Справа № 755/8672/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
У провадження суду обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні надійшов 07.06.2017
Ухвалою суду від 07.06.2017 у провадженні було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.
Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає, крім того, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому відсутні, встановлені ризики слідчим суддею, на даний час, не відпали.
Стороною захисту було заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору так, як він не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, а саме прокурором невірно визначено правову кваліфікацію дій обвинуваченого. Крім того, захисник і обвинувачений, кожен окремо, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на альтернативний, не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, з наступних підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Щодо доводів сторони захисту про його не відповідність вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, то суд враховує те, що це не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, з огляду на наступне.
Так, частиною другою ст.291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Таким чином, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст.291 КПК України.
Так, в даному провадженні, обвинувальний акт містить в собі не тільки посилання на окремі статті (частини статті) кримінального закону, але й формулювання об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
У даному випадку, суд враховує те, що прокурор прийшов до висновку, що в ході досудового розслідування встановлені фактичні обставини, які дають підстави кваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 337 КПК України під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Згідно із ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Тож, питання кваліфікації дій обвинуваченого підлягають вирішенню лише в стадії судового розгляду, в тому числі шляхом реалізації прокурором своїх повноважень щодо зміни, доповнення обвинувачення або відмови від підтримання державного обвинувачення.
Тобто, стороною захисту, у супереч положень ст. ст. 22, 26, 91, 92 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, не було надано, у відповідності до норм ст. ст. 85, 86 КПК України, належних та допустимих доказів, які б безумовно свідчили про те, що обвинувальний акт, у даному провадженні, суперечить положенням КПК України, а викладені безпосередні підстави повернення до переліку регламентованого п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України не віднесені та є такими, що підлягають оцінці судом у нарадчій кімнаті при постановлені кінцевого судового рішення у справі, та можуть слугувати підставою для виправдання обвинуваченого, у разі їх підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд, вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.
Також, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З бази автоматизованого документообігу суду «Д-3», а саме ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 травня 2017 року слідує, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою до 04 липня 2017 року було обрано, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам, крім того, даною ухвалою слідчим суддею було визначено останньому заставу у розмірі 124000 гривень.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Однак, у супереч положень ст. 132 КПК України, у судовому засіданні сторонами не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.
В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ухвалою суду від 08 травня 2017 року ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
За таких обставин, суд вважає, що альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 а тому дію останній слід залишити без змін до 12.08.2017.
При цьому роз`яснивши сторонам кримінального провадження, що в силу положень ч. 7 ст. 182 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме у розмірі 124000 гривень.
Серед іншого, зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення ст. 28 КПК України в частині того, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а обвинувачення в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до 12.08.2017.
Розяснити сторонам кримінального провадження, що в силу положень ч. 7 ст. 182 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме у розмірі 124000 гривень.
У судове засідання викликати сторін кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінально процесуального Кодексу України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:01 год. 20.06.2017.

С у д д я : ОСОБА_1