Справа № 366/271/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/320/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23 22.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
22 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого - судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000015 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,
В С Т А Н О В И Л А:
До Іванківського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 13.01.2017 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повернуто прокурору.
Своє рішення суд мотивував тим, що слідчим при викладенні формулювання обвинувачення, не зазначено місце вчинення злочинів обвинуваченими, що позбавляє суд можливості визначити підсудність з розгляду вказаного кримінального провадження за принципом територіальності (стаття 32 КПК України). Крім того, в обвинувальному акті слідчим та прокурором не зазначено конкретної вказівки на місце вчинення кримінального правопорушення, хоча вказана обставина підлягає доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України. Стороною обвинувачення застосовано ідентифікація місця технологічними відомостями - «Оливське агролісництво ДП «СЛП «Київоблагроліс», зокрема в кварталі 34 виділ 4,2,3,1,8,9 на загальній площі 4,7 га», без зазначення населеного пункту, адміністративно-територіальної одиниці України.
Вказує і на те, що наданий реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних щодо внесення відомостей до ЄРДР по вказаному провадженню за № 0000015, також в ньому не відображені ухвали слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва та Іванківського районного суду Київської області (які долучив до клопотання захисник) щодо прийняття рішення про надання дозволу на проведення обшуків та зняття частково арешту по вказаному кримінальному провадженню, а також процесуальні рішення слідчого за результатами проведених обшуків. Вказані вище недоліки порушують вимоги, визначені законодавцем в ст. 109 КПК України, а саме, щодо відомостей, які повинен містити реєстр матеріалів досудового розслідування.
Посилається і на те, що слідчим та прокурором при складанні обвинувального акту не зазначено відомості щодо слідчого Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП у Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 , який 05 травня 2016 року проводив огляд місця події в с. Кухарі Іванківського району.
Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт підписано слідчим та прокурором, який його затвердив, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 291 КПК України.
До обвинувального акту долучено всі необхідні додатки, а саме: реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки підозрюваних про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України.
На думку прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 від 13.01.2017 року складений у відповідності до вимог КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, думку обвинувачених та їх захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України невідповідність обвинувального акту вимогам КПК є підставою для його повернення прокурору. Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.

Належним чином вивчивши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.388 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про його невідповідність вимогам закону.

За змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі. Тільки обвинувачення, яке є конкретним і зрозумілим для обвинуваченого вважається належно сформульованим і породжує відповідні наслідки, в тому числі необхідність та можливість захисту обвинуваченого від даного обвинувачення.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачення у зазначеному обвинувальному акті сформульоване неконкретно, а саме у ньому відсутні конкретні дані про місце вчинення злочинів. Колегія суддів вважає, що не зазначення місця вчинення злочинів не тільки порушує право обвинувачених на захист як осіб, яким пред`явлене неконкретне обвинувачення, але і унеможливлює вирішення питання про підсудність даного кримінального провадження. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що порушення правил підсудності, відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України є безумовною підставною для скасування судового рішення. Посилання у обвинувальному акті на певне підприємство (установу, організацію) не може розцінюватись як вказівку на місце вчинення злочину в контексті необхідності визначення підсудності цього кримінального провадження, оскільки юрисдикція судів будується по територіально-адміністративному принципу, що викликає необхідність зазначення у обвинувальному акті відповідних територіально-адміністративних одиниць і не може підмінюватись назвою підприємств (установ, організацій). Наведене вказує на те, що відсутність у обвинувальному акті посилання на місце вчинення злочину унеможливлює вирішення питання про підсудність цього кримінального провадження, а це, в свою чергу, буде перешкодою для ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення. Таким чином відсутність наведеного посилання є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджає призначенню обвинувального акту до розгляду.

За змістом ч.4 ст.291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, що викликає необхідність перевірки у ході підготовчого судового засідання дотримання положень закону, який регламентує вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема ст. 109 КПК України. За результатами вивчення реєстру матеріалів досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про його невідповідність вимогам закону. Так, судом обґрунтовано вказано на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за номером, зазначеним у обвинувальному акті, а саме 0000015 не містить даних про внесення відомостей до ЄРДР у цьому кримінальному провадженні, а саме у кримінальному провадженні № 0000015. Окрім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить усіх процесуальних рішень, які приймались у ході досудового розслідування, що унеможливлює перевірку судом законності проведення певних слідчий дій та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам закону не гуртуються на вимогах закону, оскільки даний обвинувальний акт складений із порушеннями закону, на які вказано вище.

Наведене у свої сукупності вказує на законність та обґрунтованість ухвали Іванківського районного суду від 30.01.2017 року про повернення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, підстав для зміни чи скасування цієї ухвали колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків залишити без змін.
Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4