ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/400/17
Провадження № 1-кс/201/667/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000720, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000720, винести окрему ухвалу про вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України слідчим в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , внести ці відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести слідство.

В обґрунтування доводів поданої скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та незаконною, винесеною без врахування вказівок апеляційного суду.

Розгляд справи призначався у режимі відеоконференції, однак провести його з Марганецьким міським судом Дніпропетровської області не надалося можливим, а тому з метою розгляду справи у визначені строки та з метою вирішення вимог скарги у розумні строки, наявністю у матеріалах справи усіх підтверджуючих правову позицію скаржника доводів та документів, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали за скаргою, співставивши доводи викладені в скарзі з матеріалами кримінального провадження № 0000720, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, виходячи з наступного.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Матеріалами провадження підтверджено, що постановою слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 19 грудня 2016 року було закрито кримінальне провадження № 0000720, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим військової прокуратури виконані не були

Як вбачається з оскаржуваної постанови, досудовим розслідуванням не було здобуто об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення працівниками МВ ГУ МВС України Дніпропетровської області будь-яких злочинів, в тому числі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Дослідженням матеріалів за скаргою встановлено, що орган досудового розслідування постановляючи рішення про закриття провадження не дотримався вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ОСОБА_3 , та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

Так, наявними матеріалами підтверджено, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року було скасовано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області № 0000720, та поновлено нову ухвалу, якою постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 365 КК України скасовано, матеріали кримінального провадження направлено до СВ прокуратури Дніпропетровської області для здійснення досудового розслідування.

Суд першої інстанції, співставивши доводи скарги з вказівками, відображеними в ухвалі апеляційного суду і висновками, які послугували підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, вважає, що орган досудового розслідування виконав вказівки суду апеляційної інстанції не в повному обсязі.

Так, матеріалами провадження підтверджено, що апеляційний суд вказав на необхідності допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших, зазначених заявником в апеляційній скарзі, не надана належна оцінка поясненням свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , не відображено чи прийняті рішення по кримінальним провадженням № 0000013, № 000660. Також, в рішенні суду апеляційної інстанції звернуто увагу на необхідності в проведенні повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Однак, дослідженням оскаржуваної постанови органу досудового розслідування встановлено, що слідчий не виконав в повному обсязі наведених вказівок, які, на переконання місцевого суду, є вкрай необхідними для прийняття неупередженого рішення у даному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У рішенні «А.Н. проти України» (A.N. v. Ukraine) від 29 січня 2015 року, заява № 13837/09, яке набуло статусу остаточного 29 квітня 2015 року, Європейський суд з прав людини встановив, що згідно з процесуальним аспектом статті 3 Конвенції національні органи влади не провели ефективне розслідування за скаргами заявника і не забезпечили вжиття необхідних заходів для збору доказів у справі. Зазначені недоліки становили порушення процесуального аспекту цього положення Конвенції. Суд вказав на те, що, що коли особа висуває небезпідставну скаргу на представників держави, то це вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб таке розслідування вважалось «ефективним» воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи серед іншого покази свідків, висновки судових експертиз та ін. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність до встановлення винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту, а вимога щодо оперативності та розумної швидкості є безумовною у цьому контексті (рішення у справах «Міхєєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 et seq., від 26 січня 2006 року, та «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), від 28 жовтня 1998 року, п. 102 et seq., Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000720 не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону стосовно всебічності та повноти, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження № 0000720 від 11 вересня 2015 року. Що стосується інших вимог, то вони не ґрунтуються на вимогах КПК України.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000720, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2015 року, задовольнити частково.

Постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000720, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2015 року, скасувати, направивши матеріали кримінального провадження до ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000720.

У задоволенні решти вимог скарги, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1