Справа № 204/1131/17
Провадження № 1-кс/204/279/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 про незаконне тримання під вартою, поданої у порядку ст.206 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2017 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України, відповідно якої, останній просить перевірити наявність підстав для його поточного позбавлення свободи, законність, офіціальність, легітимність і автентичність цих підстав, які на його переконання, підтверджене рядом документальних доказів, є службовим підробленням.

Вивчивши вказану скаргу слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч.2 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

За результатами вивчення поданої скарги в порядку ст.206 КПК України на незаконне тримання під вартою, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності судового рішення.

Так, вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.94 КК України (в редакції 1960 року) та призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25 серпня 2011 року.
Крім того, як вбачається з ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року по справі №1-2/10, в провадженні зазначеного суду перебуває клопотання ОСОБА_2 про продовження строків тимчасового перебування в СІЗО, яке подано відповідно ст.ст.537, 539 КПК України в порядку виконання вироку.
Згідно ст.4 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Так, суддя, під час розгляду заяви, поданої у порядку ст.206 КПК України не вправі давати правову оцінку процесуальним рішенням суду, перебирати на себе права та обов`язки судів вищої ланки.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для постановлення ухвали щодо здійснення доставки ОСОБА_2 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на даний час ОСОБА_2 позбавлений свободи відповідно до судового рішення, то підстав для доставки його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи не вбачається.

Керуючись ст.ст. 12, 24, 202, 206, 309 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 про незаконне тримання під вартою, поданої у порядку ст.206 КПК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1