Справа № 589/1092/17
Провадження № 1-кп/589/207/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож м. Тальне Черкаської обл., українець, гр. України, одружений, не працюючий військовозобов`язаний, зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше не судимий в скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
22.02.2017 року ОСОБА_6 маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення шляхом віджиму склопакета проник до приміщення дитячого розважального клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 звідки таємно від оточуючих викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме:Роутер TP-LINK TL-WR740N вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи363,09грн.,Гроші в сумі 316грн.;15 штук кофе «Якобс лате 3х1 вартістю згідно тварознавчої експертизи 3 грн. за одну штуку на загальну суму 45 грн.;Мобільний телефон марки Нокіа 6030 вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 100 грн.;Ігрову приставку Х-ВОХ 360 вартістю згідно довідки 2800грн.;Пристрій kinect xbox вартістю згідно довідки 900грн.;Ігрові жетони в кількості 68 шт., які матеріальної цінності не представляють. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши збитки потерпілому на суму 4524,09грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно в середині лютого 2017 року в нічний час з приміщення розважального клубу «Капитошка» викрав майно, а саме: роутер, мобільний телефон, кофе, ігрову приставку, жетони, гроші, тобто все, що зазначено в обвинувальному висновку. З кількістю та вартістю викраденого повністю погоджується та просив суд призначити йому найменш суворе покарання він зробив для себе відповідні висновки та запевнив що в майбутньому не буде вчиняти злочини.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив,що він знає обвинуваченого оскільки останній у нього працював на іспитовому строці, але був звільнений в зв`язку з крадіжкою. Ніяких матеріальних та моральних претензій він до обвинуваченого не має, по мірі покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування,ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, кваліфікує дії ОСОБА_6 як умисні дії які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням в приміщення, тобто вчинив злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України.

Відповідно достатті 65 КК Українипри призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який не перебуває на наркологічному і психоневрологічному обліку, характеризуються за місцем проживання посередньо, на утриманні має неповнолітню дитину, одружений, раніше не судимий. Відповідно до пункту 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання"рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_6 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття. Викрадене повернуто потерпілому та останній не має ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого. На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким вони скористались.

Обставин, які обтяжують обвинуваченим покарання згідностатті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за частиною третьою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки пославшись на той факт, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 є інше кримінальне провадження за яким обвинувачений підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2,3 ст. 185 КК України. .

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що покарання повинно бути відповідно до до діючого законодавства України.

У відповідності дост.8 ч.1 Конституції Українив Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії`від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом з цим, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховує таку помякшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованих їм злочинах, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2ст.50 КК Українимає на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Злочин вчинений обвинуваченим є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс» проти Сполученого Королівства, зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним злочину відповідно до статті 12 КК України, позицію державного обвинувача та самого обвинуваченого та потерпілого, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, має на утриманні неповнолітню дитину, тяжких наслідків від скоєного злочину не настало а також з урахуванням думки потерпілого, який просить покарати обвинуваченого відповідно до закону, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання. Крім того відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Тому посилання державного обвинувача на те, що відносно ОСОБА_6 є інше кримінальне провадження не може бути взято за основу для призначення покарання, оскільки це прямо протирічить Конституції України, та Конвенції.

Потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов не заявлено. Відповідно до положень ст. 377 КПК України у зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає необхідним скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності дост.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК Українита та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази, а саме: Роутер TP-LINK TL-WR740N гроші в сумі 316грн.;15 штук кофе «Якобс лате 3х1, мобільний телефон марки Нокіа 6030, ігрову приставку Х-ВОХ 360Пристрій kinect xbox необхідно залишити потерпілому ОСОБА_5 - по-приналежності.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 351,84грн.,за проведення трасологічної експертизи 703,68 грн., за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 770, 35 підлягають стягненню з засудженого ОСОБА_6 на користь держави. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 скасувати, звільнивши з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1