Справа № 363/3585/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1590/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 28.12.2016

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000634 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року, яким засуджено:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
за ч.2 ст.289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки не виїжджати на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого майстром по ремонту на СТО ФОП ОСОБА_11 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України не судимого,
за ч.2 ст.289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки не виїжджати на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 01 червня 2016 року близько 02:00 години ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 на автомобілі марки «Mersedes Benz Vito», попередньо змінивши реєстраційний номер автомобіля та знявши з салону задні пасажирські сидіння, прибули до м. Вишгород Київської області та проїжджаючи на зазначеному автомобілі по вул. Шевченка у м. Вишгороді, помітили біля під`їзду будинку №6, мотоцикл марки «Ducati Monster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 . В цей же час у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник прямий умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом з метою особистого збагачення та пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою, під`їхали до місця де знаходився мотоцикл марки «Ducati Monster», відчинили задні двері автомобіля на котрому під`їхали і спільно погрузили мотоцикл до салону автомобіля та вирушили до місця проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , де і залишили викрадений мотоцикл для зберігання.
На вказаний вирок, прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій вважає вирок незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості вчиненого злочину. Суд дійшов правильного висновку щодо винуватості ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України, однак призначаючи покарання в повній мірі не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. В рішенні суду не зазначено, що ОСОБА_8 визнав фактичні обставини відповідно до обвинувального акту, а саме те, що він прибув 01.06.2016 року близько 02:00 год. на автомобілі марки «Mersedes Benz Vito», яким незаконно заволодів на території Оболонського району м. Києва, тобто ОСОБА_8 засуджений за два окремих злочини, передбачені ст.289 КК України та в ході судового розгляду визнав обставини аналогічного злочину на території Оболонського району. Крім того, в порядку ст.89 КК України, ОСОБА_8 є не судимим, однак в минулому вже мав судимість за вчинення злочину, передбаченого ст.289 КК України. Тому просить вирок скасувати в частині призначеного ОСОБА_8 покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.289 КК України до 5-ти років позбавлення.
Заслухавши:
доповідь судді апеляційного суду;
думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити вирок суду без змін;
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого ним кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляціях не заперечуються та не оскаржуються.

Вирок суду щодо ОСОБА_7 учасниками процесу не оскаржується.
Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.
Щодо доводів апеляційної скарги про м`якість призначеного покарання, то вони не ґрунтуються ні на вимогах закону, ні на матеріалах справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні покарання ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2007 та 2012 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює на станції технічного обслуговування майстром по ремонту автотранспорту. Взяв до уваги суд і наявність пом`якшуючих його покарання обставин, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.
За даних обставин, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування вироку, судом не допущено.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок відповідає вимогам закону, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року необхідно залишити без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:
_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4