Справа № 750/9302/16-к
Провадження № 1-кп/750/56/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого інспектором з дорожнього нагляду сектору превенції Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, мешканця: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України,
з участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , працюючи з 07 листопада 2015 року старшим слідчим слідчого відділення Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, маючи спеціальне звання капітан поліції, та, відповідно до п.2 примітки до ст. 368 КК України, є службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище та наділена функціями представника влади.
Відповідно до ст.ст. 3 та 40 КПК України слідчий є стороною кримінального провадження та здійснює свої повноваження відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Разом з тим, відповідно до ст. 284 КПК України, саме слідчий самостійно приймає рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події чи складу злочину.
В точно невстановлений слідством час, на початку липня 2016 року, ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи убезпечити себе, залучив до своєї протиправної діяльності спільного з ОСОБА_12 знайомого, свого колегу - старшого інспектора Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 , якому попередньо повідомив обставини справи та вказав суму неправомірної вигоди, яку має передати їм ОСОБА_12 , а саме 300 доларів США. За попередньою домовленістю між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безпосередня частина ОСОБА_4 з вказаної суми неправомірної вигоди складала 100 доларів США.
В подальшому, 18.07.2016 року, близько 08 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в салоні автомобіля «Фольксваген Каді», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , біля приміщення Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 116-А, отримав від ОСОБА_12 обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 7500 грн., після чого був викритий працівниками правоохоронного органу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст. 368 КК України повністю не визнав та показав, що 29.04.2016 року він знаходився в складі слідчо - оперативної групи Чернігівського районного відділення поліції ГУНП в Чернігівській області з оформлення дорожньо - транспортних подій. На початку 15 години черговий повідомив, що в с. Іванівка, Чернігівської області сталося ДТП з травмованими. З метою забезпечення безпеки та регулювання дорожнього руху з ним на місце ДТП виїхав інспектор ЧРВП ОСОБА_4 , якому він пообіцяв виставити статистичну картку на розкриття злочину. На місці ДТП вони побачили автомобіль «Сіат», який знаходився на зустрічній смузі руху та поруч велосипед. Там же на місці були раніше незнайомі йому - водій ОСОБА_10 та його син ОСОБА_12 . Велосипедистка каретою швидкої була доставлена до Чернігівської обласної лікарні. За результатами огляду місця події він склав протокол огляду місця ДТП зі схемою та два протоколи огляду транспортних засобів. На думку водія ОСОБА_10 винною у ДТП була велосипедистка, оскільки на велосипеді не були справні гальма. На його прохання ОСОБА_4 перевірив гальма і підтвердив, що вони на велосипеді справні. Проаналізувавши пояснення ОСОБА_10 , обстановку вчинення ДТП для себе визначив, що ОСОБА_10 був винен у ДТП. Там же на місці домовилися проїхати разом з водієм ОСОБА_10 до лікарні, щоб дізнатися стан здоров`я потерпілої. Спочатку поставили автомобіль ОСОБА_10 на штрафмайданчик ЧРВП, після чого поїхали до лікарні. В лікарні йому не вдалося поспілкуватися з потерпілою, оскільки та знаходилася у важкому стані. ОСОБА_10 разом з сином спілкувалися з чоловіком потерпілої, про що саме йому невідомо. Наступного дня, він вніс відомості про ДТП до ЄРДР за ч.1 ст. 286 КК України та призначив транспортно трасологічну експертизу для проведення якої був необхідним водій ОСОБА_10 для переміщення транспортного засобу. Він викликав ОСОБА_10 в день проведення експертизи. Повідомив йому та його синові, що за фактом ДТП проводиться досудове розслідування та встановлюється винуватець. Але для себе розумів, що винуватцем ДТП є ОСОБА_10 і кримінальне провадження має судову перспективу. Під час огляду експертом транспортних засобів в ході проведення експертизи були присутні водій ОСОБА_10 та його син. В ході огляду до них підійшов черговий ОСОБА_13 та впізнав ОСОБА_10 , привітався і запитав, що він тут робить. Відвівши його вбік ОСОБА_13 пояснив, що служив разом з ОСОБА_10 у ЗСУ і поцікавився перспективою кримінального провадження. Він пояснив, що після проведення досудового розслідування кримінальне провадження буде направлено до суду. Після проведення експертизи він тривалий час не проводив слідчі дії з ОСОБА_10 . Він вчиняв інші процесуальні дії, які не потребували особистої участі цього водія. Десь 07.07.2016 року, біля 11 години, йому зателефонував ОСОБА_4 і спитав чи пам`ятає він ДТП з участю велосипедистки. Він відповів, що потерпіла залучила адвоката і хоче отримати відшкодування шкоди. На питання ОСОБА_4 щодо перспективи цієї справи повідомив, що необхідно провести слідчий експеримент з участю учасників ДТП та експерта. Того ж дня вони особисто зустрілися з ОСОБА_4 , який повідомив, що йому телефонував ОСОБА_12 з приводу відшкодування шкоди. ОСОБА_4 спитав чи правильно йому розповів ОСОБА_12 про домовленість з ним через ОСОБА_13 про сплату 100 доларів США. Він відповів, що такого не було. В такому випадку ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_12 пропонує 200 доларів США за прискорення досудового розслідування, оскільки бажає знати його результати до виїзду в АТО, куди його терміново направляють. Після цієї розмови він ввечері зателефонував ОСОБА_4 і назвав цифру 300, бо необхідно на місце вивозити експерта. Конкретно, що збирався робити у кримінальному провадженні він не розповідав ОСОБА_4 13.07.2016 року йому зателефонував ОСОБА_4 і нагадав про ДТП в с. Іванівка. Після цього він зателефонував представнику потерпілої, але той повідомив, що зайнятий і до 18.07.2016 року на слідчий експеримент виїхати не зможе. Після цього цю розмову по телефону він переказав ОСОБА_4 . Після телефонної розмови у нього виник умисел на введення в оману ОСОБА_12 та ОСОБА_4 . Він заїхав до ОСОБА_4 та повідомив, що вирішив провести окремо слідчий експеримент з потерпілою та ОСОБА_10 , пояснивши, що так буде краще для останнього, оскільки представник потерпілої не буде ставити йому питання. ОСОБА_4 повідомив, що для проведення слідчого експерименту за участю лише ОСОБА_10 обов`язково потрібен експерт, який повинен пояснити чи мав технічну можливість водій автомобіля уникнути зіткнення з велосипедисткою. Для цього з його боку експерту було обіцяно 100 доларів США. Насправді він ні до якого експерта не звертався і нічого йому не пропонував, бо розумів, що справа піде до суду. Він вирішив заволодіти грошима ОСОБА_12 . Вирішив якщо останній надасть відразу всю суму 300 доларів США, то частину з цієї суми 100 доларів США він надасть ОСОБА_4 . Він попросив ОСОБА_4 зателефонувати ОСОБА_12 і повідомити про обов`язкову участь експерта і щоб той приїхав до нього і вони обговорили подробиці. ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_12 , але той повідомив, що заступає в наряд і зможе під`їхати лише ввечері 14.07.2016 року. Про цю розмову ОСОБА_4 повідомив йому ввечері по телефону і спитав, де він буде і що ввечері під`їде ОСОБА_12 . Він відповів, що на добовому чергуванні. Ввечері цього дня йому прийшлося виїхати на ДТП. Він попросив ОСОБА_4 повідомити ОСОБА_12 , і якщо той згоден, то в суботу виїдуть на слідчий експеримент з участю його батька. Через півгодини йому зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що ОСОБА_14 цікавиться чи обов`язково потрібен батько для слідчого експерименту. Він сказав, що обов`язково і попросив переказати ОСОБА_12 , щоб той біля 10 години самостійно йому зателефонував. 15.07.2016 року, в обідній час, йому зателефонував ОСОБА_12 і спитав, чи потрібно сьогодні зустрічатися, щоб віддати гроші. Щоб не ризикувати і не брати особисто гроші, тому вирішив залучити ОСОБА_4 для одержання коштів, а ОСОБА_12 повідомив, що експерту віддав свої гроші. Ще раніше ОСОБА_4 повідомляв, що ОСОБА_12 хоче віддячити за прискорення досудового розслідування. 16.07.2016 року, біля 09 години, йому зателефонував ОСОБА_4 і спитав, чи їдуть вони на слідчий експеримент. Одночасно зателефонував ОСОБА_12 і повідомив, щоб його батько під`їхав і вони його заберуть на службовому автомобілі, поїдуть на слідчий експеримент. Під`їхав ОСОБА_10 і разом з ним рушили на місці ДТП. В присутності понятих ОСОБА_10 показував і розповідав, як все відбулося. ОСОБА_4 проводив фотографування. На питання про експерта вигадав, що той занятий і не зміг виїхати, і що єдиний шлях у нього домовитися з потерпілою і справа в суді може закритися. Він запропонував ОСОБА_4 одержати гроші від ОСОБА_14 , але той відмовився і сказав, що більше йому допомагати не буде. По закінченню слідчого експерименту він почав складати протокол, але не встиг внести всі дані, оскільки був терміновий виклик чергового на ДТП в смт. М.Коцюбинське. На цей виклик він і рушив. Йому зателефонував ОСОБА_12 , сказав, що батько їде на роботу, задоволений і сказав, що під`їде, щоб віддати гроші. 18.07.2016 року він знаходився на добовому чергуванні. Близько 08 години 40 хвилин йому зателефонував ОСОБА_12 і попросив вийти на вулицю. Він вийшов з райвідділу на вулицю. Бажаючи отримати обумовлену суму коштів він почав обманювати ОСОБА_12 і на його питання чи не буде проблем, відповів, що лише на підставі даних слідчого експерименту і висновку експертизи буде зрозуміло. Він запропонував ОСОБА_12 сісти в його автомобіль та покласти гроші біля ручки перемикання передач, що той і зробив. Після цього його затримали працівники СБУ. В ході обшуку автомобілю були вилучені 7500 грн. Обшук проводився з порушенням вимог КПК, оскільки йому не дали запросити захисника. Гроші в сумі 7500 грн. надавалися йому ОСОБА_12 саме за прискорення досудового розслідування, яке полягало у залученні експерта для проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_10 , який на місці повинен був дати відповідь чи винен водій ОСОБА_10 у порушенні ПДР України. Він беручи гроші від ОСОБА_12 ввів того в оману, що нібито запросить експерта для слідчого експерименту, але насправді його не запросив. Суму в 300 доларів США він визначав особисто. З цієї суми коштів долю ОСОБА_4 він визначив в сумі 100 доларів США. Він не міг самостійно прийняти рішення про закриття кримінального провадження без попереднього узгодження з начальником слідчого відділу та прокурором. З ОСОБА_12 розмови з приводу закриття кримінального провадження не було.
З показань обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що розмір неправомірної вигоди, яку він та ОСОБА_4 одержали від ОСОБА_12 становить 7500 грн., що є еквівалентом 300 доларів США. Цю суму визначив особисто ОСОБА_3 .. З метою убезпечення себе від викриття, ОСОБА_3 залучив інспектора ЧРВП ОСОБА_4 для одержання неправомірної вигоди, який, довів до відома ОСОБА_12 розмір неправомірної вигоди, та вів очні та телефонні перемовини з ОСОБА_12 , за що мав одержати 100 доларів США. Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_12 надавав гроші в сумі 7500 грн. за прискорення досудового розслідування, яке полягало у залученні експерта для проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_10 , який на місці повинен був дати відповідь чи винен водій ОСОБА_10 у порушенні ПДР України, є хибним та таким, що позбавлений логічності, оскільки сам обвинувачений не зміг дати відповідь на питання навіщо ОСОБА_12 . 18.07.2016 року передавати ОСОБА_3 гроші в сумі 7500 грн., заздалегідь знаючи, що ОСОБА_3 не виконав частину своєї домовленості і не залучив експерта для проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_10 , який мав місце 16.07.2016 року. З цих же самих підстав є безпідставним твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він ввів в оману ОСОБА_12 , який полягав у тому, що він залучить експерта, а насправді його не залучив. Обидва ці твердження спростовуються і іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких буде наданий нижче. Також є безпідставним посилання ОСОБА_3 на порушення працівниками органу досудового розслідування вимог КПК України, які полягають у недопущені захисника для захисту його інтересів під час проведення обшуку автомобіля, оскільки ч.1 ст. 236 КПК України, яка регламентує порядок проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, не покладає такого обов`язку на слідчого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України повністю не визнав та показав, що 29.04.2016 року, на початку 15 год. 00 хв., за проханням старшого слідчого Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 виїхав на місце ДТП, яке сталося в с. Іванівка, Чернігівського району за участю автомобіля Сіат і велосипедистки. Він мав забезпечувати регулювання та безпеку дорожнього руху, за що ОСОБА_3 пообіцяв виставити на нього статистичну картку на розкриття злочину. На момент приїзду там перебували водій автомобіля ОСОБА_10 , його син ОСОБА_12 , які повідомили, що ДТП сталося з вини велосипедистки, оскільки остання раптово виїхала з другорядної дороги і у неї на велосипеді несправні гальма. На прохання слідчого перевірили гальма на велосипеді, які були в робочому стані. Слідчий склав протокол огляду місця події, протоколи огляду транспортних засобів. З отриманої під час огляду місця події зробив висновок, що саме водій ОСОБА_10 не врахував дорожню обстановку. На місці ДТП водій зі слідчим домовилися проїхати до потерпілої до Чернігівської обласної лікарні, з`ясувати її стан здоров`я та можливість вирішити питання мирним шляхом, без внесення відомостей до ЄРДР. Після завершення оформлення ДТП, обидва транспортні засоби були доставлені на штрафмайданчик ЧРВП. Після чого рушили до лікарні, де ОСОБА_10 та його син спілкувалися з чоловіком потерпілої, але домовитися їм не вдалося. Тому, наступного дня, слідчий вніс відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 286 КК України. В цьому кримінальному провадженні він жодних процесуальних дій не вчиняв ані за дорученням слідчого, ані особисто. Приблизно 04 - 06 липня 2016 року йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_12 і попросив дізнатися у слідчого про хід розслідування ДТП в с. Іванівка, вказавши, що для отримання позитивного результату вирішить будь які питання, але прохав, щоб батько про це нічого не знав. Він пожалів ОСОБА_12 і пообіцяв, що дізнається у слідчого про ДТП. Для себе прийняв рішення допомогти лише у прискоренні завершення досудового розслідування в максимально стислі строки. Проханням ОСОБА_12 зайнявся не відразу, бо було багато нагальних і термінових завдань по роботі. ОСОБА_12 продовжував надокучливо телефонувати і наполегливо просив зв`язатися з ОСОБА_3 і просив зустрітися. Домовилися про зустріч 05 або 06.07.2016 року, біля 13 години, на Червоній площі. Під час зустрічі ОСОБА_12 повідомив, що начебто домовився з ОСОБА_3 та оперативним черговим ЧРВП ОСОБА_13 про те, що вирішення питання по ДТП коштуватиме 400 500 доларів США. Для нього це було несподіваним, бо він нічого про це не знав. Тому сказав, що це дуже багато і вирішив спитати у ОСОБА_3 , якому зателефонував в ранці 07.07.2016 року. Зателефонувавши спитав, чи пам`ятає він ДТП по с. Іванівка з велосипедисткою і що з ним. Гаркун відповів, що потерпіла найняла адвоката і в якості компенсації просить з водія 50 000 грн. На запитання про перспективу, ОСОБА_3 сказав, що наступного тижня треба виїхати на місце, забере з собою його та експерта. Цього ж дня вони зустрілися з ОСОБА_3 , який повідомив, що в разі повного відшкодування збитків, потерпіла згодна пробачити водія і надати необхідні йому свідчення під час відтворення. Тому, поки не передумала, за участю всіх учасників і експерта, необхідно його зробити. Результат буде повністю залежати від експертизи. Запитав про домовленість, про яку розповів ОСОБА_12 , на що ОСОБА_3 відповів, що такого не було. Одночасно повідомив ОСОБА_3 , що ОСОБА_12 хоче віддячити їм обом і запропонував оцінити роботу кожного по прискоренню прийняття будь якого рішення у справі по 100 доларів США, тобто всього у 200. ОСОБА_3 відразу нічого не відповів, але й не відмовив. Того самого дня, 07.07.2016 року, в обідній час, він зателефонував ОСОБА_12 і повідомив, що все залежатиме від відтворення за участю всіх учасників ДТП і експерта, який відразу скаже можливий результат. Він виїде зі слідчим. Вимоги ОСОБА_13 відпадають, а ціна питання 2 папірця, маючи на увазі 200 доларів США. Вже після цієї розмови в той самий день ОСОБА_3 написав йому повідомлення 300 і все. Спочатку він не зрозумів. Але, у вечорі ОСОБА_3 зателефонував і повідомив, що 300, це по Іванівці. Перепитав чому? Він відповів, що можливо прийдеться замовляти експертизу. 13.07.2016 року, біля 09 години, він зателефонував ОСОБА_3 і запитав про плани, той повідомив, що буде з`ясовувати чи поїде потерпіла на відтворення. Через годину йому зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що нікуди не їдемо, бо адвокат потерпілої до 18.07.2016 року у відрядженні. Він сказав, що зателефонує ОСОБА_12 і дасть відбій, бо 17 той уїжджає в АТО. В той же день ОСОБА_3 зайшов до нього і сказав, що можливо зробити два відтворення окремо, почати з водія, а потім з потерпілою, але лише з участю експерта. Відразу ж зателефонував ОСОБА_12 , повідомив, що плануємо виїзд з експертом без потерпілої і йому потрібно під`їхати до ОСОБА_3 . ОСОБА_12 сказав, що заступає в наряд, звільниться лише ввечері 14.07.2016 року. З обіду до вечора йому телефонував ОСОБА_12 , казав, що зможе під`їхати біля 19 години та питав чи обов`язково бути батьку. Він уточнював у ОСОБА_3 чи буде той на роботі та обов`язковість участі батька ОСОБА_12 . Біля 20 години ОСОБА_12 під`їхав до ЧРВП. ОСОБА_3 в цей момент поїхав на виїзд до с. Н.Білоус. ОСОБА_12 пропонував їхати разом до нього. Він зателефонував ОСОБА_3 і спитав з приводу суботи. Той відповів, що якщо ОСОБА_12 згоден на 3 папірця, то їдемо. Він вийшов на вулицю перед ЧРВП і зустрівся з ОСОБА_12 . Повідомив, що все буде залежатиме від експерта, що поїде з ними на відтворення в суботу. Передав слова ОСОБА_3 , що експерту потрібно заплатити за виїзд 100 доларів, інакше не поїде. В разі позитивного висновку експерта по показанням водія і встановлення уникнення зіткнення, ОСОБА_12 повинен буде заплатити ще 200 доларів. В разі висновку експерта, що міг уникнути зіткнення, заплатить лише за виїзд експерта. ОСОБА_12 погодився. Він зателефонував ОСОБА_3 , який попросив передати ОСОБА_12 , щоб той зранку зателефонував йому в суботу. Після цього він з ОСОБА_12 не зустрічався і по телефону не розмовляв. В суботу 16.07.2016 року, біля 09 години, йому зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що вчора розмовляв з ОСОБА_12 і йому нікуди їхати не потрібно. Біля 11 години ОСОБА_3 знову зателефонував і запропонував з`їздити в Іванівку на півгодини. Відразу вийшов та вони поїхали, але чомусь без експерта. На відтворення обстановки водій ОСОБА_10 під`їхав самостійно. Зі слів слідчого ОСОБА_3 стало відомо, що експерт їхати відмовився, причини не пояснював. Під час відтворення він зрозумів, що так як показував ОСОБА_10 , він є винним у ДТП, про що спитав у ОСОБА_3 . Той підтвердив це і сказав, що ОСОБА_12 бажає заплатити гроші і скоріше посадити батька у тюрму, хай платить, а він йому в подальшому скаже, що батько сам показав таким чином, що виправдати його неможливо та чомусь приїхав навіть без адвоката. Тому, порадить з потерпілою укласти мирову угоду і це всіх влаштує. Він зрозумів, що ОСОБА_3 бажає обдурити ОСОБА_12 та відмовився приймати в цьому участь і повідомив, що грошей йому не потрібно. ОСОБА_3 повідомив не бажаєш і не потрібно, все закінчить самостійно. 18.07.2016 року, близько 08 год. 40 хв., він перебував за місцем свого мешкання. Під`їхали 3 чоловіка: співробітник СБУ, ВВБ і обласної прокуратури, які повідомили, що з приводу відтворення ДТП в с. Іванівка є декілька питань, які слід з`ясувати, а тому слід проїхати до ЧРВП. Прибувши до ЧРВП на 4 поверх, запропонували дістати все з кишень для запису в протокол огляду та затримання. На місці вже перебували двоє понятих. Адвоката у нього не було та можливості виклику не надали. Вилучили особисті речі, в тому числі мобільний телефон. Речі ніхто не упаковував. Особисто ніде не розписувався і не бачив, щоб це робили поняті. Протокол затримання вручили в обласній прокуратурі, в присутності адвоката. В момент затримання процесуальні права підозрюваного не роз`яснили, пам`ятку про це не вручали. Вважає, що він добровільно відмовився від вчинення злочину, а тому згідно ст. 17 КК України не несе кримінальної відповідальності за вчинене.
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що останній виступав в ролі пособника на боці ОСОБА_3 у вчиненні злочину, пов`язаного з одержанням від ОСОБА_12 неправомірної вигоди. На це вказує, зокрема, те, що він отримав від ОСОБА_3 пропозицію повідомити ОСОБА_12 розмір неправомірної вигоди в сумі 300 доларів США, та вів всі очні та телефонні перемовини з ОСОБА_12 , за що мав отримати винагороду в розмірі 100 доларів США. Не дивлячись на це, усвідомлюючи той факт, що сприяє ОСОБА_3 в одержанні неправомірної вигоди, він не відмовився від своєї ролі пособника у вчиненні цього корупційного злочину, не повідомив про це правоохоронні органи, а навпаки дотримався домовленості з ОСОБА_3 і довів до відома ОСОБА_12 розмір неправомірної вигоди, який той мав сплатити. За змістом ч.2 ст. 31 КК України при добровільній відмові пособник не підлягає кримінальній відповідальності, якщо він відвернув вчинення злочину або своєчасно повідомив відповідні органи державної влади про злочин, що готується або вчиняється. Добровільною відмовою пособника є також ненадання ним засобів чи знарядь вчинення злочину або не усунення перешкод вчиненню злочину. Жодної з наведених у законі про кримінальну відповідальність дій ОСОБА_4 не було вчинено. Відтак, не може йтися мова про добровільну відмову ОСОБА_4 від вчинення інкримінованого йому злочину. Наведені висновки в цілому узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який зазначив, що ОСОБА_4 був залучений ним до участі в одержанні неправомірної вигоди з метою убезпечення себе від викриття правоохоронними органами. Версія про те, що ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_10 намагався ввести ОСОБА_12 в оману, посадити батька в тюрму та ще й за це отримати гроші в сумі 300 доларів США є позбавленою здорового глузду, а тому суд не бере її до уваги.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 29.04.2016 року в с. Іванівка сталося ДТП за його участі та потерпілої. Він викликав поліцію. Зателефонував своєму синові ОСОБА_12 . Спочатку на місце ДТП приїхав його син. За ним на місце події приїхали працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони зробили заміри, записали все в протоколі. Після цього він пройшов огляд на стан сп`яніння, проїхав до Чернігівського райвідділу поліції, де поставив автомобіль на штрафмайданчик. Далі поїхали до обласної лікарні дізнатися про стан здоров`я потерпілої. Слідство тягнулося довго. Його син спілкувався з ОСОБА_3 , який повідомив, що за закриття кримінального провадження стосовно нього потрібно 300 доларів США. За його участі був проведений слідчий експеримент. Після слідчого експерименту ОСОБА_3 казав, що зробить всі документи і закриє справу. Гроші передавалися ОСОБА_3 за закриття кримінального провадження.
Отже, з показань свідка ОСОБА_10 чітко вбачається, що 18.07.2016 року гроші в сумі 7500 грн., що є еквівалентом 300 доларів США передавалися безпосередньо ОСОБА_3 за закриття кримінального провадження, а не за прискорення досудового розслідування, як про це вказують у своїх показаннях обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в кінці квітня 2016 року йому зателефонував батько ОСОБА_10 та повідомив, що за його участі та велосипедистки ОСОБА_11 в селі Іванівка, Чернігівського району сталося ДТП. Він виїхав на місце ДТП. Коли приїхав, то співробітників поліції ще не було. Приблизно через 40 хвилин з`явилися працівники поліції: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та почали описувати місце ДТП. Після чого за вказівкою працівників поліції поїхали до Чернігівського районного відділу поліції. В райвідділі поліції батькову машину залишили на штрафмайданчику. Потім за екіпажем працівників поліції, він разом зі своїм батьком поїхали на його автомобілі до КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня, так як ОСОБА_11 потребувала медичної допомоги. Працівники поліції казали, що з ОСОБА_11 можливо вирішити питання так, щоб не вносити заяву до ЄРДР і що є доба на вирішення цього питання. Однак, вони відмовились, так як батько вважав себе невинуватим. Слідчий ОСОБА_3 спеціально затягував розслідування кримінального провадження за фактом ДТП з участю його батька. Це затягування полягало в тому, що він постійно називав суми, які потрібно заплатити експертові, прокурору. Відомо, що ОСОБА_3 казав батькові, що за прискорення процесу потрібно заплатити 200 грн. експертові, а потім вже казав 500 грн. Дії працівників поліції були спрямовані на витягування з нього грошей. Після цього, в травні 2016 року він разом з батьком звернулися до УСБУ в Чернігівській області. В подальшому всі зустрічі відбувались під контролем СБУ. На початку липня 2016 року справа затягувалася та результату ніякого не було, у зв`язку з чим він вирішив зателефонувати ОСОБА_3 , однак до нього не додзвонився. Після чого зателефонував ОСОБА_4 , щоб поцікавитись на якій стадії справа, так як потрібно було скоріше вирішувати справу, тому що він у серпні від`їздив до АТО, а батько себе погано почував. Під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив, що потрібно зустрітись. Призначили зустріч на Красній площі біля Драмтеатру, під час якої ОСОБА_4 повідомив, що потрібно буде заплатити, так як це питання не так швидко робиться. Суми конкретної не називав. Сказав, що будуть вирішувати питання про закриття кримінального провадження. Через декілька днів йому зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що потрібно 300 доларів плюс 50 чи 100 літрів бензину прокурору, а потім вже і ОСОБА_3 підтвердив цю суму. Він погодився на цю пропозицію. Призначили зустріч через 2-3 дні. На цій зустрічі повинна була бути проведена трасологічна експертиза на місці ДТП, під час якої буде здійснено передачу грошових коштів. Однак, він не зміг приїхати. Він набрав ОСОБА_4 та повідомив, що не зможе приїхати, так як перебуває в наряді. Пізніше зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що може зустрітися, гроші у нього є. Однак ОСОБА_4 не зміг зустрітися, бо відпочивав після зміни і сказав, щоб він набрав ОСОБА_3 .. Він зателефонував ОСОБА_3 і домовилися зустрітися. 18.07.2016 року біля будівлі Чернігівського національного технологічного університету співробітники УСБУ в присутності понятих вручили йому 7500 грн. Після чого, він пішов на зустріч з ОСОБА_3 до райвідділу поліції. ОСОБА_3 приїхав на автомобілі Volkswagen Caddy і сказав сісти в автомобіль і покласти гроші між магнітолою та коробкою передач. Сказав, що разом з ОСОБА_4 розберуться і справа буде закрита. Він поклав гроші в сумі 7500 доларів США і пішов. На його думку, 300 доларів США він сплачував за їх зусилля у закритті кримінальної справи стосовно батька.
З показань свідка ОСОБА_12 , які повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10 вбачається, що обидва усвідомлювали, що спілкуються з працівниками поліції обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , останній з яких є слідчим і за своїм статусом і можливостями має право закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 , тому і неправомірна вигода в сумі 7500 грн., що є еквівалентом 300 доларів США надавалася конкретно за закриття кримінального провадження, а не за прискорення досудового розслідування. З цих же показань свідка ОСОБА_12 чітко вбачається, що посередницькі дії ОСОБА_4 полягали у доведенні до відома свідка узгодженої з обвинуваченим ОСОБА_4 суми неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США та веденні так би мовити телефонних та очних «перемовин».
Свідок ОСОБА_13 , який працює оперативним черговим чергової частини ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_10 він знайомий, оскільки раніше перебував в службових відносинах, а з його сином ОСОБА_12 познайомився після ДТП. Він бачив їх два рази, першого разу біля райвідділу, де проводили експертизу, а другого разу в приміщенні райвідділу. Під час першої зустрічі ОСОБА_10 питав його про обставини справи, чи знає він слідчого, що можливо зробити в даній ситуації. У зв`язку з цим, він повідомив йому, що може по ходу слідства дізнатись про рух справи, але перспектив провадження він з ним не обговорював, в тому числі і про закриття кримінального провадження. Під час однієї із зустрічей перебував слідчий ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , з яким він взагалі не спілкувався. ОСОБА_4 він не бачив. Про грошові кошти з ОСОБА_10 розмов не велося.
Свідок ОСОБА_15 , який працює прокурором Чернігівської місцевої прокуратури, в судовому засіданні показав, що до 18.07.2016 року він здійснював нагляд у формі процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за фактом заволодіння транспортними засобами та щодо дорожньо транспортних пригод. У кримінальному провадженні за фактом ДТП в с. Іванівка, Чернігівського району, Чернігівської області, яке сталося 29.04.2016 року, він був старшим групи прокурорів, а слідчим був ОСОБА_3 . ОСОБА_4 він взагалі не знав. На місце ДТП він не виїжджав. Слідчий ОСОБА_3 не доповідав йому по цьому кримінальному провадженню, а також не узгоджував проведення слідчих дій. Особисто йому матеріали кримінального провадження не надходили. З приводу кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він дізнався лише після настання всіх цих подій. Якщо слідчий закриває кримінальне провадження за ст. 284 КПК України, то слідчим виноситься постанова про закриття кримінального провадження. Практика, яка склалася у нього, слідчі з ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області після закриття кримінального провадження надсилають прокурору постанову про закриття кримінального провадження. Після чого, він вивчає законність прийнятого рішення у кримінальному провадженні.
З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що закриття кримінального провадження слідчими Чернігівського райвідділу поліції не узгоджуються з ним, а вже після закриття кримінального провадження копія постанови направляється йому для перевірки. Ця позиція свідка повністю узгоджується з вимогами частин першої та четвертої статті 284 КПК України, згідно яких закриття кримінального провадження за відсутності події та складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, в якому жодній особі не повідомлялося про підозру, здійснюється слідчим. Наведена позиція спростовує версію обвинуваченого ОСОБА_3 про неможливість закриття кримінального провадження без погодження з начальником слідчого відділу та прокурором.
Свідкок ОСОБА_16 , який працює начальником слідчого відділу ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, в судовому засіданні показав, що слідчий ОСОБА_3 та інспектор ОСОБА_4 є його підлеглими. Досудове розслідування кримінального провадження по факту ДТП в с. Іванівка за участю ОСОБА_10 здійснював слідчий ОСОБА_3 .. Цей слідчий не звертався до нього стосовно закриття кримінального провадження. У них встановлена певна процедура закриття кримінальних проваджень. Коли слідчий закриває кримінальне провадження, то він здійснює перевірку обґрунтованості прийнятого рішення. За результатами перевірки на протязі 10 днів він складає мотивований висновок про обґрунтованість закриття. Якщо рішення є необґрунтованим, то він повідомляє прокурора, який здійснює процесуальне керівництво. Якщо перевірка обґрунтованості рішення стосується тяжких або особливо тяжких злочинів, то він складає мотивований висновок для направлення до слідчого управління для перевірки слідчим - методистом. Слідчий - методист на протязі 10 днів перевіряє висновок про закриття, який затверджується керівником слідчого управління. ОСОБА_3 не звертався до нього стосовно закриття кримінального провадження по факту ДТП в с. Іванівка. Після затримання ОСОБА_3 досудове розслідування закінчував у цьому кримінальному провадженні слідчий ОСОБА_17 .. В листопаді 2016 року він скерував обвинувальний акт з супровідним листом до Чернігівської місцевої прокуратури на ім`я ОСОБА_18 .. Це єдине рішення, яке могло бути прийняте по даному кримінальному провадженню.
Показання свідка ОСОБА_16 жодним чином не спростовують вимоги ст. 284 КПК України, згідно яких слідчий самостійно у визначених процесуальним законом випадках може прийняти рішення про закриття кримінального провадження.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що 18.07.2016 року він був запрошений працівниками СБУ в якості понятого. Разом з ним в якості понятого був запрошений ще один чоловік. Їм роз`яснили права понятого. Після чого в їх присутності були оглянуті гроші в сумі 7500 грн.. Номери купюр, їх серії та номінал були переписані у протокол та вручені ОСОБА_12 . Вручення грошових коштів відбувалося в автомобілі неподалік від Чернігівського райвідділу поліції. Він особисто підписував протокол огляду та вручення грошових коштів. В цей же день, в якості понятого він був присутній під час обшуку автомобіля Volkswagen Caddy, в якому зі сторони водія знаходився працівник поліції. Безпосередньо він стояв біля автомобіля зі сторони пасажира та бачив, як проходив обшук. В салоні автомобіля були вилучені грошові кошти, які знаходились на панелі біля коробки передач. Він особисто знайомився з протоколом обшуку, все викладе у ньому відповідає дійсності. В його присутності також здійснювали обшук особистих речей ОСОБА_4 . Від учасників будь-яких скарг та зауважень не надходило.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав аналогічні показання, що й свідок ОСОБА_19 .
З показань свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вбачається, що обидва 18.07.2016 року були присутні, як під час огляду та вручення ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 7500 грн., так і під час їх подальшого вилучення в ході обшуку автомобіля ОСОБА_3 . Певні неточності в показаннях цих свідків щодо місця проведення огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_12 суд відносить до індивідуальних особливостей запам`ятовування кожного з цих свідків, які пов`язані зі значним часом, що минув з дня цієї події. Але ці неточності жодним чином не спотворюють змістовної картини вказаних процесуальних дій і не зменшують їх доказового значення.
Свідок ОСОБА_21 , який працює заступником завідуючого відділу сектора Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, в судовому засіданні показав, що необхідність виїзду на місце слідчого експерименту спеціаліста - автотехніка визначає особа, яка проводить досудове розслідування за погодженням зі слідчим управлінням, після чого письмово звертається з листом до директора Чернігівського НДЕКЦ МВС. Письмового звернення по залученню спеціаліста автотехніка по кримінальному провадженню за фактом ДТП в с. Іванівка не було. Слідчий експеримент потрібен щодо проведення експертиз обставин та механізму ДТП.
З оглянутого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 16.07.2016 року за участю ОСОБА_10 та схеми до нього вбачається, що в ньому взагалі відсутній письмовий текст, а в кінці кожної сторінки маються по три підписи: двох понятих та ОСОБА_10 ..
Аналізуючи показання свідка ОСОБА_21 , протокол проведення слідчого експерименту від 16.07.2016 року, суд вважає, що незаповнені аркуші бланку слідчого експерименту, які містять лише підписи понятих та ОСОБА_10 підтверджують, що слідчим ОСОБА_3 у вказані бланки могли бути внесені будь які дані, в тому числі і хибні, на користь ОСОБА_10 , на підставі яких була б і призначена експертиза обставин та механізму ДТП, в результаті чого був би отриманий позитивний для ОСОБА_10 висновок і кримінальне провадження було б закрите. Даний висновок суду ґрунтується також на показаннях свідка ОСОБА_10 , який вказав, що 16.07.2016 року після проведення слідчого експерименту слідчий ОСОБА_3 пообіцяв скласти документи і закрити кримінальне провадження.
Відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 18.07.2016 року, оперуповноваженим БКОЗ УСБ України в Чернігівській області, в присутності понятих, був проведений огляд грошових коштів в сумі 7 500 грн., а саме: 37 купюр по 200 грн. кожна, 1 купюри номіналом 100 грн., з зазначенням у протоколі їх серій та номерів, які після їх огляду були вручені ОСОБА_12 для подальшого використання з метою отримання фактичних даних про вимагання у нього неправомірної вигоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
В судовому засіданні встановлено, що огляд та вручення грошових коштів проводився з дотриманням вимог ст.ст. 271, 273 КПК України, на підставі доручення слідчого у провадженні - начальника СВ прокуратури Чернігівської області оперативному підрозділу від 15.07.2016 року, постанови прокурора у провадженні - заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_22 про проведення контролю за вчиненням злочину від 15.07.2016 року.
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 19.07.2016 року зафіксовано, що 18.07.2016, о 08 год. 20 хв., після відповідного огляду та складання протоколу, заявнику ОСОБА_12 вручені грошові кошти в сумі 7 500 грн.: 37 купюр номіналом по 200 грн. кожна, 1 купюра номіналом 100 грн., які належать СБУ. Після чого, 18.07.2016 року ОСОБА_12 передав ОСОБА_3 у його особистому автомобілі Volkswagen Caddy білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 7500 грн. в якості неправомірної вигоди.
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо,- відеоконтролю особи від 19.07.2016 року та додатку до нього DVD-R № 2404т від 18.07.2016 року, зафіксована зустріч 14.07.2016 року біля приміщення Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , під час якої ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_12 , що для проведення слідчого експерименту необхідно залучати експерта, якому необхідно надати 100 доларів США, а у разі відмови надати грошові кошти, експерт нікуди виїздити не буде. Окрім того, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_3 необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США, яку останній передасть на експертизу та в прокуратуру, а у випадку, якщо експерт надасть висновок про те, що ОСОБА_14 мав змогу уникнути ДТП, то 100 доларів США тому повернуть.
Зі змісту розмови між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , яка відбулася 14.07.2016 року біля приміщення Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області випливає, що ОСОБА_4 , діючи заздалегідь узгодженим з обвинуваченим ОСОБА_3 планом, спрямованим на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 в розмірі 300 доларів США, виконував свою роль пособника у цьому злочині, яка полягала в тому числі і у доведенні до відома останнього її розміру.
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо,- відеоконтролю особи від 19.07.2016 року та додатку до нього DVD-R № 2405т від 18.07.2016 року, зафіксована зустріч 18.07.2016 року біля приміщення Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , під час якої обговорювалися деталі кримінального провадження, відкритого за фактом ДТП за участі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_3 відійти в інше приміщення, а ОСОБА_3 в свою чергу запропонував сісти у власний автомобіль. ОСОБА_12 повідомив, що приніс 300, після чого уточнив, що сім з половиною, на що ОСОБА_3 вказав на відділення автомобіля, що розташоване біля коробки перемикання передач, в яке необхідно покласти грошові кошти.
Зі змісту розмови між обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_12 спочатку біля приміщення Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, а потім вже в салоні автомобіля ОСОБА_3 вбачається, що обидва учасники слідчої дії поводять себе невимушено, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлює, що ОСОБА_12 приніс йому неправомірну вигоду в сумі 7500 грн., що еквівалентно 300 доларам США, тобто тій сумі, яку бажали отримати обидва обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та розмір якої довів до відома ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_4 . Особисто ОСОБА_3 вказав ОСОБА_12 місце в салоні автомобілю, куди останній і поклав неправомірну вигоду в сумі 7500 грн.
Відповідно до протоколом огляду матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 26.08.2016 року, слідчим у кримінальному провадженні були оглянуті оптичні носії інформації: диск DVD-R марки «VIDEX», на якому міститься аудіо, - відеозапис розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 ; диск DVD-R марки «VIDEX», на якому міститься аудіо, - відеозапис розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , в ході якої останній отримав неправомірну вигоду; диск DVD-R марки «VIDEX», на якому містяться аудіозаписи телефонних розмов між ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , в ході яких останні обговорюють обставини передачі неправомірної вигоди. Аудіозаписи телефонних розмов між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 в ході яких обговорюються обставини передачі неправомірної вигоди, аудіозаписи телефонних розмов між ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , в ході яких вони обговорюють обставини передачі неправомірної вигоди. До протоколу долучена стенограма розмов між її учасниками.
З прослуханих аудіозаписів розмов вбачається, що 07.07.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбулася телефонна розмова, в ході якої ОСОБА_3 назвав суму неправомірної вигоди 300 доларів США «триста по Ивановке», яку ОСОБА_4 повинен був озвучити ОСОБА_12 13.07.2017 року між тими особами відбулася телефонна розмова в ході якої, дізнавшись про те, що слідчий експеримент з потерпілою зривається через неможливість участі її представника, ОСОБА_4 питає у ОСОБА_3 чи брати у ОСОБА_12 неправомірну вигоду наперед, оскільки 17.07.2016 року ОСОБА_12 уїжджає в зону АТО «Да он уезжает 17 числа, все уже. Что мне ему говорить? Брать наперед?», на що ОСОБА_3 сказав, щоб дочекався його. Також відбулася телефонна розмова між ОСОБА_3 та ОСОБА_14 , в ході якої останній обіцяв після повернення з м. Києва передати ОСОБА_3 неправомірну вигоду «приеду завтра и все с тобой, как говорили», у відповідь ОСОБА_3 сказав, що зрозумів.
Наведений протокол огляду матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих при застосуванні технічних засобів від 26.08.2016 року, складений з дотриманням вимог ст.ст. 104-106, 237, 266 КПК України.
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.07.2016 року та додатку до нього СD-R диску № 2255 від 15.04.2016 року, відібрані телефонні розмови ОСОБА_3 , який користується абонентським номером НОМЕР_2 за 07.07.2016, 13.07.2016, 14.07.2016, 15.07.2016, 16.07.2016, в яких міститься інформація щодо планування отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 .
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.07.2016 року та додатку до нього СD-R диску № 2255 від 15.04.2016 року, відібрані телефонні розмови ОСОБА_4 , який користується абонентським номером НОМЕР_3 за 13.07.2016, 14.07.2016, 16.07.2016, в яких міститься інформація щодо планування отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 .
Відповідно до протоколів огляду від 01.08.2016 року та 13.09.2016 року був проведений огляд мобільного телефону «Самсунг», вилученого в ході затримання ОСОБА_4 , в ході якого встановлено, що 13.07.2016 року, 14.07.2016 року ОСОБА_4 мав телефонні розмови з абонентом « ОСОБА_25 » з номером НОМЕР_4 та 12.07.2016 року, 13.07.2016 року, 14.07.2016 року, 15.07.2016 року, 16.07.2016 року, 17.07.2016 року мав телефонні розмови з абонентом « ОСОБА_26 » з номером НОМЕР_2 .
Тобто за липень 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 мав численні телефонні розмови, як з ОСОБА_14 , так і іншим обвинуваченим ОСОБА_3 в тому числі і щодо обставин отримання неправомірної вигоди.
Відповідно до протоколу огляду, вилучених речей від 01.08.2016 року, слідчим був проведений огляд грошей в сумі 7 500 грн. та службової документації, вилучених 18.07.2016 року в ході обшуку ОСОБА_3 , в ході якого встановлено, що гроші в сумі 7500 грн.: 37 купюр номіналом по 200 грн. кожна, 1 купюра номіналом 100 грн. співпадають за серійними номерами з тими, які були вручені ОСОБА_12 згідно протоколу від 18.07.2016 року для передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , протокол слідчого експерименту від 16.07.2016 проведений в с. Іванівка за участі ОСОБА_10 , який незаповнений.
Відповідно до протоколу обшуку від 18.07.2016 року та додатку до нього, в ході проведення обшуку автомобіля «Фольксваген Каді», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , були виявлені та вилучені біля ручки перемикання передач грошові кошти в сумі 7500 грн.: 37 купюр номіналом по 200 грн. кожна, 1 купюра номіналом 100 грн., протокол слідчого експерименту від 16.07.2016 проведений в с. Іванівка за участі ОСОБА_10 , який незаповнено.
Обшук автомобіля «Фольксваген Каді», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 проводився в порядку ч.3 ст. 233 КПК України до постановлення ухвали слідчого судді. Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.07.2016 року був наданий дозвіл на проведення обшуку вказаного автомобілю.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.07.2016 року, ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України і у нього був вилучений мобільний телефон «Самсунг».
Згідно рапорту оперуповноваженого відділу БКОЗ УСБУ в Чернігівській області від 30.05.2016 року, повідомлення т.в.о. начальника ВБКОЗ про протиправне діяння, що містить ознаки злочину від 30.05.2016 року, ними отримані дані про те, що старший слідчий СВ ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_3 , який користується мобільним телефоном з номером НОМЕР_5 , вимагає від ОСОБА_12 , який користується мобільним телефоном з номером НОМЕР_6 , неправомірну вигоду за закриття кримінального провадження щодо його батька ОСОБА_10 .
Відповідно до витягів з наказів № 15о/с від 20 січня 2017 року, № 270 о/с від 30 грудня 2016 року, послужних списків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на час інкримінованого обвинуваченим злочину ОСОБА_3 обіймав посаду старшого слідчого ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, а ОСОБА_4 обіймав посаду старшого інспектора ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.
Згідно листа заступника начальника Управління начальника ВБКОЗ УСБУ в Чернігівській області від 03.05.2017 року, оперативно розшукові заходи стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в рамках оперативно розшукової справи за заявами ОСОБА_12 та ОСОБА_10 або з інших підстав, Управлінням СБУ в Чернігівській області, не проводились.
Відповідно до ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 29.05.2017 року, вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.02.2017 року, яким ОСОБА_10 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 286, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням із іспитовим строком 1 рік 6 місяців, без позбавлення права керування транспортними засобами, залишений без змін.
Проаналізувавши вище всю сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, законності джерел їх отримання, суд вважає, що негласні слідчі (розшукові) дії в рамках даного кримінального провадження, за результатами яких були складені протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.07.2016 року та додатку до нього СD-R диску № 2255 від 15.04.2016 року, протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо,- відеоконтролю особи від 19.07.2016 року та додатку до нього DVD-R № 2405т від 18.07.2016 року, протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо,- відеоконтролю особи від 19.07.2016 року та додатку до нього DVD-R № 2404т від 18.07.2016 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 19.07.2016 року, здійснювалися відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а одержані внаслідок проведення таких негласних слідчих (розшукових) дій документальні докази вказані вище протоколи та додатки до них є належними та допустимими доказами. Також належними та допустимими доказами є протокол огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_12 від 18.07.2016 року, протокол обшуку автомобіля ОСОБА_3 з додатком та інші проаналізовані вище докази, оскільки такі одержані з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Оцінюючи зібрані докази в сукупності суд робить наступні висновки.
Слідчий ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 на час вчинення інкримінованого йому злочину у відповідності до п.2 примітки до ст. 368 КК України відносився до службових осіб, які займають відповідальне становище.
Згідно частин першої та четвертої статті 284 КПК України до повноважень обвинуваченого ОСОБА_3 , як слідчого, відносилося право закрити кримінальні провадження за відсутності події та складу кримінального провадження, якщо жодній особі у цьому провадженні не було повідомлено про підозру.
На час вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, ОСОБА_3 мав повноваження закрити кримінальне провадження за фактом ДТП з участю ОСОБА_10 .
Цей факт добре усвідомлював обвинувачений ОСОБА_3 , але не бажаючи особисто брати гроші від ОСОБА_12 за закриття кримінального провадження, залучив до участі у корупційному злочині свого знайомого інспектора ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Пособницькі дії обвинуваченого ОСОБА_4 полягали не лише в доведенні до відома ОСОБА_12 конкретного розміру неправомірної вигоди, який становив 300 доларів США, але й ведення телефонних та очних перемовин безпосередньо з ОСОБА_12 , доведення змісту цих розмов до відома ОСОБА_3 , за що ОСОБА_4 мав отримати від ОСОБА_3 100 доларів США. Свою частину «роботи» обвинувачений ОСОБА_4 виконав в повному обсязі.
Неправомірна вигода в сумі 7500 грн., що є еквівалентом 300 доларів США надавалася ОСОБА_12 безпосередньо ОСОБА_3 саме за закриття кримінального провадження за фактом ДТП в с. Іванівка, учасником якого був батько ОСОБА_12 ОСОБА_10 . Надаючи неправомірну вигоду ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_12 повністю усвідомлював, що надає її слідчому поліції, до повноважень якого відноситься закриття кримінального провадження. Одержуючи неправомірну вигоду, ОСОБА_3 усвідомлював, що одержує її не просто так, а конкретно за закриття кримінального провадження за фактом ДТП в с. Іванівка і в силу свого правового статусу, займаної посади може вчинити вказані дії в інтересах ОСОБА_12 .
Той факт, що в подальшому кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за фактом ДТП в с. Іванівка, Чернігівського району було скеровано до суду, жодним чином не впливає на правову кваліфікацію дій обвинувачених. Оскільки, як зазначалося вище, на час вчинення розглядуваного тяжкого корупційного злочину, обвинувачений ОСОБА_3 мав повноваження закрити кримінальне провадження.
Невизнання вини обвинуваченими суд розцінює як захисну версію з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Таким чином, дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення, доводи сторони захисту про недоведеність обвинувачення та необхідність виправдання обвинувачених, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, а його умисні дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.368 КК України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Також, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, а його умисні дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.5 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України, як пособництво в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його сімейний стан: одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальний стан обвинуваченого, його стан здоров`я, виключно позитивну характеристику за місцем проходження служби в Чернігівському районному відділі поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, з конфіскацією майна, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді старшого слідчого ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, тобто являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив тяжкий корупційний злочин, тому суд у відповідності до ст. 54 КК України приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3 спеціального звання «капітан поліції»
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838 V111 від 26.11.2015) необхідно зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 18 липня 2016 року по 21 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його роль у вчиненому злочині, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій на сході країни, його сімейний стан: одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , майновий стан обвинуваченого, його стан здоров`я, формально позитивну характеристику за місцем мешкання, виключно позитивну характеристику за місцем проходження служби в Чернігівському районному відділі поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 368 КК України, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, з конфіскацією майна, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи те, що за пособництва інспектора ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області - обвинуваченого ОСОБА_4 , був вчинений тяжкий корупційний злочин, суд у відповідності до ст. 54 КК України приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_4 спеціального звання «старший лейтенант поліції»
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838 V111 від 26.11.2015) необхідно зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 18 липня 2016 року по 21 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі і запобіжні заходи втратили свою силу на стадії судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_3 спеціального звання «капітан поліції».
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 18 липня 2016 року по 21 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області повернути ОСОБА_29 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) грн. 00 коп., внесених в якості застави на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2016 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 18 липня 2016 року по 21 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_4 спеціального звання «старший лейтенант поліції».
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1