1Справа № 335/7196/17 1-кп/335/436/2017
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000613 від 08.02.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аніва Сахалінської області, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого водієм в Державній виконавчій службі Запорізького району, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

06.01.2017 року приблизно о 11-40 годин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-1118, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Патріотичної, рухаючись з боку вул. Якова Новицького в напрямку вул. Лермонтова м. Запоріжжі.

В цей же час, на регульованому світлофором перехресті проїзних частин вул. Лермонтова та вул. Патріотичної, пішохід ОСОБА_6 здійснювала перетин проїзної частини вул. Лермонтова по пішохідному переходу, рухаючись з ліва-направо за ходом руху транспортних засобів від пр. Соборного в напрямку вул. Перемоги.

На зазначеному вище регульованому перехресті, водій ОСОБА_4 , виконуючи маневр лівого повороту на вул. Лермонтова, діючи в порушення вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України, згідно з якими « на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які рухаються прямо в попутному напрямку», не надав дорогу пішоходу, яка переходила проїзну частину на яку він повертав, в результаті чого допустив наїзд передньою лівою частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньої-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №332 від 01.03.2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого внутрішньосуглобового перелому зовнішнього відростка правої великогомілкової кістки без зміщення кісткових фрагментів, і скупченням рідини в порожнині правого колінного суглоба, підшкірного крововиливу з набряком м`яких тканин в області правого колінного суглоба, що у сукупності кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості, але не є небезпечним для життя, але таким, що спричинило довготривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Порушення водієм ОСОБА_4 , згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №9-296 від 23.05.2017 року вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.286 КК України, кваліфіковано за ознаками порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного злочину, підтвердив викладені в ухвалі обставини вчинення злочину, в скоєному щиро розкаявся.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просив закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням, відшкодуванням завданих збитків, додатково зазначивши, що ніяких претензій до обвинуваченого немає.

Прокурор висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до статті 12 КК України вчинив злочин невеликої тяжкості і вчинив злочин вперше, у вчиненні щиро розкаявся, відшкодував завдані збитки, потерпілий немає до останнього матеріальних претензій, а також в судовому засіданні підтвердив, що дійсно примирився з останньою, про що свідчить, крім іншого, згода потерпілого на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на цій підставі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 погодився на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та просив закрити кримінальне провадження.

Так, відповідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», встановлено, що умовою звільнення особи обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим ст.46 КК є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. А, відтак, відсутні правові підстави щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 56, 285, 286, 288 КПК України,
ухвалив:
Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження №0000613 від 08.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1