримався під вартою після проголошення вироку до набрання ним законної сили з 09.12.2016 року по 20.06.2017 року включно, колегія суддів зараховує цей строк з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України(в редакції № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 09.12.2016 року до 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: