Справа № 191/14/17
Провадження № 1-в/191/51/17
У Х В А Л А
іменем України
12 січня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 21.11.2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 19.06.2013 року по 07.10.2013 року та з 31.10.2013 року по 23.12.2013 року. Початок строку- 31.10.2013 року, кінець строку- 08.08.2017 року, про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що засуджений ОСОБА_5 тільки стає на шлях виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових

злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Разом з тим, від сумлінної поведінки слід відрізняти пристосування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання, тоді як реальна поведінка свідчить про негативну спрямованість особистості, або коли засуджені дотримуються вимог режиму тільки під контролем з боку адміністрації.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, відбув 2/3 частини призначеного судом покарання з урахуванням ч.5 ст.72 КК України станом на 28.01.2016 року. Рішенням комісії установи від 29.04.2016 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела своє виправлення. Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС №8 СВК-94 засуджений ОСОБА_5 до СВК -94 прибув 15.01.2014 року, на теперішній час не працевлаштований, але залучається до робіт з благоустрою колонії. Має два стягнення, які погашені та два заохочення. Вину у скоєному злочину визнає повністю, розкаюється у вчиненому злочину.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Суд находить, що встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 у скоєному злочині не розкаявся, своєю поведінкою виправлення не довів, його поведінка не є сумлінною, тому суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 тільки стає на шлях виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1