У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні 26 січня 2017 року у м. Києві кримінальне провадження № 0004438 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 .
Цим вироком
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку
та мешканку АДРЕСА_1 ,
таку, що не має судимості,
засуджено за ч. 1 ст. 191 КК України (далі КК) до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, без позбавлення права займати посаду листоноші, за ч. 1 ст. 358 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн, без позбавлення права займати посаду листоноші.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2016 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_6 визнано винуватою у тому, що вона, займаючи посаду листоноші та виконуючи свої посадові обов`язки щодо доставки пенсії адресатам, 18 серпня 2015 року виконала підпис у відомості про отримання пенсії за серпень 2015 року від імені ОСОБА_7 , який підтверджував факт отримання ним пенсійної виплати у сумі 2 240,04 грн, з метою подальшого використання вказаної відомості для заволодіння пенсійною виплатою ОСОБА_7 на вказану суму.
Крім того, 18 серпня 2015 року ОСОБА_6 з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна здійснила привласнення ввірених їй грошових коштів, а саме пенсійну виплату за серпень 2015 року, яка належала потерпілому ОСОБА_7 , у сумі 2 240,04 грн, про що поставила підпис у відомості за потерпілого.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що суд першої інстанції не досліджував докази, обмежившись допитом обвинуваченої, стисло виклавши зміст її показань у вироку. Указує, що суд не обґрунтував у вироку недоцільність призначення ОСОБА_6 передбаченого ч. 1 ст. 191 КК додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади. Вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зазначивши у вироку, що ОСОБА_6 вчинила підробку офіційного документу замість підроблення, що передбачено ч. 1 ст. 358 КК. Зазначає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України (далі - КПК).

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу частково і просив призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації її дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
З матеріалів провадження убачається, що в ході судового розгляду за згодою всіх учасників провадження, у тому числі і прокурора, дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, було визнано недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють учасники провадження зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Згідно ч. 4 ст. 349 КПК під час судового розгляду була допитана ОСОБА_6 , що підтверджується журналом судового засідання.
Твердження прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції у зв`язку із зазначенням у вироку терміну «підробка» офіційного документу замість «підроблення», є безпідставними і правильно визнані апеляційним судом технічною помилкою, яка може бути виправлена судом у порядку ст. 379 КПК.
Разом з тим, доводи у касаційній скарзі прокурора щодо невідповідності ухвали ст. 419 КПК є слушними.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Однак, ці вимоги закону при розгляді даного провадження апеляційним судом залишились не виконаними.
Зокрема, в апеляційній скарзі прокурора ставилось питання про скасування вироку, у тому числі, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі ОСОБА_6 через непризначення додаткового покарання. На обґрунтування своїх доводів прокурор посилався на те, що суд у вироку не мотивував жодним чином, чому не призначив ОСОБА_6 , яка вчинила злочини, прямо пов`язані з її роботою на посаді листоноші, додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади, зокрема, посаду листоноші.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги всі зазначені апелянтом доводи ретельно не перевірив і свого рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції належним чином не мотивував.
Тому колегія суддів вважає, що у зв`язку з невідповідністю ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого мають бути усунені зазначені вище недоліки.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3