Справа № 216/2971/17
У Х В А Л А
27 червня 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчої - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ташкент Узбекистан, громадянина України, освіта вища, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, працюючого ТзОВ «Метал-маркет» майстер зміни, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, -
27.06.2017 р. слідча СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання вказує, що 25.06.2017 р., о другій половині дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , де разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали спиртні напої.
Під час вживання спиртних напоїв, між зазначеними особами на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, у наслідок якої у ОСОБА_5 виникла особиста неприязнь до ОСОБА_7 та умисел на спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, діючи з метою спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї, близько о 17.45 год. 25.06.2017 р., знаходячись в приміщенні кухні квартири за вказаною адресою, умисно, зі значною силою завдав потерпілій ОСОБА_7 , не менше 5 ударів кулаками в ділянки голови, грудної клітини та тулуба, не переслідуючи за мету спричинити потерпілій ОСОБА_7 смерть.
Намагаючись уникнути побиття потерпіла ОСОБА_7 прослідувала в приміщення кімнати квартири АДРЕСА_2 .
Не бажаючи зупинятись на досягнутому результаті, продовжуючи діяти з умислом на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї, проявляючи агресію посилену станом алкогольного та наркотичного сп`яніння, близько о 17.48 год. 25.06.2017 р., умисно, зі значною силою завдав потерпілій ОСОБА_7 ще не менше 5 ударів кулаками в ділянки голови, грудної клітини та тулуба, не переслідуючи за мету спричинити їй смерть.
Після цього, ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії, а потерпілу ОСОБА_7 приблизно о 18.30 год. 25.06.2017 р. бригадою швидкої медичної допомоги госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР», де незважаючи на вжиті реанімаційні заходи у відділенні політравми 26.06.2017 р. о 06.10 год. констатовано смерть ОСОБА_7 , яка згідно довідки від 26.06.2017 р. виданої КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР», настала у результаті: ЗЧМТ: забій головного мозку, перелом зводу та основи черепу (клінічно), перелом скулової кістки праворуч, перелом верхньої щелепи; ЗТГ: гематома селезінки з розривом, ушкодження судинної ніжки лівої нирки (розрив ниркової вени, відрив яєчникової вени), розрив балії лівої нирки; синців верхніх та нижніх кінцівок.
Вина ОСОБА_5 у пред`явленому обвинувачені підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 25.06.2017 р.; протоколом трупа ОСОБА_7 від 26.06.2017 р.; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; довідкою КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР» від 26.06.2017 р.; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжити злочину діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами та як свідчить характер вчиненого ним злочину в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння поводиться агресивно та схильний до заподіяння тілесних ушкоджень. Зазначене вище свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в зв`язку з чим просить суд задовольнити клопотання.
Слідчий підтримав клопотання в повному обсязі, просить задовольнити його.
Прокурор просить суд задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід підозрюваному взяття під варту, без визначення застави.
Захисник ОСОБА_6 заперечує проти клопотання, просить суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляду домашнього арешту, з наданням можливості працювати, оскільки в нього на утриманні знаходяться батьки-пенсіонери, батько інвалід ІІ групи, мати хворіє цукровим діабетом. Ризики на які посилається слідчий відсутні, відсутній тиск на потерпілих, свідків, також відсутні дані підтвердження факту перебування підозрюваного в момент вчинення пред`явленого йому кримінального правопорушення в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, крім того, слідством не встановлено механізм та локалізацію спричинення тілесних ушкоджень, відсутні свідки очевидці.
Підозрюваний підтримує думку захисника.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно вимогам п. 1, 2, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а також спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Також за приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» - «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою».
Вище перераховані обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд згідно вимогам ст. 178 КПК України також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 який за правилами ст.12 Кримінального кодексу України є важким злочином.
Доводи захисника в частині даних, які характеризують особу підозрюваного, хоча й заслуговують на увагу, та враховуються судом в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і самі по собі, без врахування наведених вище ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, суд не бере до уваги аргументи захисника в частині відсутності свідків очевидців по справі та не встановлення механізму та локалізації спричинення тілесних ушкоджень померлій, оскільки дані обставини встановлюються на стадії досудового розслідування, яка станом на теперішній час триває.
Додатково слід звернути увагу на те, що в силу вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні важкого злочину який спричинив загибель людини, суд не вбачає правових підстав для визначення застави в даному кримінальному провадженні.
Керуючись вимогами ст.ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 13.50 год. 24.08.2017 р., включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 13.50 год. 26.06.2017 р.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1