Дата документу Справа № 334/3810/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-сс/778/769/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/3810/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2017 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2017 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2017 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль «КІА CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .

На вказану ухвалу ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вимагав ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на те, що клопотання слідчого про арешт майна суд повинен був розглядати у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК, якою передбачено участь власника майна при вирішенні питання про арешт майна. Слідчий суддя прийняв рішення про арешт майна, яке не відповідає підставам його накладення.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_7 наполягала на задоволенні апеляційної скарги з підстав, наведених у ній. Прокурор проти задоволення скарги заперечила, вважаючи вказану ухвалу законною і обґрунтованою, а тому підстав для задоволення скарги немає.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме: автомобіль «КІА CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 16.05.2017, близько 16:20, водій ОСОБА_8 керуючи автомобілем «КІА CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинився біля правого краю проїзної частини вул. Південне шосе, в районі буд. № 75, передньою частиною у напрямку вул. Калібрової в м. Запоріжжі.

Після зупинки водій ОСОБА_8 відчинив двері водія, в результаті чого відбувся контакт відчиненими дверима з велосипедистом ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював об`їзд автомобіля у попутному з ним напрямку. Після ДТП велосипедист госпіталізований до лікарні з тілесними ушкодженнями.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, відомості внесено до ЄРДР 17.05.2017 за № 0002234.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність провести ряд судових експертиз, а саме експертизу технічного стану транспортного засобу та автотехнічну експертизу, для чого потрібен вказаний автомобіль.

Крім того, автомобіль «КІА CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, з посиланням на ч.1 ст.170 КПК, задовольнив зазначене клопотання.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представників, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0002234 в частині накладення арешту на автомобіль «КІА CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений у ОСОБА_8 , слідчий суддя заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав для арешту вищевказаного автомобіля, оскільки вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК, для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на автомобіль «КІА CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 236, оскільки він відповідає критеріям ст. 98 КПК та постановою слідчого ОСОБА_10 від 14 червня 2017 року визнаний речовим доказом (а.п. 11).

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК, наклав арешт на вищезазначений автомобіль, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи ОСОБА_8 про те, що арешт на автомобіль «КІА CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 накладено безпідставно без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст.170-173 КПК. При цьому колегія суддів враховує те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга ОСОБА_8 навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2017 року про накладення арешту на майно, залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4