АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/895/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/132/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григоровка Світловодського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого: 11.04.2006 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 121ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі; звільненого 05.01.2013 року з ВК-80 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник, адвокат ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у зв`язку з допущеними судом першої інстанції суттєвими порушеннями норм КПК України.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених у вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року, ОСОБА_6 26.01.2016 року в період часу з 16.00 години до 21.20 години знаходився в гостях у своїх знайомих ОСОБА_9 та його батька ОСОБА_10 в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_9 , а також їх спільним знайомим ОСОБА_11 вживали спиртні напої в приміщенні кухні зазначеного помешкання.

Після вживання спиртного, ОСОБА_9 пішов відпочивати до приміщення вітальні цього ж будинку, де вже відпочивав його батько, а ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_11 реалізувати побутовий металобрухт, з метою отримання грошових коштів для подальшого придбання спиртних напоїв та продовження пияцтва, на що ОСОБА_11 йому категорично відмовив.

На даному ґрунті побутового пияцтва, близько о 21.30 годин 26.01.2016 року, між зазначеними особами, в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 відбулась сварка, під час якої у ОСОБА_6 склалася особиста неприязнь до ОСОБА_12 та виник умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, близько о 21.35 годин 26.01.2016 року умисно, зі значною силою, завдав потерпілому ОСОБА_11 , який стояв звернутим до нього обличчям в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , один за одним, не менше трьох ударів обома кулаками в ділянки голови та обличчя, не переслідуючи за мету спричинити потерпілому смерть.

Від отриманих ударів кулаками в голову та обличчя, потерпілий ОСОБА_11 не устояв на ногах та впав спиною на дерев`яну підлогу кухні.

Тут же, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, проявляючи агресію посилену станом алкогольного сп`яніння, умисно, зі значною силою, завдав потерпілому ОСОБА_11 , який продовжував лежати правою стороною тулубу на підлозі в приміщенні кухні будинку за вищевказаною адресою, не менше двох ударів взутими ногами в голову та не менше трьох ударів в задню ділянку грудної клітини ліворуч, не переслідуючи за мету спричинити йому смерть.

Після отриманих ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 підвівся на ноги та пішов відпочивати до приміщення вітальні зазначеного житла, де улаштувався на підлозі, поблизу ліжка на якому спав ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 продовжив вживати спиртні напої поза межами даного помешкання.

Близько о 00.20 годин 27.01.2016 року, ОСОБА_9 , прокинувшись, намагався розбудити ОСОБА_11 , який продовжував лежати на підлозі у приміщенні цієї ж вітальні, під час чого виявив, що той не подає ознак життя.

Відразу ж після цього ОСОБА_9 розбудив свого батька ОСОБА_10 , та той, на пропозицію сина, попрямував за місцем мешкання їх сусіда ОСОБА_13 до приміщення будинку АДРЕСА_2 , якого попрохав викликати ОСОБА_11 бригаду швидкої медичної допомоги.

Цією ж ніччю, близько о 01.10 годин 27.01.2016 року, медичними працівниками бригади швидкої медичної допомоги, які прибули за телефонним викликом ОСОБА_13 , в приміщенні вітальні будинку АДРЕСА_2 , констатовано біологічну смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів у м`які покривні тканини голови в тім`яній області ліворуч; крововиливів під твердою мозковою оболонкою правої тім`яно-скроневої часток головного мозку пластинчатої форми, товщиною до 0,2 см, червоно-рожевого кольору, в об`ємі до 20 мл крові; крововиливів під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочка; в порожнинах шлуночків рідка буро-червона кров; забитої рани №1 в тім`яній області ліворуч; забитої рана №2 протизавиток та завиток зовнішньої вушної раковини ліворуч, продовження цієї рани в завушній області ліворуч; синця від передвушної ділянки праворуч з переходом на навколоочну ділянку праворуч, лобну ділянку по середній лінії, ліву надбрівну ділянку, верхнє повіко ліворуч, ліву виличну та передвушну ділянку; двох синців на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині та правого колінного суглобу; крововиливів у м`які тканини в проекції 9-го міжребер`я ліворуч по біляхребцевій лінії на фоні яких виявлені повні косо-поперечні переломи 7,8,9,10,11 ребер ліворуч по середньо-пахвовій лінії та 10,11 ребер ліворуч по біляхребцевій лінії, з ушкодженням пристінкової плеври.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупу № 239 від 09.02.2016 року виявлені у потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження:

- у вигляді двох синців на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині та правого колінного суглобу, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- у вигляді перелому ребер, з пошкодженням пристінкової плеври, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя;

- в області голови, відносяться до комплексу закритої внутрішньочерепної травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_11 , що настала в результаті закритої внутрішньочерепної травми, яка ускладнилася набряком та набуханням головного мозку.

Органами досудового слідства вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 було кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, з чим і погодився суд першої інстанції.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі в кримінально - виконавчій установі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день перебування у слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі з дня затримання 27.01.2016 р. по день ухвали вироку 26.12.2016 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 залишено без змін до вступу вироку в законну силу. Строк відбуття покарання зараховувати з дня затримання - 27.01.2016 року.

Питання з речовими доказами вирішено.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції не були допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , пояснення яких, на думку апелянта, є суттєвими и можуть стати підставою для його часткового виправдання в інкримінованому йому злочині.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги учасниками судового провадження подані не були.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 , яка діє в його інтересах, кожен окремо підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , просили її задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд; прокурор заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як на думку колегії суддів, при розгляді даного кримінального провадження суд першої інстанції дотримався вимог, закріплених у статті 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази по кримінальному провадженню, зробив обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не викликають сумнівів у правильності прийнятого судом першої інстанції рішення, та цілком спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, судом першої інстанції було визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 26 січня 2016 року приблизно о 21-35 год. під час сварки, умисно, зі значною силою, завдав потерпілому, який стояв звернутим до нього обличчям за однім, не менше трьох ударів обома кулаками в ділянки голови та обличчя, від яких ОСОБА_11 не встояв на ногах та впав спиною на дерев`яну підлогу. ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії направлені на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, проявляючи агресію посилену станом алкогольного сп`яніння, умисно, зі значною силою, завдав потерпілому ОСОБА_11 , який продовжував лежати на підлозі в приміщенні кухні не менше двох ударів взутими ногами в голову та не менше трьох ударів в задню ділянку грудної клітини ліворуч, не переслідуючи за мету спричинити йому смерть. Після отриманих ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 підвівся на ноги та пішов відпочивати до приміщення вітальні зазначеного житла, де влаштувався на підлозі, а ОСОБА_6 продовжив вживати спиртні напої поза межами даного помешкання. Близько о 00.20 годин 27.01.2016 року, господар приміщення - ОСОБА_9 виявив, що ОСОБА_11 не подає ознак життя і 01.10 годин 27.01.2016 року, медичними працівниками бригади швидкої медичної допомоги було констатовано біологічну смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Ці обставини, визнані судом першої інстанції доведеними, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оскаржуються.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 під час допиту судом першої інстанції провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнавав частково і пояснював, що наніс потерпілому ОСОБА_11 не менше трьох ударів обома кулаками в ділянки голови та обличчя від яких потерпілий впав спиною на дерев`яну підлогу. Ударів ногами не наносив.

Але ці доводи обвинуваченого досліджувалися під час розгляду провадження судом першої інстанції, та як зазначено у вироку суду, повністю спростовуються доказами, наданими обвинуваченням на підтвердження винуватості ОСОБА_6 в причинені умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, а саме проведеним слідчим експериментом за участю обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 та судово-медичного експерта ОСОБА_17 (т.1 а.к.п. 188-191); висновками судово-медичного висновку №239 від 09 лютого 2016 року та №239-додатковий від 26 лютого 2016 року, висновки яких підтвердив в судовому засідання експерт ОСОБА_17 .

Крім того, під час апеляційного розгляду провадження, захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 звернула увагу суду на висновок експерта №239-додатковий, а саме на відповідь експерта під № 4 в якому містяться протиріччя щодо проміжку часу між виникненням тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_11 та часом настання його смерті.

Так, дійсно у висновку судово-медичного експерта №239 додатковий від 26.02.2016р., а саме у відповіді експерта на питання №4 зазначено, що «Всі тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_11 прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу, який становить від 1 до 2 діб», тоді як у відповіді на питання №5 цього ж висновку експерт зазначає що « Всі тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_11 прижиттєві,що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті потерпілого у проміжок часу, який становить від 1 до 2 годин та не мають розриву у часі їх спричинення».

Але, вищезазначені протиріччя висновків судово-медичної експертизи №239-додатковий, було усунуто судом першої інстанції шляхом допиту в судовому засіданні 09 листопада 2016 року експерта ОСОБА_17 , який у відповіді на запитання захисника ОСОБА_8 , щодо вищезазначених протиріч щодо часу виникнення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_11 чітко зазначив, що в судово-медичному висновку мається технічна помилка і тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_11 виникли незадовго до настання його смерті, у проміжок часу, який становить від 1 до 2 годин ( технічний запис судового засідання 09.11.2017р. 00:02:23), у зв`язку із чим, колегія суддів вважає зауваження захисника ОСОБА_8 такими, що були усунуті під час розгляду провадження судом першої інстанції.

Провина ОСОБА_6 у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 від яких останній помер також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом огляду місця події від 27.01.2016 де зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_11 з ознаками тілесних ушкоджень ( т.1 а.к.п. 27-29);

протоколом огляду трупу ОСОБА_11 від 27.01.2016. ( т.1.а.к.п..30-41);

висновком судово-імунологічної експертизи №12 від 19.02.2016, згідно до якої на штанах та куртці вилучених під час затримання у підозрюваного встановлено наявність крові походженням від потерпілого ОСОБА_11 ( т.1 а.к.п..138-144)

Необхідно зазначити, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував в якості доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пояснення:

- свідка ОСОБА_10 , який показав що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Самого конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 він не бачив, але близько 00.30 27.01.2016 його син - ОСОБА_9 біля ліжка виявив потерпілого мертвим. Ніхто сторонній до вітальні цієї ночі не заходив;

- свідка ОСОБА_9 який показав, що за місцем свого мешкання АДРЕСА_2 , близько 00.30 27.01.2016 він біля свого ліжка виявив ОСОБА_11 мертвим, після чого він з батьком звернулись до сусідів, які викликали швидку допомогу яка і констатувала смерть потерпілого. На обличчі ОСОБА_11 була кров та гематома. Коли приїхали працівники поліції, вони розбудили ОСОБА_6 , який ще був в стані алкогольного сп`яніння, та пояснив, що між ним та ОСОБА_18 виникла сварка;

- свідка ОСОБА_19 , який показав, що 26 січня 2016 року він спілкувався з ОСОБА_11 і останній не скаржився на стан свого здоров`я та нічого про поламані ребра не казав;

- свідка ОСОБА_20 , показала, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . 27 січня 2015 року приблизно о 00.10 годині вона прокинулася від стуку ОСОБА_21 у двері, який попрохав викликати бригаду швидкої допомоги, так як у них вдома помер хлопець. Крім того ОСОБА_21 пояснив, що зі слів ОСОБА_6 між ним та ОСОБА_11 виникла сварка та бійка;

- свідка ОСОБА_22 пояснив, що обвинуваченого знає, він являється його приятелем. 26.01.2016 близько 21.30 він в помешканні по АДРЕСА_2 з ОСОБА_6 вживали спиртні напої і який пояснив, що ОСОБА_23 та ОСОБА_11 сплять в кімнаті.

- свідка ОСОБА_24 пояснила, що 26.01.2016р. їй по господарству допомагав ОСОБА_11 , стан його здоров`я був нормальним оскільки він нарубав дуже багато дров. Наступного дня від сусідів дізналась, що Василя вбито. Під час спілкування з ОСОБА_25 остання їй сказала, що Василя побив ОСОБА_6 , але причини бійки їй невідомі.

Пояснення вищезазначених свідків є послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, а саме висновками судово-медичних експертиз та протоколом слідчого експерименту.

При аналізі доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого твердження, що висновки судово-медичних експертиз трупу потерпілого ОСОБА_11 та пояснення свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_10 , в частині того що відповідно до висновків смерть потерпілого ОСОБА_11 , що настала за 6-8 годин до початку огляду трупу, тобто в проміжок часу між 20.35-22.35 год., а згідно показань ОСОБА_22 в цей же проміжок часу вони з обвинуваченим розпивали горілку в приміщенні домоволодіння та ніхто сторонній до вітальні не заходив, що в свою чергу підтверджується показаннями ОСОБА_10 , тобто ніхто сторонній не міг нанести тілесні ушкодження потерпілому.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо неповноти судового розгляду, який полягає в тому, що судом першої інстанції не були допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , то на думку колегії суддів ці доводи апеляції не є слушними та не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

За змістом ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. За клопотанням учасників судового провадження цей же суд зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що місцевий суд дослідив їх не повністю або з порушеннями, і може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно в разі, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо про ці докази стало відомо після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду кримінального провадження клопотання про допит свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під час розгляду провадження судом першої інстанції ним не заявлялось, відповідних заяв матеріали кримінального провадження також не містять, та з урахуванням того, що з пояснень ОСОБА_6 вищезазначені свідки не були очевидцями конфлікту між ним та потерпілим, а можуть підтвердити місцезнаходження обвинуваченого через пару годин після скоєння злочину, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

На думку колегії суддів, під час досудового розслідування та судового розгляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування чи зміну судового рішення, або могли вплинути на вирішення питання про винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - не допущено.

Призначене ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції за видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України і обвинуваченим не оскаржується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання - 27.01.2016 року по день набрання вироком суду першої інстанції законної сили 28 .03.2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4