Справа № 161/1951/17
Провадження № 1-кп/161/223/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005885 від 21 грудня 2016 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Назимово, Псковської області, Російської Федерації, рома, громадянина України, з початковою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, задовільним станом здоров`я, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
ВСТАНОВИВ:
20 грудня 2016 року, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з умислом на заволодіння майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно із автомобіля «ВАЗ 21063» темно-бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ,1988 року випуску, належне потерпілому ОСОБА_7 , а саме акумуляторну батарею марки «Исток» сірого кольору, заподіявши останньому майнову шкоду на суму 662 гривень 25 копійок.
30 січня 2017 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення відповідно до умов якої, сторонами визначено розмір майнової шкоди в сумі 662 гривень 25 копійок, строк відшкодування шкоди чи перелік дій не встановлюються, оскільки майнова шкода повністю відшкодована обвинуваченим потерпілому, обвинувачений повністю визнав свою вину та усвідомив протиправність своїх дій, вибачився перед потерпілим, повністю примирився, щиро розкаявся.
Разом з тим, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт в розмірі 100 (ста) годин.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_7 розуміють положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 56, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав визнання своєї вини.
Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_7 погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, не працює, має задовільний стан здоров`я, не одружений, не має утриманців, на обліку у лікарів не перебуває (а.с.19-21, 23-24).
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно (а.с.22).
Обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування збитків.
Обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення не встановлено.
Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначення зазначеного в угоді за злочин покарання.
У зв`язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази: а саме акумуляторна батарея марки «Исток», відданна на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 після набрання вироку законної сили повернути як володільцю.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази, віддані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області по квитанції №004580, а саме пара взуття- після набрання вироку законної сили повернути засудженому ОСОБА_3 як законному володільцю.
Відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України речові докази, віддані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області по квитанції №004579, а саме зріз дроту та два кухонних ножа після набрання вироку законної сили знищити.
Відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України речові докази віддані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області по квитанції №004580, а саме слід низу взуття після набрання вироку законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 1847 гривень 96 копійок, за проведення експертиз слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави (а.с.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 100, 373-374, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду від 30 січня 2017 року по кримінальному провадженню №0005885 про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання: у виді громадських робіт в розмірі 100 (сто) годин.
Речові докази:
- акумуляторну батарею марки «Исток, відданну на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - після набрання вироку законної сили повернути як законному володільцю;
- пару взуття, віддана на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області по квитанції №004580, після набрання вироку законної сили повернути засудженому ОСОБА_3 як законному володільцю;
- зріз дроту та два кухонних ножа, віддані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області по квитанції №004579 після набрання вироку законної сили знищити;
- слід низу взуття, відданий на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області по квитанції №004580, після набрання вироку законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в сумі 1847 гривень 96 копійок, за проведення експертиз в дохід держави.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, в наступному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому, потерпілому і прокурору.
Головуючий суддя: ОСОБА_1