Справа № 1-кп/679/21/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2017 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нетішин Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого: 1) 25.01.2007 року Нетішинським міським судом за ч.3 ст.185, ст.69, ч.3 ст.186, ст.69, ч.2 ст.289, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; 2)13.06.2007 року Нетішинським міським судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.317, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців; 3)29.11.2007 року Славутським міським судом за ч.3 ст.185, ч.5 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 4) 29.03.2012 року Нетішинським міським судом за ч.1 ст.296 КК України до 80 годин громадських робіт; 5) 17.12.2013 року Нетішинським міським судом за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт; 6)14.05.2014 року Нетішинським міським судом за ч.1 ст.296, ст.71 КК України до 2 місяців 12 днів арешту, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2016 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на коридорі загального користування будинку АДРЕСА_3 , умисно, з метою незаконного проникнення до житла, вибивши ногою вхідні двері, не маючи на те ніякого права, пройшов до кімнати № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , без відома та дозволу останнього, чим порушив його конституційне право на недоторканність житла.

Крім того, 10.01.2016 року близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_4 , вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно викрав ноутбук марки «ASUS N56V», чорного кольору з блоком живлення марки «ASUS» моделі «EXA1202YH» вартістю 9500 гривень та оптичний маніпулятор марки «ASUS» вартістю 160 гривень, які належать ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_5 з вказаними речами покинув вищевказану кімнату та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 9660 гривень.

Вищевказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Його дії також кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Під час підготовчого провадження, 09 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, згідно якої останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у скоєному щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, вибачився перед потерпілим і той його вибачив. У вказаній угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та потерпілий підтримали угоду про примирення, просили її затвердити. Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, із запропонованим видом та мірою покарання погодився. Потерпілий пояснив, що обвинувачений відшкодував до йому заподіяну шкоду і він не має до нього жодних претензій.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також судом встановлено, що потерпілий повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.ч.3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України і вказані злочини відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілим та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 09 лютого 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000013.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене в угоді про примирення покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової комп`ютерно технічної та судової товарознавчої експертиз в розмірі 491 гривня 04 копійки.

Речові докази: ноутбук марки «ASUS N56V», чорного кольору з блоком живлення марки «ASUS» моделі «EXA1202YH», оптичний маніпулятор марки «ASUS», які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 йому ж повернути.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуюча: