Справа № 746/243/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне кримінальне провадження № 0000051 від 02.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України

В С Т А Н О В И В :

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період-період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 року Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15.01.2015 року, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

Так, ОСОБА_4 21.07.2015 року призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та відповідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №244 від 03.09.2015 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління взводу управління батареї артилерійської розвідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Наказом командира №288 від 10.10.2015 року солдата ОСОБА_4 переведено на посаду стрільця-санітара механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти механізованого батальйону вказаної військової частини.

У період з 07.01.2016 року по 21.01.2016 року ОСОБА_4 перебував у відпустці, після завершення якої 22.01.2016 року повинен був прибути до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступити до виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до положень Військової присяги та вимоги ст. ст. 11, 16, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

В свою чергу, військовослужбовець за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, починаючи з 22 січня 2016 року в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст.1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу, діючи з прямим умислом, направленим на дезертирство, з особистих мотивів, не з`явившись з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , з метою ухилитися від проходження військової служби без наміру її проходження взагалі, реалізуючи такий умисел, ухилявся від проходження військової служби на території Чернігівської області в АДРЕСА_1 .

Не з`явившись з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 в умовах особливого періоду ОСОБА_4 до 02.06.2017 року обов`язки військової служби не виконував та 02.06.2017 року добровільно з`явився із зізнанням до військової прокуратури Чернігівського гарнізону.

Так, ОСОБА_4 внаслідок нез`явлення на службу з відпустки не виконував обов`язки військової служби з 22.01.2016 року по 02.06.2017 року, будь- яких заходів для повернення на службу до військової частин польова пошта НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в зазначений період ухилявся від проходження військової служби за адресою проживання: АДРЕСА_1 , де займався особистими справами.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч.3 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що був мобілізований Срібнянським ОРВК. Направлений спочатку для прохоження навчання до м.Полтава, а потім для проходження служби до м. Артемівськ. Його кинули на передову, щоб їздив на танкові, він був не готовий служити і морально подавлений. За час служби йому була надана відпустка з 06.01.2016 року по 22.01.2016 року. Коли прийшов у відпустку, знайомі почали його пригнічувати. На грунті цього, після закінчення відпустки він вирішив не повертатися до військової частини. Весь час перебував удома, до моменту з`явлення із зізнанням. Обставин справи не оспорює.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, розяснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації, за ч.3 ст.408 КК України, як умисні дії, що виразились у дезертирстві, тобто нез`явленні з відпустки до військової частини на службу, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, що знайшло своє підтвердження в суді, за що обвинувачений і повинен нести кримінальну відповідальність.

При визначенні виду і розміру покарання суд враховує ступінь і характер суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України є визнання вини у вчиненому та щире каяття, з`явлення із зізнанням.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Як особа, за місцем проходження служби та за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, суд приймає до уваги його щире каяття , визнання вини у вчиненому, з`явлення із зізнанням, як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину за ч.3 ст. 408 КК України. Тому, з врахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 3 ст. 408 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту. На думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, застосувати ч.1 ст. 69 КК України та призначити покарання у виді арешту строком шість місяців.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Срібнянський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: