Провадження №1-кп/761/1380/2017
В И Р О К
іменем України
21 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0000392 від 14 лютого 2017 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, громадянина України, українця, освіти вищої, одруженого, тимчасово не працевлаштованого, інваліда 2-ї групи, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Наказом Міністерства соціальної політики України № 54 кс від 08 травня 2014 року ОСОБА_3 призначено на посаду директора Фонду соціального захисту інвалідів, що згідно п. 10 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 № 129 (у редакції зі змінами, внесеними наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2017 № 477), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2011 за № 528/19266, пов`язана із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

У відповідності до примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

За нормативними приписами заборони одержувати незаконну винагороду, визначення яких міститься у ст. 368 КК України, представник влади, одним із яких є директор Фонду соціального захисту інвалідів, не вправі одержувати будь-яку винагороду у зв`язку зі здійсненням своїх службових повноважень.
Згідно примітки до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є особи, визначені в пунктах 1-3 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», зі змісту якої вбачається, що Міністр соціальної політики України наділений відповідним статусом за посадою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , використовуючи надане йому службове становище, умисно вчинив злочин середньої тяжкості у сфері корупції за наступних обставин.

Так, наприкінці 2016 року до ОСОБА_3 звернувся директор Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів ОСОБА_7 , призначений на вказану посаду згідно наказу Фонду соціального захисту інвалідів від 27.05.2011 № 62-к з проханням посприяти йому у призначенні на посаду керівника Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства.

Під час зазначеної розмови у директора Фонду соціального захисту інвалідів ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 для третьої особи за вирішення вищевказаного питання. Водночас, розуміючи, що до кола його повноважень, як директора Фонду соціального захисту інвалідів не входить питання прийняття рішень про призначення на посаду керівника Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, ОСОБА_3 вирішив, використовуючи своє службове становище, створити такі умови, за яких представниками конкурсної комісії Міністерства соціальної політики України буде прийнято рішення про призначення саме ОСОБА_7 на посаду керівника Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства.

У подальшому ОСОБА_3 під час зустрічі із ОСОБА_7 , що відбулась у приміщенні Фонду соціального захисту інвалідів за адресою: м. Київ, вул. Фроловска, 6/8 у невстановлений час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 для третьої особи, повідомив останнього про можливість позитивного вирішення питання щодо призначення на посаду керівника Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства за умови надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди третій особі, яка забезпечить прийняття відповідного рішення. Крім того ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_7 , що неправомірна вигода передаватиметься третій особі у повному обсязі, який має дорівнювати приблизно 300 тис. грн.

У свою чергу ОСОБА_7 , зважаючи на займану ОСОБА_3 посаду, який, серед іншого, на підставі ч. 2 п .10 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 № 129 (у редакції зі змінами, внесеними наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2017 № 477), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2011 за № 528/19266, «є членом колегії Мінсоцполітики», усвідомлюючи наявність у ОСОБА_3 відповідного авторитету, зв`язків на рівні керівництва Міністерства соціальної політики України, та, як наслідок, значного впливу у системі вказаного відомства, погодився на його пропозицію щодо надання неправомірної вигоди.

У подальшому, 16 лютого 2017 року о 19:32 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 , перебуваючи у автомобілі «Мersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , неподалік станції Київського метрополітену «Контрактова площа»одержав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, грошові кошти у розмірі 84 тис. грн. як частину неправомірної вигоди. При цьому, ОСОБА_3 дав зрозуміти ОСОБА_7 , що після передачі другої частини неправомірної вигоди ним будуть створені такі умови, за яких конкурсна комісія прийме рішення щодо призначення ОСОБА_7 на відповідну посаду, а Міністр соціальної політики України затвердить це рішення.

Продовжуючи свої злочинні дії, 17 лютого 2017 року о 15:39 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка, 30, у автомобілі «Мersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , за аналогічних обставин одержав від ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди у розмірі 234 тис. грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора Фонду соціального захисту інвалідів, протягом 16 17 лютого 2017 року одержав у два етапи неправомірну вигоду в сумі 318 тис. грн.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінальне правопорушення. Останній повідомив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому та просив суд проявити гуманність, та не застосовувати покарання пов`язане з обмеженням його свободи, оскільки він зокрема має ряд тяжких захворювань, а також утримує двох малолітніх доньок та доньку інваліда 2-ї групи.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що дійсно, cвоїми умисними протиправними діями, які виразились в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за колишнім місцем роботи, є заслуженим працівником соціальної сфери України, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , 30 січня 2015 року, є інвалідом 2-ї групи, має ряд складних захворювань: емфізему легень, хронічну ішемічну хворобу серця, інсулінозалежний цукровий діабет, кістозну гіпоплазію нижньої долі правої легені, кістозне новоутворення підшлункової залози.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що останньому необхідно обрати міру покарання у виді штрафу.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та цілком достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 у виді застави підлягає скасуванню, а грошові кошти, внесені в якості застави, поверненню заставодавцю - захиснику ОСОБА_10 . Підстав для обрання іншого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не вбачається.

В рамках кримінального провадження залучено експертів, якими проведено судові експертизи, вартість яких становить 5 148 гривень 00 копійок, що суд визнає процесуальними витратами, у зв`язку з чим зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: Грошові купюри номіналом 500 гривень в кількості 636 шт., виділені для проведення НСРД та у подальшому вилучені в ОСОБА_3 (передані на відповідальне зберігання ФЕУ СБ України) - підлягають залишенню у володінні та розпорядженні ФЕУ СБ України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 25 500 (двадцяти п`яти тисяч п`ятиста) гривень 00 копійок.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді застави у розмірі 240 000 гривень 00 копійок - скасувати, повернувши вказані грошові кошти заставодавцю - захиснику ОСОБА_10 . Інший запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави - 5 148 гривень 00 копійок процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів.

Речові докази: Грошові купюри номіналом 500 гривень в кількості 636 шт., виділені для проведення НСРД та у подальшому вилучені в ОСОБА_3 (передані на відповідальне зберігання ФЕУ СБ України) - залишити у володінні та розпорядженні ФЕУ СБ України.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського районного
суду м. Києва ОСОБА_1 .