Справа № 382/691/16-к
Кримінальне провадження № 1-кп/355/5/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" червня 2017 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000527 від 18.10.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин Київської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає : АДРЕСА_2 , військовозобов`язаний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 124 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що 18.10.2015 року після 24 год.( більш точний час в ході судового розгляду встановити не представилося можливим), ОСОБА_7 , перебуваючи у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою свого захисту та захисту своєї сім`ї від неправомірних дій ОСОБА_5 , які виразилися в розбитті металевою трубою скла у віконному пройомі веранди, пошкодженні вхідних дверей та нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_9 , діючи, умисно, з метою заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи при цьому, що така шкода його здоров`ю явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці захисту, тобто діючи із перевищенням меж необхідної оборони, здійснив постріл з рушниці «MP-153» впритул у ОСОБА_5 , який стояв зовні на порозі у безпосередній близькості від дверей, завдавши йому вогнепальне наскрізне поранення правої нижньої кінцівки, подрібні нижньої третини правого стегна, перелом стегнової кістки з повним пошкодженням стегнової артерії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Після чого, усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_6 , який стояв неподалік будинку у подвір`ї за вказаною адресою та не вчиняв жодних дій, що погрожували би здоров`ю чи життю ОСОБА_7 або іншої особи, а також створювали б небезпеку знищення чи пошкодження його майна, маючи умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, навів на нього ствол рушниці та не прицілюючись, здійснив постріл, завдавши йому вогнепальне сковзне поранення правого стегна, травматичний шок важкого ступеня, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Злочини були скоєні за наступних обставин.

17.10.2015 року близько 23.00 год. ОСОБА_7 спільно з невстановленою досудовим слідством особою, з метою з`ясування особистих стосунків із ОСОБА_5 прибули до місця проживання останнього, що по АДРЕСА_3 .

Перебуваючи в приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_7 спільно з невстановленою досудовим слідством особою, вчинили словесну сварку зі ОСОБА_5 , яка переросла в бійку, в ході якої спричинено тілесні ушкодження матері ОСОБА_5 ОСОБА_10 , яка захищала свого сина під час бійки.

Після того, як ОСОБА_7 спільно з невстановленою досудовим слідством особою залишили домоволодіння ОСОБА_5 , останній зателефонував своєму знайомому ОСОБА_11 та повідомив про інцидент, який стався у нього в будинку. ОСОБА_12 в свою чергу зателефонував ОСОБА_13 та попрохав його приїхати для допомоги.

Оскільки ОСОБА_14 в цей час відпочивав в клубі «Максимум» в м. Яготин Київської області разом із ОСОБА_15 , то він запропонував останньому поїхати разом із ним. Відкликавшись на прохання ОСОБА_16 , ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ-2106 приїхали до подвір`я ОСОБА_17 ( двоюрідного брата ОСОБА_18 ), де їх уже чекав ОСОБА_19 . В цей час, із двору, тримаючи в руках металеву трубу вибіг ОСОБА_5 , який, перебуваючи в збудженому стані, швидким кроком попрямував в напрямку яру, а за ним слідом пішли ОСОБА_20 , ОСОБА_14 та ОСОБА_21 . Оскільки двір домоволодіння був освітлений, то вони всі втрьох зайшли у двір де ОСОБА_5 , із трубою в руках побіг до дверей будинку, які були привідкриті, а ОСОБА_6 разом із ОСОБА_22 направилися слідом за ним. Підбігши до дверей, ОСОБА_5 почав бити трубою по дверях та вікнах, розбивши при цьому стекла та через неповно причинені двері, декілька разів вдарив дружину ОСОБА_7 ОСОБА_23 , яка намагалася зачинити двері.

ОСОБА_7 , який в цей час перебував в приміщенні веранди та був очевидцем подій, побіг до кімнати, де в нього перебувала зареєстрована в установленому порядку мисливська рушниця « МР 153» 12 калібру та спорядивши її набоями, через неповно причинені двері здійснив постріл у ОСОБА_5 , а коли той впав на землю, здійснив постіл у ОСОБА_24 влучивши йому у праву ногу вище коліна.

Отримавши кульове поранення, ОСОБА_20 впав на землю і на четвереньках почав відповзати за подвір`я де біля рогу будинку його попід руки взяв ОСОБА_12 та повів через яр. В цей час, ОСОБА_7 ще здійснив декілька пострілів.

Відповідно до висновку судово-медичних експертиз у ОСОБА_6 виявлено вогнепальне сковзне поранення правого стегна, травматичний шок важкого ступеня, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; у ОСОБА_5 виявлено вогнепальне наскрізне поранення правої нижньої кінцівки, подрібні нижньої третини правого стегна з переловом стегнової кістки з повним пошкодженням стегнової артерії, що відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_7 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав пояснивши, що дійсно, 17 жовтня 2015 року після надоїдливих телефонних дзвінків від ОСОБА_25 , він поїхав до останнього додому, щоб пояснити його матері неправомірну поведінку її сина.

Приїхавши до домоволодіння по АДРЕСА_3 , він застав ОСОБА_26 вдома і між ними виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. Однак, в їхню сутичку втрутилася мати ОСОБА_26 в ході якої, заштовхала сина в сусідню кімнату і закрила двері, а тому, він розвернувся та поїхав додому.

Приїхавши додому, він ліг відпочивати. Однак близько 24-ї години, до спальної кімнати забігла його дружина ОСОБА_9 , яка розбудивши його повідомила, що у напрямку їхнього двору, через яр, швидко направляються якісь люди з ліхтарями.

Вставши з ліжка побіг до вхідних дверей та почув сильний стукіт зовні. Відчинивши двері будинку побачив ОСОБА_25 , який проти його волі, не пояснюючи своїх намірів почав завдавати удари металевим прутом по руці і голові. Захищаючись, він намагався виштовхати останнього з будинку та зачинити двері.

В цей час, до дверей підбігла і дружина, яка стала допомагати йому. Зрозумівши, що за дверима окрім ОСОБА_25 знаходяться ще його спільники, він побіг до однієї із кімнат, де знаходилася його мисливська зброя, за взявши її з набоями, повернувся назад.

В цей час, ОСОБА_27 вже потрапив до приміщення будинку та бив його дружину металевим прутом, яка зігнувшись , захищаючи голову рукою, стояла біля дверей і кричала про допомогу.

Побачивши таку картину, він спочатку вистрілив у привідчинені двері вгору поверх голови дружини. Після пострілу, ОСОБА_28 вибіг на вулицю, але продовжувати бити металевим прутом по вхідних дверях, які дружина намагалася зачинити.

В цей час, на подвір`ї будинку знаходилося багато незнайомців, які обступили будинок, били вікна та кричали з погрозами про катування і розправою всій сім`ї. Яка їх була кількість зазначити не може, оскільки на подвір`ї було темно.

Їхня дитина, знаходилася в цей час у спальній кімнаті. Перебуваючи в збудженому стані, відчуваючи реальну загрозу своїй сім`ї, він висунув рушницю з розбитого вікна та здійснив ще один попереджувальний постріл у сторону порогу будинку.

Загрозу для свого життя та життю своєї родини сприймав реально, оскільки до моменту цієї події, йому постійно телефонував ОСОБА_27 та вимагав сплатити йому кошти за роботу, яку він не виконував. У телефонних розмовах, останній постійно натякав на тісні зв`язки з особами циганської національності та раніше судимими особами, з якими відбував покарання та наполягав на негайному перерахуванні коштів на його банківську картку, погрожуючи вбивством.

Крім того, 14 жовтня 2015 року ОСОБА_27 та ОСОБА_12 приїздили до місця його роботи в місті Вишгород Київської області, де спричинили тілесні ушкодження з вимогою негайного погашення боргу. За наслідками такої події, на другий день, він звертався із заявою до прокуратури Яготинського району.

17 жовтня 2015 року, коли вони з дружиною приїхали до свого будинку то побачили спалені дрова, які придбали для опалення.

Суд оцінивши в сукупності фактичні обставини, допитавши в ході судового слідства інших учасників даної події вважає, що покази обвинуваченого ОСОБА_7 є такими, що в повній мірі не відповідають подіям, що мали місце в ту ніч.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що ввечері 17.10.2015 року він разом із своїм приятелем ОСОБА_14 перебували в клубі «Максимум» в м. Яготин Київської області. В це час до ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про те, що в будинок до ОСОБА_5 ( якого він раніше не знав) зайшли невідомі особи, які побили останнього та членів його родини. ОСОБА_12 прохав ОСОБА_16 приїхати та допомогти розібратися. Відкликавшись на прохання ОСОБА_16 поїхати разом з ним, ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ-2106 приїхали до подвір`я ОСОБА_17 ( двоюрідного брата ОСОБА_18 ), де їх уже чекав ОСОБА_19 . Їм назустріч, тримаючи в руках металеву трубу вибіг ОСОБА_5 , який, перебуваючи в збудженому стані швидким кроком попрямував в напрямку яру, а вони із ОСОБА_22 пішли слідом за ним. Піднявшись через яр на пагорб ОСОБА_5 із трубою в руках, яку він взяв в дворі свого брата, перший побіг до дверей будинку, які були при відкриті та декілька разів вдарив по них металевою трубою. Коли ОСОБА_6 підходив до будинку, то ОСОБА_5 в цей час розбив шибку на вікні веранди і в цей час пролунав постріл після якого, останній впав на землю. Через декілька секунд, ОСОБА_6 побачив чоловіка, який стояв в проході дверей та здійснив постріл в його сторону. Відчувши як оніміла нога, він упав на землю і на четвереньках почав відповзати за подвір`я. Біля рогу будинку його попід руки взяв ОСОБА_12 та повів через яр. В цей час пролунало ще декілька пострілів та почулися крики ОСОБА_5 . Намагання додзвонитися до швидкої допомоги для надання медичної допомоги виявилися безрезультатними, а тому, ОСОБА_12 відвів його до брата ОСОБА_5 ОСОБА_29 звіди його забрала карета швидкої допомоги. Постріл був здійснений у пахову частину. Також зазначив, що він не знав про те, що буде робити ОСОБА_5 на подвір`ї ОСОБА_7 . Біля дверей, він бачив силует людини жіночої статі. Постріл пролунав в той час, коли ОСОБА_5 бив металевою трубою по дверях, які на той момент були прочинені. Скільки саме ударів наніс останній по дверям він точно сказати не може.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 17.10.2015 року близько 23.00 год. він, після робочого дня приїхав із м. Києва додому та пішов приймати ванну. В цей час, до приміщення його помешкання зайшли двоє чоловіків, одним з яких був ОСОБА_7 , які на ґрунті особистих неприязних стосунків влаштували сварку в ході якої, невідомий йому чоловік, який був одягнутий в камуфляжну форму і балаклаву, кинув його сестру ОСОБА_30 на підлогу. Коли він вийшов із ванної кімнати, то до нього підбіг ОСОБА_7 із палицею (держаком від лопати) в руках та почав наносити удари в область голови. В ході бійки вони опинилися на кухні, куди ввійшла його мати, яка стала між ними намагаючись не допустити бійку. Відштовхнувши матір, він продовжував битися із ОСОБА_7 . Водночас, мати не впускала до будинку іншого чоловіка, який здійснив постріл із травматичного пістолету. Якимось чином матері вдалося заштовхнути ОСОБА_5 в кімнату та зачинити двері. ОСОБА_7 та невідомий чоловік продовжували стояти та щось кричати, але сестра випроводила їх з будинку. Після чого вони сіли в автомобіль марки «Форд Мондео» та поїхали. Змивши з обличчя кров, ОСОБА_5 взяв у матері телефон, вставив свою сім картку, оскільки його телефон був розбитий, та поїхав на велосипеді до ОСОБА_31 . На разі ОСОБА_12 працював в м. Києві разом з ним та знав про те, що ОСОБА_7 не хотів віддавати зароблені ОСОБА_5 кошти в розмірі близько 10 000 грн. Розбудивши ОСОБА_32 , вони разом із ним поїхали на велосипеді в сторону вокзалу щоб поповнити рахунок, а потім, перейшли залізничну колію та рушили до ОСОБА_17 , розбудивши якого, розповів, що сталося та запропонував сходити до ОСОБА_7 та розібратися з ним. ОСОБА_33 просив дочекатися ранку, натомість він схватив металеву трубу довжиною близько 1м., яка лежала на подвір`ї та пішов з нею на вихід із двору. Йдучи, позаду себе почув голоси ОСОБА_32 та ще якогось хлопця, але хто конкретно за ним йшов він не знав. Підійшовши до подвір`я ОСОБА_7 , він побачив автомобіль « Ford Mondeo» , на якому той приїжджав до нього, а тому він зрозумів, що господар перебуває вдома. Зайшовши у двір, який був слабо освітлений, ОСОБА_5 підбіг до вхідних дверей та побачивши через вікно якийсь силует, вдарив трубою яку тримав у руках по дверях, які в той момент були прочинені та почав наносити удари у привідчинені двері. Чи наносив комусь тілесні ушкодження сказати не може. Також, він декілька разів вдарив трубою і по вікнах у веранді, розбивши шибку. Під час здійснення ударів почув глухий вакуумний звук та відчув біль в правій нозі. Ставши на ногу, він побачив, що нога зігнулася в іншу сторону і він упав від гострої болі. Лежачи на підлозі, ОСОБА_5 просив вколоти знеболююче, проте ОСОБА_34 підійшов до нього та наставивши дуло рушниці до правої скроні, пригрозив пристрелити. В цей час вибігла співмешканка та попросила не робити цього. Коли ОСОБА_7 пішов до виходу із двору, із будинку вийшов чоловік одягнений в камуфляжну форму, але обличчя його ОСОБА_5 не побачив. Цей чоловік почав бити його ногою по голові та запитував хто був четвертим. Повернувшись, ОСОБА_7 звернувся до чоловіка в камуфляжній формі з пропозицією закопати ОСОБА_5 однак той, за допомогою жгута перев`язав йому ногу та перед самим приїздом працівників міліції закидав йому обличчя землею. Коли приїхала швидка допомога ОСОБА_5 не пам`ятає, а прийшов до тями, коли його клали на ноші. Внаслідок даного випадку він втратив ногу та перебував на лікуванні майже місяць, отримав ІІІ групу інвалідності. Також зауважив, що гроші за виконані роботи йому платив ОСОБА_7 . Він працював із травня по червень місяці 2015 року у м. Вишгород Київської області, де виконував малярні роботи. ОСОБА_19 також до цих робіт був причетний. Конфлікт із ОСОБА_7 розпочався за місяць до події, що сталася. 17.10.2015 року ОСОБА_5 телефонував до ОСОБА_7 , писав СМС-повідомлення з питанням, чому він не перераховує зароблені гроші, на що останній відповідав, що ОСОБА_5 нічого не отримає. Про те, що ОСОБА_7 мав прийти 17.10.2015 року до нього додому, нічого не знав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_28 телефонував ОСОБА_7 з приводу виплати грошей, на що останній пояснював, що оскільки не закриті наряди по виконаних будівельних роботах, тому про оплату говорити рано. Не зважаючи на пояснення чоловіка, ОСОБА_5 продовжував наполягати на виплаті грошей та погрожував чоловікові фізичною розправою.

17.10.2015 року їхня сім`я готувалася до сну. ОСОБА_9 , зайшовши в кімнату своєї дитини почула крики, які долинали із вулиці. Виглянувши у вікно, вона побачила людей, що бігли в сторону їхнього будинку. Вона розбудила чоловіка, той взяв ліхтарик, щоб вийти подивитися, що відбувається, але одразу ж забіг в будинок, а за ним, тримаючи трубу в руках, забіг ОСОБА_27 , який, відштовхнувши ОСОБА_23 , декілька раз вдарив її. В цей час із сусідньої кімнати вийшов чоловік та попередив ОСОБА_26 , що буде стріляти. Не зважаючи на це, останній продовжував рух в його сторону, а тому, ОСОБА_34 здійснив постріл вверх над дверима. Після пострілу, ОСОБА_35 вибіг з будинку продовжуючи завдавати удари трубою по дверях та вікну. Підійшовши до вікна, чоловік вистрілив, після чого стало тихо. ОСОБА_9 побачила, як він вийшов на вулицю і в цей час почула звук схожий на удар, від якого ОСОБА_34 присів та сказав, щоб викликали швидку допомогу. Оскільки телефон швидкої допомоги не відповідав, то вона зателефонувала братові чоловіка ОСОБА_36 з проханням допомогти викликати швидку та міліцію. Побачила, що на порозі лежав ОСОБА_27 , який в грубій нецензурній формі погрожував їхній сім`ї фізичною розправою. ОСОБА_37 приїхав через невеликий проміжок часу та надав першу допомогу ОСОБА_38 наклавши йому джгут на ногу. Через деякий час приїхала швидка допомога, яка забрала ОСОБА_39 , а ще через деякий час приїхали працівники міліції.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_40 показав, що жовтні місяці 2015 року близько 06.00 год. ранку до нього в будинок постукав працівник міліції та попросив підійти до сусіднього домоволодіння, так як там відбулася стрільба. Коли він підійшов до двору, то побачив, що хвіртка була відкрита, вікна у веранді побиті, а зліва від дверей, була калюжа крові. Працівники міліції запросили його пройти до будинку, в якому приблизно в одному метрі від дверей знаходилася мисливська рушниця. Де знаходилися гільзи від рушниці він не помітив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_41 пояснив, що 17.10.2015 року близько 09-ї години він приїхав до своєї матері, щоб підготувати хату до зими (позабивати плівкою вікна та ін.). Оскільки інструменту в матері не було, то він приходив по інструмент до брата. Близько 01.00 год. ночі йому зателефонував ОСОБА_42 та повідомив, що до нього прийшли невідомі, які побили його та вікна, а він натомість застосував мисливську рушницю для захисту. Після дзвінка, він одягнувся та побіг до брата, по дорозі зателефонувавши у міліції та до швидкої допомоги. Чи телефонувала йому дружина брата він не пам`ятає. Після того як він зайшов у двір, то побачив, що поза площадкою лежав ОСОБА_27 з перев`язаною хустиною ногою. Взявши із автомобіля джгут, перетягнув останньому ногу. В цей час, він побачив маячки швидкої біля яру. Коли він прибіг до того місця, то побачив, що медпрацівники надають медичну допомогу пораненому чоловікові. Він знову зателефонував до швидкої та повідомив про іншого пораненого. Приїхала друга швидка та забрала ОСОБА_43 . Після від`їзду швидкої допомоги приїхали працівники міліції, з якими він зайшов до хати де побачив, що у веранді із правого боку де були побиті вікна, лежала металева труба. Стверджує, що до ОСОБА_26 ніколи фізичного насильства не застосовував

Свідок ОСОБА_44 , у своєму поясненні повідомила, що 17.10.2015 року увечері, до них забіг брат її чоловіка ОСОБА_28 та повідомив, що ОСОБА_45 побив його матір та сестру. Вона побачила, що ОСОБА_18 був дуже збуджений, а тому, запропонувала йому заспокоїтися, а сама пішла ставити каву. Коли повернулася, то його вже не було. Чи ще хтось окрім ОСОБА_18 заходив до них, вона не пам`ятає, з ким він пішов вона не бачила, але зазначила, що хлопці пішли в напряму будинку ОСОБА_7 . Через деякий час, вона з чоловіком почула постріли. Чоловік хотів побігти на постріли, але вона його не пустила. Через деякий проміжок часу до їхнього подвір`я ОСОБА_19 затягнув пораненого ОСОБА_6 , який спочатку був при свідомості. Незадовго приїхала швидка допомога, яка забрала пораненого. Також ОСОБА_46 додала, що знала про конфлікт між ОСОБА_47 та ОСОБА_48 на ґрунті невиплачених грошей
ОСОБА_49 будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка дав наступні покази, що в той вечір (дати не пам`ятає) разом із сім`єю готувався до сну. В цей час до будинку забіг брат ОСОБА_18 , та повідомив, що ОСОБА_7 здійснив постріл у стелю та побив їхню матір та сестру. Дружина пішла готувати каву. ОСОБА_18 повідомив, що хоче піти до кривдника та розібратися із ним. Для цього він попросив у нього металеву трубу, але ОСОБА_50 нічого не дав, більше того поховав від нього лопати та вила. ОСОБА_18 пішов сам, а через хвилин десять, він почув два чи три постріли та крик: «Хлопці, заберіть мене». До нього у його двір притягнули Забейду ОСОБА_51 , який перебував у шоковому стані. Незадовго приїхала швидка, медпрацівники зробили укол та забрали ОСОБА_24 в лікарню.
Допитаний в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_52 показав, що в той вечір, 17.10.2015 року, він відпочивав вдома та почув стукіт у вікно. Вийшовши, побачив чоловіка у цивільній формі, про якого знає, що він, як справжній офіцер воює у зоні АТО. Цей чоловік попросив бути свідком подій, що сталися у дворі ОСОБА_7 , про які він розповів. Після цього ОСОБА_53 одягнувся та пішов разом із чоловіком у двір ОСОБА_7 де побачив працівників міліції, які знаходилися у дворі та у будинку. Через деякий час працівники міліції показали йому патрони, які знаходилися у дворі та веранді. Скільки конкретно він бачив гільз сказати не може. Одна гільза лежала ближче до хати. Біля веранди була пляма бурого кольору схожа на кров. Гільзи були складені в пакет, рушниця знаходилася у веранді. Він підписав протокол, який дав йому чоловік у цивільній формі. У дворі ОСОБА_7 був неодноразово. Знає його як врівноваженого та доброзичливого сусіда.
Окрім показів потерпілих, свідків винність ОСОБА_7 підтверджується зібраними органом досудового розслідування та перевірених в судовому засіданні матеріалів даного кримінального провадження.
-Із дослідженого в судовому засідання запису із CD-диску аудіо запису телефонних дзвінків , здійснених на лінію « 102», 18.10.2015 року о 00 год.40 хв. до чергової частини Яготинського відділення поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_54 про те, що 18.10.2015 року близько 1-ї год. на подвір`я ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_4 прийшло чотири особи: ОСОБА_55 , ОСОБА_28 , ОСОБА_19 та чоловік на ім`я ОСОБА_56 , які за допомогою металевої труби розбили вікна та пошкодили двері будинку, при цьому вимагаючи 4000 грн., які начебто ОСОБА_7 винен ОСОБА_5 . В ході виниклого конфлікту ОСОБА_7 застосував мисливську рушницю МР 153, 12 калібру здійснивши три постріли. В результаті пострілів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень.
За вказаним повідомленням, були внесені відомості до ЄРДР за № 0000527 від 18.10.2015 року.
-Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.10.2015 року із ілюстративними таблицями до нього ( т.1 а.с.6-46 ), об`єктом огляду є домоволодіння , розташоване за адресою АДРЕСА_1 . В ході огляду виявлено пошкоджене вікно, розбита шибка. Також у дворі під деревом виявлена стріляна гільза 12-го калібру з написом « ТАХО», « Syper » Картеч та споряджений патрон 12 калібру до гладко ствольної мисливської зброї з написом « ТАХО», «Буран».
Біля порогу будинку на землі виявлено пляму бурого кольору, схожу на кров.
У веранді у шафі виявлена одноствольна самозарядна гладко ствольна мисливська рушниця « МР-153» № НОМЕР_1 калібру, а за диваном, стріляну гільзу 12-го калібру з написом « ТАХО», « Syper» , Картеч.
Також в ході огляду, на холодильнику виявлено картонну коробку , в якій знаходився револьвер « SAFARI РФ 420», який придатний до стрільби патронами 4 мм.
В ході огляду подвір`я, біля хвіртки виявлено стріляну гільзу з написом « ТАХО», « Буран», 12-го калібру.
Таким чином, як вбачається із вищенаведених доказів, ОСОБА_7 було здійснено 3 постріли, що підтверджує правдивість слів потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та спростовую покази обвинуваченого в тій частині, що перший постріл він здійснив у привідчинені двері поверх голови своєї дружини, а другий, попереджувальний, із вікна будинку в сторону порогу.
Суд вважає, що ОСОБА_7 , як досвідчений мисливець, без будь-яких попереджень застосування зброї, цілеспрямовано, з близької відстані здійснив два постріли: безпосередньо, перший в ОСОБА_5 , а другий в ОСОБА_6 , який стояв осторонь неподалік від будинку. Про цілеспрямованість пострілів з близької відстані, вказує рапорт о/у СКР Яготинського РВ від 19.10.2015 року про те, що в ніч з 18.10.на 19.10.2015 року у Яготинській ЦРЛ лікар-хірург Глиняний видав йому пиж-контейнер, який знаходився у тілі ОСОБА_6 ( т.1 а.с.50).
Окрім того, досліджені судом дані докази, спростовують твердження обвинуваченого про велику кількість осіб, які перебували в момент здійснення ним попереджувальних пострілів у дворі та здійснювали дії, які він реально сприймав як загрозу своєму життю та життю своєї родини.
-Відповідно до довідки чергового анестезіолога Яготинської ЦРЛ, ОСОБА_5 був доставлений у реанімаційне відділення Яготинської ЦРЛ з діагнозом відкритий багатоуламковий перелом н/з правої стегнової кістки, правого колінного суглобу, поверхнева вогнепальна наскрізна рана в/з лівого стегна ( т.1 а.с.49).
-Як вбачається із протоколу № 174 медичного огляду для встановлення факту вживання на стан сп`яніння, проведеного черговим лікарем ОСОБА_57 , обвинувачений ОСОБА_7 на момент проведення огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння.( т.1 а.с. 47).
-Відповідно до висновку експерта № 4-01/1967 від 13.01.2016 року (т.1 а.с.56-66), наданий на дослідження предмет схожий на револьвер, який вилучений в домоволодінні ОСОБА_7 вогнепальною зброєю не являється, а є револьвером моделі «SAFARI РФ 420 » калібру 4 мм. Flobert, № НОМЕР_2 , придатний для стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм.для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків ( тирів, стрільбищ). Револьвер виготовлений промисловим способом.
Предмет схожий на рушницю є мисливською одноствольною самозарядною гладкоствольною вогнепальною зброєю мисливською гладкоствольною рушницею « МР-153» № НОМЕР_3 , 12 калібру. Дана рушниця виготовлена промисловим способом.
-Відповідно до Довідки № 1838/109/1010/20/08.16 від 11.04.2016 року, згідно обліку власників зброї в дозвільній системі Яготинського ВП ГУ НП в Київській області, мисливська гладкоствольна рушниця « МР-153» № НОМЕР_3 , 12 калібру, зареєстрована за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 ( т.2 а.с.120)
Надані на дослідження предмети, які знаходяться у СП № НОМЕР_4 та СП № НОМЕР_5 являються:
-три предмети схожі на гільзи є частинами боєприпасами стріляними гільзами 12-го калібру;
-шість предметів схожі на патрони є боєприпасами до мисливської вогнепальної зброї 12-го калібру- мисливськими патронами 12-го калібру;
-два предмета схожі на патрони боєприпасами не являються, а є патронами 12-го калібру спорядженими гумовими кулями. Надані на дослідження 8 патронів та три гільзи 12-го калібру споряджені: два патрони гумовою кулею, два патрони картеччю діаметром 8 мм., чотири патрони - шротом діаметром 3 мм.
Із протоколу огляду від 13 квітня 2016 року вбачається, що аналізом роздруківок телефонних з`єднань за добу 17-18 жовтня 2015 року встановлено, що ОСОБА_7 у 13:00 та у 19:27 телефонував своєму братові ОСОБА_58 , у 22.18 та у 22:23 телефонував до ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_5 у 22:18 ( два рази) та у 22:36 ( два рази) телефонував до ОСОБА_7
-Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.01.2016 року ( т.1 а.с.118-122) за участю ОСОБА_5 та проведення слідчого експерименту від 23.01.2016 року ( т.1 а.с.123-127), за участю ОСОБА_6 останні із усіма подробицями розповіли про обставини скоєного злочину.
-Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.02.2016 року ( т.1 а.с.161-166) за участю потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 останні підтвердили свої пояснення, які вони давали будучи допитаними як потерпілі, так і під час проведення з ними відтворення 23.01.2015року.
Оскільки покази потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїй сукупності узгоджуються як з показами допитаних в суді свідків, так і з матеріалами справи, то суд вважає, що пояснення потерпілих є логічними, послідовними та такими, які відповідають фактичним обставинам справи.
-Як вбачається із висновку експерта № 17/д від 09.13.2016 року у громадянина ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: вогнепальне сквозне поранення правого стегна, травматичний шок важкого ступеня.
Виявлені ушкодження утворилися від компактної дії декількох вогнепальних снарядів, які володіли високою кінетичною енергією та які могли утворитися з близької відстані з мисливської рушниці ( т.1 а.с.153-155).
-Відповідно до висновку експерта № 127 від 05.11.2015 року у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом головки і основи проксимальної фаланги 1-го пальця лівої ступні, садно волосяної частини голови, садно та синець обличчя, синець 1-го пальця лівої ступні, які характерні для дії твердого предмету, або при ударі об такий і за давністю можуть відповідати терміну 18.10.2015 року.
Перелом головки і основи проксимальної фаланги 1-го пальця лівої ступні відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад 21 добу.
Садно волосяної частини голови, садно та синець обличчя, синець 1-го пальця лівої ступні відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Потерпілому було завдано не менше чотирьох ударів, або контактів.
Аналізуючи обставини отримання даних тілесних ушкоджень, суд не виключає, що дані тілесні ушкодження ( або якесь із них), могли утворитися як під час бійки в будинку ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 так і в будинку ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_4 де ОСОБА_5 металевим прутом наносив удари у привідчинені двері за якими міг перебувати і обвинувачений ОСОБА_7
-Відповідно до висновку експерта № 128 від 21.10.2015 року у ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно лівого зап`ясткового суглобу, яке характерне для дії тупого твердого предмету, або при ударі об такий, за давністю може відповідати терміну 18.10.2015 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Потерпілій було завдано не менш одного удару або контакту.
Не виключно вірогідність утворення даного ушкодження при падінні з висоти власного зросту ( т. а.с.197-198).
Аналіз даного висновку спростовує твердження обвинуваченого в тій частині, що коли він вийшов із рушницею, то побачив, як ОСОБА_5 б`є його дружину металевим прутом, а та, захищаючи свою голову, виштовхувала ОСОБА_5 з веранди.
- Відповідно до висновку експерта № 16/д від 09.03.2016 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження : вогнепальне наскрізне поранення правої нижньої кінцівки, подрібні нижньої третини правого стегна з переломом стенової кістки з повним пошкодженням стегнової артерії.
Виявлені ушкодження утворились від компактної дії декількох вогнепальних снарядів, які володіли високою кінетичною енергією, які могли утворитися 18.10.2015 року при пострілі в притул з мисливської рушниці ( т.2 а.с. 8-11).
Даний висновок спростовує твердження ОСОБА_7 про здійснення ним попереджувальних пострілів, оскільки експерт беззаперечно стверджує про здійснення пострілу з рушниці впритул до потерпілого ОСОБА_5
-Як вбачається із довідки головного лікаря ЦРЛ Яготинської районної державної адміністрації № 1538 від 26.11.2015 року ( т.2 а.с. 101), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Яготинської ЦРЛ з 18.10.2015 року по 16.11.15року;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному та хірургічному відділенні Яготинської ЦРЛ з 18.10.2015 року по 16.11.15року;
Відповідно до ст.94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.
В судових дебатах, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_59 звернувся до суду з клопотанням про визнання доказу, а саме протокол огляду житлового приміщення та території домоволодіння ОСОБА_7 від 18.10.2015 року, проведеного за згоди власника, недопустимим посилаючись на порушення органом досудового розслідування ст.237 КПК України.
Суд вважає, що твердження захисника про те, що проникнення до житла особи за згодою не звільняє слідчого, прокурора від обов`язку звернутися до суду з клопотанням про проведення обшуку чи огляду приміщення, не ґрунтується на законі, оскільки положення викладені у ст. 233 КПК України, дають підстави вважати, що за добровільною згодою особи можна проникнути до її житла, і таке проникнення не тягне за собою обов`язку слідчого чи прокурора звертатися до суду з клопотанням про надання дозволу на обшук чи огляд житла.

Як було встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_7 , який є власником будинку АДРЕСА_1 надав співробітникам поліції письмову заяву про те, що він не заперечує проти огляду його домоволодіння співробітниками міліції Яготинського РВ. Наведене свідчить про те, що проникнення до житла було здійснено на підставі ч. 1 ст. 233 КПК України, а не на підставі ч. 3 цієї ж статті. Таким чином суд вважає, що огляд домоволодіння ОСОБА_7 співробітниками Яготинського РВ було проведено без порушення права ОСОБА_7 на недоторканість житла, а тому доводи захисника про недопустимість доказів внаслідок порушення прав і свобод людини не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Також, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_59 стверджує, що не можуть бути визнані судом як допустимі докази експертні дослідження та зроблені за їх результатами висновки, а саме висновки щодо отриманих тілесних ушкоджень потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскільки вони були підготовлені на підставі медичної документації, яка становить лікарську таємницю, тобто є захищеними відомостями в зв`язку з чим, для їх витребування є необхідною вимогою наявність ухвали слідчого судді.
При дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0000527 від 18.10.2015 року судом встановлено, що 24 лютого 2016 року слідчим суддею Яготинського районного суду Київської області за клопотанням прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури була постановлена ухвала ( т.1 а.с.144) відповідно до якої, прокурору Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури було надано тимчасовий доступ до документів, які знаходилися у володіння Яготинської ЦРЛ і містили інформацію про перебування на стаціонарному лікуванні потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з можливістю їх вилучення .
Таким чином, посилання сторони захисту про визнання недопустимими докази , а саме висновки судово-медичних експертиз № 16/д від 19.03.2016 року та № 17/д від 09.03.2016 року, є безпідставними.
З урахуванням вищенаведеного, оцінивши в сукупності докази, які були досліджені в ході судового розгляду суд вважає, що покази ОСОБА_7 в тій частині, що він діяв в стані необхідної оборони, оскільки існувала реальна потреба у відверненні протиправного посягання на його сім`ю, є не що інше, як його намагання уникнути відповідальності за ті протиправні дії, які він вчинив.
Так, відповідно до ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Згідно ч.5 даної статті, не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Аналогічне положення закріплено і в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 1 « Про судову практику у справах про необхідну оборону» відповідно до якого, правомірним слід вважати застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості шкода заподіяна тому, хто посягає, якщо воно здійснене для захисту від нападу озброєної особи або групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення.

Відповідно до п.5 даної постанови, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані та інші обставини.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

За фактичними обставинами справи конфлікт спровокував сам ОСОБА_7 , який поїхав до домоволодіння ОСОБА_5 де став ініціатором бійки із останнім в ході якої, тілесні ушкодження були заподіяні матері ОСОБА_26 , яка намагалася розборонити їх.

В подальшому, коли до його двору зайшли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і останній почав бити металевою трубою по вікнах та дверях його будинку, ОСОБА_7 , з метою захисту, не скористався револьвером моделі «SAFARI РФ 420», який знаходився в коробці на холодильнику у веранді де відбувалися події, а цілеспрямовано, пішов до іншої кімнати де знаходилася його мисливська рушниця та без попередження, впритул вистрілив у ОСОБА_5 .
Таким чином, такі обставини дають підстави для висновку про те, що правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ст. 124 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони , є вірною.
Окрім того, на переконання суду є вірною і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України оскільки, обвинувачений усвідомлюючи, що в застосуванні мисливської рушниці як знаряддя захисту немає необхідності, оскільки ОСОБА_5 , який вчиняв протиправні дії із вогнепальним пораненням лежав на землі, а ОСОБА_6 не вчиняв жодних дій, які б загрожували здоров`ю чи життю ОСОБА_7 або членів його родини, а також створювали б небезпеку знищення чи пошкодження його майна, маючи умисел, спрямований на заподіянні ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, навів на нього ствол рушниці та будучи досвідченим мисливцем, не прицілюючись здійснив постріл в останнього спричинивши йому тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Судом також враховується поведінка обвинуваченого в ході судового розгляду, його нещирість та намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 передбачених ст. 66 КК України в ході судового розгляду не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , передбаченою ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, умови його життя, відношення до праці, відсутність судимостей, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд вважає що виправлення обвинуваченого можливе тільки з ізоляцією його від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, по яким кваліфіковані його дії.

Суд враховуючи призначене обвинуваченому покарання, вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою і до набрання вироком законної сили утримувати його в державній установі « Київський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту його затримання, тобто з 06.06.2017 року.

Вирішуючи питання цивільного позову заявленого потерпілим ОСОБА_5 про стягнення із ОСОБА_7 40 799 грн.14 коп. заподіяної матеріальної та 3 000 000 грн. моральної шкоди, а також цивільний позов прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах Яготинської центральної районної лікарні про стягнення понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину на суму 25 084 грн.16 коп. , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведених підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як встановлено в ході розгляді вказаного кримінального провадження, внаслідок злочинних діянь обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження та як наслідком цього, ОСОБА_5 була відрізана нога і 01 лютого 2016 року йому призначена 3-я група інвалідності ( т.3 а.с.70 )

Відповідно до довідки Яготинської ЦРЛ ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 18 жовтня по 16 листопада 2015 року і на його лікування ( відповідно до чеків (т.3 а.с. 72-83) були потрачені кошти на загальну суму 40 799 ( сорок тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 10 коп..

Враховуючи вимоги ст. 1177 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути вказану суму із обвинуваченого ОСОБА_7 як з особи, яка визнана винною у вчиненні інкримінованих йому злочинах.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди суд виходить з наступного.

Порядок та правові підстави відшкодування моральної шкоди визначаються ст. 23 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала зокрема і у зв`язку з вчиненням злочину щодо життя та здоров`я особи.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права захищаються законом і є непорушними (ст. 21 Конституції України). У цьому зв`язку суд зважає на те, що факт протиправної поведінки відповідача - обвинуваченого по справі ОСОБА_7 є встановленим судом .

Виходячи із зазначених норм Конституції України та Цивільного кодексу України, суд вважає, що позивач ОСОБА_5 має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Оцінюючи характер, обсяг та ступінь моральних страждань заподіяних позивачу, наслідки таких протиправних дій, які призвели до глибоких та тривалих моральних страждань потерпілого, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 із позовною заявою про відшкодування заподіяних збитків до суду не звертався.

Відповідно до ст.1266 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, що її завдала.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги заявлені прокурором Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах Яготинської ЦРЛ на загальну суму 25 084 грн.16 коп. оскільки, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із 18.10 по 16.11.2015 року перебували на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Яготинської ЦРЛ і на їх лікування затрачені кошти на загальну суму 25084 грн.16 коп.

Вирішуючи долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України, суд вважає за необхідне речові докази, а саме:
-гільзи 3 шт. («Тахо» Буран №5 12/70 » - 1 шт., «Супер Картечь 12/70» - 2 шт.), які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яготинського відділення поліції, суд вважає за необхідне знищити

-патрон «Тахо» Буран №5 12/70» - 1 шт., патрони 7 шт., рушниця мисливська МР-153, одноствольна, 12 калібру, № НОМЕР_3 , які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яготинського відділення поліції, суд вважає за необхідне передати до складів зберігання служби озброєння управління логістики МТЗ ГУ НП у Київській області для подальшого відшкодування вилученої зброї та боєприпасів;

-трубу металеву, яка перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яготинського відділення поліції, суд вважає за необхідне знищити.

-спортивні штани потерпілого ОСОБА_6 які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яготинського відділення поліції, суд вважає за необхідне повернути потерпілому.

- CD-диск, отриманий в ході тимчасового доступу до речей і документів від оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000527

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК у разі провадження експертизи під час досудового розслідування в обвинувальному акті, який передається до суду, обов`язково зазначаються відомості щодо розміру витрат на залучення експерта.

Згідно зі ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином суд вважає за необхідне стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 1243,70 грн., а саме:

-за проведення балістичних експертиз від 13.01.2016 року № 4-01/1967 на суму 691,20 грн. ( т.1 а.с.57 ), від 11.04.2016 року №4-01/146 на суму 552,50 грн. ( т.1 а.с.187)

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ст. 124 КК України та призначити йому покарання :

-за ч.1 ст.121 КК України - 5 ( п`ять ) років позбавлення волі;

-за ст.124 КК України арештом строком на 3 місяці.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання 5 ( п`ять років ) позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою і до набрання вироком законної сили утримувати засудженого в державній установі « Київський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з 06 червня 2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення із ОСОБА_7 40799 ( сорок тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн.10 коп. матеріальної та 3000000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 проживає АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 проживає АДРЕСА_3 40 799 ( сорок тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн.10 коп. матеріальної та 200 000 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 240 799 ( двісті сорок тисяч сімсот дев`яносто дев`ять ) грн.10 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 проживає АДРЕСА_1 на користь Яготинської центральної районної лікарні ( рахунок 9615 УДКСУ в Київській області, МФО 821018, код 01994422) витрати, понесені внаслідок стаціонарного лікування потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сумі 25 084 ( двадцять п`ять тисяч вісімдесят чотири) грн.

Речові докази, а саме:
-гільзи 3 шт. («Тахо» Буран №5 12/70 » - 1 шт., «Супер Картечь 12/70» - 2 шт.), які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яготинського відділення поліції, знищити

-патрон «Тахо» Буран №5 12/70» - 1 шт., патрони 7 шт., рушниця мисливська МР-153, одноствольна, 12 калібру, № НОМЕР_3 , які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яготинського відділення поліції, передати до складів зберігання служби озброєння управління логістики МТЗ ГУ НП у Київській області для подальшого відшкодування вилученої зброї та боєприпасів;

-трубу металеву, яка перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яготинського відділення поліції, знищити.

-спортивні штани потерпілого ОСОБА_6 які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яготинського відділення поліції, повернути потерпілому.

- CD-диск, отриманий в ході тимчасового доступу до речей і документів від оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000527

Стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь держави ( банк ГУДСКУ у Київській області р/р 0016, МФО 821018, УДК в Київській області одержувач УК у Баришівському районі/ смт. Баришівка 24060300),
витрати на залучення експертів в розмірі 1243,70 ( одна тисяча двісті сорок три ) грн.70 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 з моменту отримання копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1