Справа № 182/539/17
Провадження № 1-кп/0182/311/2017
У Х В А Л А
Іменем України
21.02.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження , відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за №0005076 стосовно :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чалдовар, Панфілівського району, Фрунзенської області, громадянки України, українки, освіта середня спеціальна, пенсіонерка, вдова, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої:
обвинуваченої у вчиненні правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 23.11.2014 року, умисно, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, всупереч ст. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України га районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України №505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, яке знаходиться за адресою: вул. Отаманська (Кріпака), 2, м. Нікополь, Дніпропетровська область, особисто заповнила відповідну заяву, в яку внесла неправдиві дані, про те, що у неї або будь-кого з членів її сім`ї на депозитному банківському рахунку на момент заповнення заяви відсутні кошти у розмірі, що перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, яку надала в Управління праці, соціального захисту населення Нікопольської міської ради, хоча фактично, на момент заповнення заяви, а саме станом на 23.11.2014 року у ОСОБА_3 наявний відкритий депозитний банківський рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму, яка перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, внаслідок чого, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, отримала соціальну допомогу за період часу з 01.09.2015 по 31.08.2016 у сумі 10921, 67грн. і тим самим заволоділа коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму, чим завдала державі збитку.
Вказані умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
ОСОБА_3 визнала свою вину та пояснила, що з 2014 року вона проживає в м. Нікополі і лише в листопаді 2014 року звернулася з заявою до Управління праці та соціального захисту населення в м. Нікополі про взяття її на облік як особи переміщеної з району проведення АТО та надання їй адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В заяві вона не зазначила про наявність у неї депозитного рахунку у сумі 20 тис. гривень, оскільки вважала, що це мізерна сума депозиту і за законом вона має право на одержання допомоги. Коли вона дізналася про те, що незаконно одержала виплати до моменту зняття грошових коштів з депозитного рахунку, вона добровільно частками відшкодувала завдані збитки державі. Тому просила задовольнити клопотання її захисника та закрити кримінальне провадження за дійовим каяттям, звільнивши її від відповідальності за вчинення зазначеного злочину.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву в якій просила проводити судовий розгляд провадження у її відсутність. Цивільний позов представником потерпілого не заявлено, оскільки ОСОБА_3 в повному обсязі відшкодувала незаконно одержані нею гроші.
За клопотанням прокурора та за погодженням із стороною захисту, судом досліджені докази, зібрані під час досудового розслідування законність та допустимість яких сторонами провадження не оспорюється. В заявах, які власноруч заповнені обвинуваченою ОСОБА_3 щодо призначення щомісячної адресної допомоги тимчасово переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.п.25-29) відсутні відомості про грошові заощадження на депозитному рахунку. Згідно інформації КБ «Приватбанк» ( а.п.31) гр. ОСОБА_3 на момент подання заяви для оформлення соціальної допомоги мала відкритий депозитний рахунок, що перевищував 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
За таких обставин очевидно, що дії ОСОБА_3 були умисними і мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості. Обвинувачена раніше не судима, злочин вчинила вперше, характеризується за місцем проживання позитивно. ОСОБА_3 повністю визнала свою вину, щиро покаялася у вчиненні злочину, висловлює жаль з приводу вчиненого; активно сприяла його розкриттю, а саме на досудовому слідстві повністю визнавала свою вину, давала правдиві покази, не намагалася уникнути відповідальності. Крім того, вона добровільно та повністю відшкодував завдані її діями збитки.
П. 3 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачає, що передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Тому, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи, що є всі підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, заявлене клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа щодо неї закриттю.
Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284, 372 КПК України, - суд
У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за №0005076 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України закрити у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченої.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1