Справа №560/542/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, громадянина України, освіти неповної середньої, раніше судимого 15.10.2013 року Дубровицьким районним судом Рівненської області по ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, громадянина України, освіти середньої, раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, громадянина України, освіти неповної середньої, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
22 березня 2017 року біля 20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з ціллю крадіжки чужого майна прибули до подвір`я ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_1 , де в приміщенні сараю виламали двері, проникли в середину і викрали звідти насос НШ-10 вартістю 150 грн., насос НШ-32 вартістю 300 грн., розібраного плуга від трактора вартістю 3700 грн., кардан до косарки вартістю 600 грн., кардан до картоплекопача вартістю 700 грн. та інший металобрухт, а всього на суму 7000 грн.
Допитаний в суді обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнали повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачені щиро розкаюються.
Крім повного визнання вини обвинуваченими, їх винність у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в нього на подвір`ї знаходиться гараж, в якому він зберігає різні речі, в основному вироби з металу. 23 березня 2017 року зранку зайшов до гаража і побачив, що виламані вхідні двері та зірваний навісний замок. Зайшовши в середину приміщення гаража він виявив, що немає два кардани, чотири гідравлічні насоси до трактора, плуг в розібраному стані та інший металобрухт.
При цьому потерпілий зазначив, що претензій до обвинувачених не має, а тому просить суворо не карати.
Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна - крадіжку,за попередньою змовою групою осіб поєднану з проникненням в приміщення, а тому кваліфікація їхніх дій за ч.3 ст.185 КК України є правильною.
При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинувачених, їхні характеристики за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, не перебування на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ".
Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , суд відносить те, що обвинувачені вину визнали повністю, щиро розкаюються та активно сприяли розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , судом визнається вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
При призначенні покарання суд також враховує і думку потерпілого ОСОБА_7 , який просив суд суворо обвинувачених не карати, призначивши їм покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.
Крім того, суд бере до уваги той факт, що викрадене у потерпілого ОСОБА_7 майно, а саме: насос НШ-10 та насос НШ-32 вартістю 150 грн. та 300 грн. відповідно, розібраний плуг від трактора вартістю 3700 грн., кардан до косарки вартістю 600 грн., кардан до картоплекопача вартістю 700 грн., що встановлено довідками п/п ОСОБА_8 (а.с.39, 84), складають загальну вартість 5450 грн.
Що стосується викраденого майна, такого як інший металобрухт, то ні з матеріалів кримінального провадження, ні в судовому засіданні не встановлено, який саме металобрухт було викрадено та не встановлено його вартість.
Відповідно до ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції невинуватості та закріплення її ст.17 КПК України має найважливіше значення для захисту прав і законних інтересів обвинувачених.
Крім того, положення п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод розкриває сутність та зміст однієї з найважливіших гарантій, закріплених в ній презумпції невинуватості.
Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.05.1997, № 7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" зважаючи на вимоги ч.3 ст.62 Конституції України, судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи попереднього слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України.
Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку
Тому, загальна сума спричинених збитків потерпілому ОСОБА_7 , яка встановлена судом, знайшла своє підтвердження у в ході розгляду справи та підтверджується доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, визнається у розмірі 5450 грн.
Слід зазначити, що як передбачає ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винних, поведінку обвинувачених після вчинення злочину, які щиро розкаялися у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченим слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, попередження нових злочинів, а тому їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання. та рахує за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.
- корпус насоса НШ-10, НШ-32 та корпус плуга, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 - повернути власнику ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1