Дата документу Справа № 333/440/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/880/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 333/4407/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2017 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.07.1999 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 229-6 КК України /1960/, до покарання у вигляді виправних робіт на строк 6 місяців з утриманням 20 відсотків заробітку в дохід держави;
- 09.04.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України /1960 року/, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 місяців;
- 22.09.2001 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.140 КК України /1960/, ч.4 ст.187 КК України, ч.5 ст.186 КК України, ч.3 ст.289 КК України, ч.2 ст.263 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна;
- 24.06.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 років, на підставі ст.75 КК України призначено іспитовий строк 1 рік;
- 18.01.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 395 КК України, ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;
- 29.01.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;
- 20.03.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України призначено іспитовий строк 1 рік;
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 30 липня 2017 року по 27 вересня 2017 року включно.

Визначено розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 32000 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснено обов`язки, передбачені у разі внесення застави.

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , ухвалити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що судом не взято до уваги те, що підозрюваний має постійне місце проживання, повну сім`ю мати та батька, які мають можливість позитивно впливати на нього.

Крім того вказує, що обґрунтування обрання найбільш тяжкого запобіжного заходу тяжкістю злочину є неправильним, бо тяжкість скоєного злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки це не передбачено ст.177 КПК України. При прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не врахована відсутність доказів, які б свідчили, що ОСОБА_8 , знаходячись на волі, буде продовжувати злочинну діяльність чи заважатиме слідству по справі.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, за погодженням з прокурором ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002884 відносно ОСОБА_11 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 09.07.2017 року у нічний час доби, ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, переконавшись, що господаря квартири ОСОБА_12 поряд не має та за ним ніхто не спостерігає, його дії залишаться непоміченими, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу викрав: телевізор «LG» в корпусі чорного кольору, 43 дюйма з тюнером «Smart TV» вартістю 20000 гривен; акустичні колонки для кінотеатру «Digital 4100» в корпусі сіро-чорного кольору в кількості 4 штук, вартістю 20000 гривень, що належить ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_8 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) та прослідував на ринок по вул. Базарній (Анголенко) у м. Запоріжжя, де реалізував викрадене майно.

Грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_8 витратив на особисті потреби.

09.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України (кримінальне провадження №0002884).

31.07.2017 р. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

З посиланням на наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею суду першої інстанції, всебічно повно та об`єктивно досліджені всі надані матеріали, належним чином суд оцінив у сукупності всі обставини скоєного правопорушення, врахував данні про особу, у тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років, підозрюваному 38 років, за станом здоров`я може утримуватися в місцях позбавлення волі, ніде офіційно не працює, не має постійного зайняття, не має постійного джерела доходу, а отже має слабкі соціальні зв`язки, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, може залишити своє місце мешкання, про що свідчить ухвала районного суду від 11.07.2017 року про оголошення останнього в розшук.

Крім того останній, будучи раніше засудженим за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та непогашену встановленому законом порядку судимість, протягом іспитового строку знову підозрюється у вчиненні корисного злочину, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення можепереховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 , знаходячись на волі може зникнути та перешкодити у подальшому слідчим діям, встановив наявність достатніх підстав вважати існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що підтверджується вищевказаними доказами.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд виконав вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, надавши оцінку вагомості доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості можливого покарання, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Розмір застави обрано відповідно до вимог ст. 182 ч.5 п.1 КПК України.
Клопотання слідчого розглянуто судом з дотриманням норм кримінально-процесуального закону.

З вказаних підстав, апеляційна скарга визнана необґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 днів, та якою визначено розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 32000 грн., залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3