Справа № 739/284/17
Провадження № 1-в/739/21/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення за періоди 10 вересня 2015 року до 09 жовтня 2015 року, з 27 березня 2016 року до 27 квітня 2016 року та з 10 червня 2016 року до 13 лютого 2017 року у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Дане клопотання мотивоване тим, що після набрання законної сили вироком Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року, яким його засуджено до довічного позбавлення волі він у вказані вище періоди утримувався в установах попереднього ув`язнення у зв`язку з участю у судових розглядах, тому відповідні періоди мають бути зараховані йому у строк відбування покарання згідно положень вказаного вище закону з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання доставлений не був оскільки подав клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

Захисник засудженого клопотання підтримав та просив його задовольнити повністю.

Прокурор у судовому засіданні висловилася проти задоволення клопотання мотивуючи свою позицію тим, що законодавчі положення, на які посилається засуджений, застосовуються до засуджених, яким призначено строкове покарання. Покарання призначене ОСОБА_5 у виді довічного позбавлення волі не є строковим, тому підстави для задоволення клопотання останнього відсутні.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ОСОБА_5 засуджено вироком Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року за вчинення злочинів, передбачених пунктами «б», «г», «е», «і» статті 93 КК України (1960 р.) до довічного позбавлення волі. 19 грудня 2003 року вказаний вирок набрав законної сили.

Після набрання цим вироком законної сили згідно довідки ДП «Чернігівський слідчий ізолятор» від 27 лютого 2017 року засуджений ОСОБА_5 утримувався в Чернігівсьому слідчому ізоляторі у зв`язку з участю в судових засіданнях з розгляду клопотань в Апеляційному суді Чернігівської області та Деснянському районному суді м. Чернігова у періоди з 10 вересня 2015 року до 09 жовтня 2015 року, та з 10 червня 2016 року і по день видачі довідки.

З наданих ДП «Чернігівський слідчий ізолятор» копій ухвал судів, які містяться в особовій справі засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що утримання останнього в установі попереднього ув`язнення у період з 10 вересня 2015 року до 09 жовтня 2015 року та з 06 червня 2016 року до 25 серпня 2016 року було пов`язане з участю засудженого ОСОБА_5 у судових розглядах його клопотань про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку, які передбачені статтею 537 КПК України. З 26 серпня 2016 року ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова засудженого ОСОБА_5 тимчасово залишено у Чернігівському слідчому ізоляторі для участі у судових засіданнях за його заявою про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року за нововиявленими обставинами. Станом на 27 лютого 2017 року згідно довідки ДП «Чернігівський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_5 продовжує перебувати у вказаній установі попереднього ув`язнення.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 24 частини першої статті 3 КПК України передбачено, що судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

Абзацами першим та четвертим частини п`ятої статті 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, яке провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Системний аналіз положень статті 72 КК України та статті 3 КПК України свідчить, що у строк попереднього ув`язнення, серед іншого, включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, у провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

При цьому розгляд судом клопотань про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, визначених статетю 537 КПК України, не є судовим розглядом кримінального провадження в розумінні статті 3 КПК України, тому періоди перебування засудженого в установах попереднього ув`язнення у зв`язку з участю в таких судових розглядах не вважаються попереднім ув`язненням і зарахуванню у строк відбування покарання виходячи зі співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не підлягають.

Водночас періоди перебування засудженого в установах попереднього ув`язнення у зв`язку з його участю в судових розглядах з перегляду вироку за нововиявленими обставинами включаються у строк попереднього ув`язнення в розумінні частини п`ятої статті 72 КК України.

Отже, перебування засудженого ОСОБА_5 в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з його участю в судових розглядах щодо вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку у періоди з 10 вересня 2015 року до 09 жовтня 2015 року, та з 10 червня 2016 року до 25 серпня 2016 року не можуть розглядатися як попереднє ув`язнення в розумінні частини п`ятої статті 72 КК України.

При цьому перебування засудженого ОСОБА_5 в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з його участю в судових розглядах з перегляду вироку за нововияленими обставинами у період з 26 серпня 2016 року до 27 лютого 2017 року є попереднім ув`язненням в розумінні частини п`ятої статті 72 КК України.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, яким внесено зміни до частини п`ятої статті 72 КК України передбачено, що даний Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Статтею 51 КК України, серед іншого, визначено такі самостійні види покарань, які можуть застосовуватися до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, як позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

Аналіз змісту наведених вище правових приписів свідчить, що положення Закону України №838-VIII, в якому використовується словосполучення «позбавлення волі», поширює свою дію як на осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, так і на осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі.

Також суд враховує, що положення статі 151 Кримінально-виконавчого кодексу України містять ряд заохочувальних норм до осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, застосування яких залежить від строку відбутого засудженим покарання, зокрема після відбуття десяти років строку покарання право додатково витрачати грошові кошти, після відбуття п`ятнадцяти років строку покарання право брати учась у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру, а також право подати клопотання про помилування після відбуття не менше двадцяти років призначеного покарання. Це в свою чергу свідчить, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відбутого засудженим до довічного позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі має важливе значення та покращує становище такого засудженого.

Крім того суд бере до уваги, що засудженому ОСОБА_6 судом при винесенні вироку було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до чинного на час винесення вироку законодавства з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. Оскільки Законом України №838-VIII змінено вказане співвідношення та передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі всім засудженим, які не відбули повністю призначене їм покарання на момент набрання чиності зазначеним Законом, що покращує становище засуджених, суд приходить до висновку, що положення наведеного Закону підлягають застосуванню до засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі.

Враховуючи, що на час розгляду даного клопотання засуджений ОСОБА_6 продовжує відбувати покарання у виді довічного позбавлення волі, при цьому до нього застосовувалося попереднє ув`язнення в розумінні частини п`ятої статті 72 КК України у період з 26 серпня 2016 року до 27 лютого 2017 року, суд вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_5 вказаний строк попереднього ув`язнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного частиною п`ятою статті 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому тримання засудженого в установах попереднього ув`язнення після набрання вироком відносно нього законної сили у періоди з 10 вересня 2015 року до 09 жовтня 2015 року та з 06 червня 2016 року до 25 серпня 2016 року, виходячи зі змісту положень статті 72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року №3352-ХІІ, зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не підлягає, оскільки це тримання не було пов`язано з проведення за участі засудженого слідчих дій або з його участю у судовому розгляді кримінального провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, Законом України «Про попереднє ув`язнення», статтею 72 Кримінального кодексу України, статтями 336, 369-372, 392, 393, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбутого за вироком Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 26 серпня 2016 року до 27 лютого 2017 року відповідно до співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1