Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/833/15-к

ВИРОК
12 квітня 2017 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підкамінь Бродівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонер, не судиммий,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України КК України,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,
ОСОБА_3 28 грудня 2004 року використав завідомо підроблені документи, чим вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції закону, що діяла на момент вчинення злочину).
ОСОБА_3 умисно заволодів чужим майном шляхом обману, тобто вчинив шахрайство, у великих розмірах, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України.
Злочини вчинено за наступних обставин.
28 грудня 2004 року ОСОБА_3 діючи з корисливих спонукань, переслідуючи мету отримання пенсійних виплат у розмірі більшому ніж це передбачено статтями 27, 40, 41, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто маючи на меті заволодіти коштами Пенсійного Фонду України шляхом обману, достовірно знаючи, що у архівну довідку В-1 від 27.09.2004 року видану на його ім`я архівним відділом Адміністрації Тенькінського району Магаданської області про розмір заробітної плати за період роботи на Тенькінському побутовому комбінаті Магаданської області у 1973-1974рр., внесено виправлення та змінено початковий зміст записів у цій довідці в частині розміру заробітної плати, а саме: в графі «1973» рядка «Январь» початковий запис «118-28» виправлено на «418-28», в графі «1974» рядка «Январь» початковий запис «194-58» виправлено на «494-58», в графі «1973» рядка «Февраль» початковий запис «184-42» виправлено на «484-42»; в графі «1974» рядка «Февраль» початковий запис «157-92» виправлено на «457-92»; в графі «1974» рядка «Апрель» початковий запис «100-75» виправлено на «400-75»; в графі «1973» рядка «Июль» початковий запис «185-52» виправлено на «485-52»; в графі «1973» рядка «Сентябрь» початковий запис «191-17» виправлено на «491-17»; в графі «1973» рядка «Ноябрь» початковий запис «171-52» виправлено на «471-52», подав таку довідку до Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі для здійснення перерахунку пенсії в сторону збільшення її розміру.
Цього ж дня, 28 грудня 2004 року ОСОБА_3 діючи з корисливих спонукань, переслідуючи мету отримання пенсійних виплат у розмірі більшому ніж це передбачено статтями 27, 40, 41, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто маючи на меті заволодіти коштами Пенсійного Фонду України шляхом обману, достовірно знаючи, що в період 1975-1978років він у старательській артілі "Розвідник" ІНФОРМАЦІЯ_2 не працював і заробітну плату не отримував, завідомо знаючи, що в архівну довідку В-1 від 06.12.2004 року, що видана на його ім`я архівним відділом Адміністрації Тенькінського району Магаданської області про розмір заробітної плати за період роботи в старательській артілі «Розвідник» Тинькінського гірничо-збагачувального комбінату Магаданської області, внесені виправлення та дописування, а саме: дописано до її основного тексту цифровий запис «78г.», що означає, що така довідка видана за 1974-1978 роки, а також дописано цифрові записи чисел "9400-15", "9163-18", "9500-00", "2100-44", в лінійці «Октябрь» граф «1975 г.», «1976 г.», «1977 г.», «1978 г.», а також цифровий запис числа «2100-44» в лінійці «Март» графи «1978г.», подав таку довідку до Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі для здійснення перерахунку пенсії в сторону збільшення її розміру.
В результаті умисного подання ОСОБА_3 довідок В-1 від 06.12.2004 року та В-1 від 27.09.2004 року, які для нього були завідомо підроблені, ОСОБА_3 Управлінням Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області було здійснено перерахунок розміру пенсії в сторону збільшення її розміру, внаслідок чого в період з січня 2004 року по березень 2013 року йому зайво нараховано та виплачено пенсію у розмірі 144 862 грн. 53 коп., що на момент вчинення злочину в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
В судовому засіданні ОСОБА_12 вину не визнав та пояснив, що він, починаючи з 1960 року працював в умовах крайньої півночі в Тенькінському районі, Магаданської області. Туди він їхав для того, щоб отримувати більші доходи, оскільки праця в умовах крайньої півночі оплачувалась краще. У Тенькінському районі Магаданської області він працював бульдозеристом у старательській артілі, де заробляв до 12 тисяч рублів на рік. Коли вийшов на пенсію, то вважав, що йому пенсійним фондом нараховується пенсія у меншому розмірі, ніж повинна би. А тому він неодноразово звертався в Управління пенсійного фонду України у Бродівському районі із заявами про перерахунок пенсії. Йому відомо, що працівники управління зверталися у архівний відділ адміністрації Тенькінського району Магаданської області за підтвердженням його доходів за час роботи в старательській артілі. Йому відомо, що такі довідки управління отримувало. Він жодних довідок особисто не подавав, хоча за власний кошт скеровував листи Управління Пенсійного фонду у Російську Федерацію. Також обвинувачений заперечує факт підробки довідок, оскільки він таких довідок навіть в руках не тримав, а такі довідки отримувались безпосередньо Управлінням Пенсійного фонду України у Бродівському районі.
Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими документами та речовими доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Так, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що працює начальником відділу з питань призначення і перерахунку пенсії Управління пенсійного фонду у Бродівському районі Львівської області. ОСОБА_14 знає як пенсіонера. Він часто скаржився щодо розміру його пенсії. У 2004 році він особисто подав до управління пенсійного фонду з місця праці архівні довідки про доходи за 1973-1974 та 1974-1978рр. У 2012 році УПФ у Бродівському районі зробило запити у Російську Федерацію та отримало інші відомості щодо заробітної плати ОСОБА_12 , які суттєво відрізнялися від тих, які були надані ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що працює головним спеціалістом Управління пенсійного фонду у Бродівському районі Львівської області. У 2004 році ОСОБА_12 особисто подав в УПФ у Бродівському районі довідки про розмір заробітної плати. В той час такі довідки люди подавали особисто і працівники пенсійного фонду їх приймали. У 2012 році управлінням було здійснено зустрічну перевірку, і з?ясувалося, що відомості, що були зазначені у довідках, які були подані ОСОБА_12 відрізнялися від тих відомостей, що були отримані в результаті зустрічної перевірки.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що працює заступником начальника Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області. У 2004 році ОСОБА_12 особисто подав в УПФ у Бродівському районі довідки про розмір заробітної плати. У 2012 році управлінням було здійснено зустрічну перевірку, і з?ясувалося, що відомості, що були зазначені у довідках, які були подані ОСОБА_12 відрізнялися від тих відомостей, що були отримані в результаті зустрічної перевірки.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що працює в Управлінні Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області головним спеціалістом з 1998 року. Їй відомо, що ОСОБА_3 особисто в кінці 2004 року писав заяву про перерахунок пенсії та подавав довідки про заробітну плату. Також свідок пояснила, що у 2004 році через велику кількість звернень до Управління, пенсіонери самі приносили довідки про заробітну плату, які надавали Управлінню пенсійного фонду.
Відповідно до архівної довідки від 27.09.2004 №В-1, яка видана архівним відділом Адміністрації Тенькінського району Магаданської області, розмір заробітної плати ОСОБА_18 за період роботи на Тенькінському комбінаті побутового обслуговування Магаданської області у 1973-1974 роках становив у 1973р.: «январь 418-28», «февраль 484-42», «март 200-72», «апрель 275-98», «май 202-08», «июнь 202-46», «июль 485-52», «август 213-47», «сентябрь 491-17», «октябрь 311-88», «ноябрь 411-52», «декабрь 252-04», у 1974р.: «январь 494-58», «февраль 457-92», «март 219-05», «апрель 400-75» (а.с. 40 Пенсійної справи ОСОБА_12 ).
Відповідно до архівної довідки від 06.12.2004 №В-1, яка видана архівним відділом Адміністрації Тенькінського району Магаданської області, що розмір заробітної плати ОСОБА_18 за період роботи на Тенькінському гірничо-збагачувальному комбінаті Магаданської області у 1977-1978 роках становив у 1974р. - 4721-52, у 1975р. 9400-15, у 1976р. 9163-18, у 1977р. - 9500-00, 1978р. - 2100-44 (а.с. 41 Пенсійної справи ОСОБА_12 ).
Відповідно до протоколу обшуку від 02 червня 2014 року, під час обшуку у житловому будинку АДРЕСА_1 по місцю проживання ОСОБА_18 на столі та в тумбочці виявлено посвідчення учасника бойових дій, 12 документів: відповідь із архівного відділу, 8 архівних довідок із архівного відділу, 3 копії документів та 32 аркуші паперу із рукописними написами, які були вилучені та поміщені у спецпакет №0707053 (а.с. 139-140).
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи показання свідків, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.
Невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину суд розцінює як таке, що спрямоване на уникнення від відповідальності. Показання, що дані ОСОБА_3 під час судового розгляду, суд оцінює критично.
Твердження обвинуваченого, що не він подавав довідки до Управління Пенсійного фонду, а такі отримувались працівниками управління, об?єктивно спростовано послідовними показаннями свідків.
Твердженням обвинуваченого, що хтось із працівників міг внести виправлення у довідки про його доходи з мотивів помсти за постійні скарги на їхні дії, суд не надає віри, у зв?язку із їхньою безпідставністю.
Таким чином, дослідивши всі подані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому злочинах знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину), оскільки він використав завідомо підроблені документи; за ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив шахрайство у великих розмірах, тобто умисно заволодів чужим майном шляхом обману на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Досудовим розслідуванням ОСОБА_3 також обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, так як умисно вчинив підроблення офіційних документів, які надають право на отримання пенсії, з метою їхнього подальшого використання.
Відповідно до обвинувального акту, в грудні 2004 року ОСОБА_3 діючи з корисливих спонукань, переслідуючи мету отримання пенсійних виплат у розмірі більшому ніж це передбачено статтями 27, 40, 41, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», умисно вніс завідомо неправдиві відомості у архівну довідку В-1 від 27.09.2004 року видану на його ім`я архівним відділом Адміністрації Тенькінського району Магаданської області про розмір заробітної плати, змінивши первинні записи цифр «І» на цифри «4» шляхом дописування до основних штрихів цифр «I» допоміжних і з`єднувальних штрихів цифр «4», а саме, розмір заробітної плати за січень 1973 року змінив з 118.28 руб. на 418.28 руб., за лютий 1973 року - з 184.42 руб. на 484,42 руб., за липень 1973 року - з 185.52 руб. на 485.52 руб., за вересень 1973 року - з 191.17 руб. на 491.17 руб., за листопад 1973 року - з 171.52 руб. на 471,52руб., за січень 1974 року - з 194.58 руб. на 494.58 руб., за лютий 1974 року - з 157.92 руб. на 457.92 руб., за квітень 1974 року - з 100.75 руб. на 400.75 руб.
Окрім цього достовірно знаючи, що в період 1975-1978 років в старательській артілі "Розвідник" ІНФОРМАЦІЯ_2 не працював і заробітну плату не отримував, ОСОБА_3 умисно, шляхом дописання, вніс завідомо неправдиві відомості про розмір заробітної плати та період праці в архівну довідку В-1 від 06.12.2004року видану на його ім`я архівним відділом Адміністрації Тенькінського району Магаданської області за 1974 рік. Так в архівній довідці В-1 від 06.12.2004 року, змінив розмір отриманої заробітної плати в 1974 році збільшивши його до 4721.52 руб., і шляхом дописання до основного її тексту, зазначив, що така видана за період 1974-1978 років та вніс завідомо неправдиві відомості про те, що нібито отримував заробітну плату в період 1975-1978 років, зазначивши у ній, що в 1975 році отримав заробітної плати в розмірі 9400.15руб., 1976 -9163.18 руб., 1977 - 9500.00 руб., 1978-2100.44 руб.
Об?єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції закону, яка діяла на час вчинення інкримінованих обвинуваченому дій грудень 2004 року), виражалася у, зокрема, такій формі: підроблення посвідчення або іншого документа з метою використання його як самим підроблювачем, так і іншою особою. Під підробленням документа необхідно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фалисьфікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручування істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, тощо).
Перед судом поза розумним сумнівом доведено ту обставину, що відбувся факт підробки двох документів - довідок В-1 від 06.12.2004 року та В-1 від 27.09.2004 року, оскільки відбулась фальсифікація справжнього документа, шляхом внесення в нього виправлень. Також, перед судом доведено ту обставину, що саме ОСОБА_3 використав такі підроблені документи. Однак, перед судом не доведено ту обставину, що саме ОСОБА_3 підробив такі документи. Суду не надано жодного доказу, який би підтверджував вказану обставину. Сам факт використання обвинуваченим завідомо підробленого документа не може свідчити про вчинення ним підробки такого документа.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
У зв?язку із наведеним, суд приходить до переконання про необхідність виправдання ОСОБА_3 у пред?явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України - за недоведеністю у вчиненні кримінального правопорушення обвинуваченим.
Під час судового розгляду встановлено, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції закону, що діяла на час вчинення злочину), ОСОБА_3 вчинив 28.12.2004, вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.
Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Зважаючи на те, що перебіг давності не зупинявся та не переривався вчиненням нового злочину, а з часу вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції закону, що діяла на момент скоєння злочину), що є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі минуло понад три роки, ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Також, на думку суду, не може вважатися, що строк давності за злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України переривався вчиненням ОСОБА_3 триваючого злочину (ч. 3 ст. 190 КК України), оскільки початок вчинення шахрайства ОСОБА_3 співпадає в часі із моментом вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто 28.12.2004, а закінченим вважається в момент викриття такого злочину, тобто в момент виявлення обману та припинення злочинного діяння у березні 2013 року.
При визначенні виду і розміру покарання за злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які б пом?якшували покарання обвинуваченого, немає.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, немає.
Враховуючи наведене, а також особу обвинуваченого, а саме те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, а також свідками ОСОБА_19 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він пенсіонер, є особою похилого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного основного покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину.
У справі потерпілим - Управлінням Пенсійного фонду України у Бродівському районі правонаступником якого є Бродівське об?єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області, пред?явлено цивільний позов до ОСОБА_3 , у якому потерпілий просить суд стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 144 862 грн. 53 коп.
Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , які полягали у подачі до управління ПФ України у Бродівському районі завідомо підроблених архівних довідок про розмір заробітної плати ОСОБА_3 , останньому було зайво нараховано та виплачено пенсію за період з січня 2004 року по березень 2013 року на загальну суму 144 862 грн. 53 коп.
ОСОБА_3 цивільний позов не визнав та пояснив, що мав право на пенсійні виплати у такому розмірі, оскільки працював в умовах крайньої півночі, де заробітна плата була завжди вищою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як встановлено судом, внаслідок подання ОСОБА_3 до УПФ у Бродівському районі завідомо підроблених архівних довідок, у яких розмір його заробітної плати після внесення виправлень у такі довідки був збільшений, ОСОБА_3 було нараховано і виплачено пенсію у більшому розмірі, ніж йому належала до виплати.
Таким чином, суд приходить до переконання, що внаслідок незаконних дій ОСОБА_3 Бродівському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Львівської області,було заподіяно збитків у виді безпідставно нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_3 у розмірі 144 862 грн. 53 коп.
Вказана сума збитків підлягає стягненню з ОСОБА_3 в користь потерпілого цивільного позивача по справі.
Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів львівського наукового інституту судових експертиз, які підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції закону, яка діяла на момент вчинення злочину 28.12.2004).
На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358 КК України визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України - за недоведеністю у вчиненні кримінального правопорушення обвинуваченим.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину.
Цивільний позов Бродівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів Львівського НДІ судових експертиз для проведення:
Речові докази, а саме: пенсійну справу ОСОБА_3 повернути Бродівському об?єднаному управлінню Пенсійного фонду України Львівської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1