Справа № 574/1377/16-к
Провадження № 1-кс/574/293/2016
У Х В А Л А

21 листопада 2016 року м. Буринь

Слідчий суддя Буринського районного суду Сумської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 та заступника начальника СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду клопотання про арешт майна,

в с т а н о в и в :
До Буринського районного суду звернувся заступник начальника СВ Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим із прокурором Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на автомобіль марки «Камаз 55102» державний номерний знак НОМЕР_1 , та причеп ГКБ 8527 державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , зареєстрованих за ОСОБА_6 мотивуючи тим, що 17.11.2016 року, близько 3-ї години 40 хвилин, останній, керуючи зазначеним транспортним засобом з причепом на автодорозі Буринь-Суховерхівка-Терни, неподалік с. Вознесенка, Буринського району Сумської області, не справившись з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, після чого зупинив транспортний засіб не ввімкнувши при цьому аварійний сигнал, в наслідок чого автомобіль марки ВАЗ 217030, який рухався по своїй полосі руху під керуванням ОСОБА_7 , здійснив наїзд на вищевказаний транспортний засіб. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Посилаючись на те, що вказаний транспортний засіб, разом з причепом були вилучені в ході огляду місця події і є доказами злочину, а вході досудового розслідування необхідно провести ряд судових експертиз і для збереження цих доказів, просила накласти на це рухоме майно арешт.

Враховуючи, що клопотань про застосування технічних засобів при проведенні судового засідання не надходило, фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не проводиться відповідно до положень ч.1 ст. 107 КПК України.

Перевіривши наданні матеріали та дослідивши надані докази, заслухавши думку прокурора та заступника начальника слідчого відділення, які підтримали дане клопотання, пояснення ОСОБА_6 , який вважав дане клопотання безпідставним і просив повернути йому транспортний засіб, оскільки він використовує його в господарській діяльності, приходжу до наступних висновків.

Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000389 від 17.11.2016 року по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.11.2016 року за участі автомобіля «Камаз 55102», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8527, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

17.11.2016 року в ході огляду місця події вказані транспорті засоби були вилучені, оскільки для об`єктивного розслідування кримінального провадження необхідно провести ряд судових експертиз, а транспортні засоби містять сліди злочину можуть бути використані як речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді є правова підстава для накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 17.11.2016 року, а саме автомобіль марки «Камаз 55102» державний номерний знак НОМЕР_1 та причеп НОМЕР_4 державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_6 , оскільки вони є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Доводи ОСОБА_6 про те, що він використовує арештований транспортний засіб в своїй господарській діяльності, яка є джерелом доходу як господарства де він працює так і його сім`ї, не є перешкодою для арешту майна, оскільки тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль з причепом зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є речовим доказом, збереження якого є метою арешту майна і має значення для кримінального провадження.
Європейський Суд з прав людини в своїх Постановах від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
З врахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відповідності майна, на яке накладається арешт, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власника майна і те, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є свавільним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, із забороною власнику майна користуватися та розпоряджатися ним.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, що тимчасово вилучено під час огляду місця події, а саме на автомобіль марки «Камаз 55102», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 , білого кольору та причеп ГКБ 8527, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 , синього кольору, власником яких відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 є ОСОБА_6 , мешканець с. Степанівка, Сумського району, Сумської області.

Заборонити власнику арештованого майна ОСОБА_6 розпоряджатися та користуватися вказаними транспортними засобами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційний суд Сумської області на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений 22.11.2016 року.