печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2017

Печерський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0007659 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, інваліда 2-ї групи загального захворюваня, працюючого підсобним працівником в МП Ліана у формі ТОВ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 296 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Згідно висунутого обвинувачення, 25 листопада 2016 року приблизно о 05 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , з метою умисного знищення майна, зайшов до приміщення Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, що розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Московська, 30.
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, створюючи загрозу життю та здоров`ю осіб, що знаходилися в приміщенні управління поліції, знищення матеріальних об`єктів та заподіяння майнової шкоди, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, перебуючи в приміщенні контрольно-пропускного пункту управління поліції, ОСОБА_4 умисно вилив собі на обличчя та на
підлогу з пластикової пляшки, легкозаймисту речовину, яка є світлим нафтопродуктом -
бензином.
Після чого, ОСОБА_4 висловлюючи образливі заклики працівникам поліції, які
несли чергування у черговій частині управління поліції, дістав з кишені брюк запальничку
та здійснив підпал вказаної рідини.
Проте злочинний умисел ОСОБА_4 не був доведений до кінця з причин, які не
залежали від його волі, оскільки підпал був загашений працівниками поліції.
Крім того, згідно висунутого обвинувачення, 25 листопада 2016 року близько 05 години 40 хвилин ОСОБА_4 , з метою вчинення хуліганських дій, зайшов до приміщення Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, що розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Московська, 30.
Реалізуючи злочинеий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, створюючи загрозу життю та здоров`ю осіб, що знаходилися в приміщенні управління поліції, а також дії спрямовані на порушення нормальної діяльності установи, знищення майна, виявивши зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, перебуючи в приміщенні контрольно-пропускного пункту управління поліції, ОСОБА_4 умисно вилив собі на обличчя та на підлогу з пластикової пляшки легкозаймисту речовину, яка є світлим нафтопродуктом бензином.
Потім, ОСОБА_4 , висловлюючи образливі заклики, демонструючи зневагу працівникам поліції, які несли чергування у черговій частині управління поліції, дістав з кишені брюк запальничку та здійснив підпал вказаної рідини, внаслідок чого, у зв`язку із ліквідацією наслідків підпалу службового приміщення, було тимчасово порушено нормальну діяльність Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.
Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, як дії спрямованими на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України , як дії спрямованими на умисне знищення майна шляхом підпалу, вчиненими загальнонебезпечним способом, але недоведеним до кінця, з причин, які не залежали від його волі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України, є щире каяття.
23 лютого 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів в межах висунутого обвинувачення, та погодився з правовою оцінкою його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 296 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення злочинів, а саме, за ч. 1 ст. 296КК України, покарання у вигляді трьох місяців арешту, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 296 КК України, за обставин, що викладені в обвинувальному акті.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, згідно із ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, згідно із ч. 3 ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягнення з ОСОБА_4 на рахунок держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374та 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 23 лютого 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбаченихч. 2 статті 15, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 296 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту,
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.194 КК України, покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставіст. 75 КК Українизвільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнкути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні: трасологічної експертизи №5106/д від 15 грудня 2016 року, становить 660 гривень 30 копійок, вартість проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів №549хс від 21 лютого 2017 року становить 1587 гривень 72 копійки.
Речові докази по справі, а саме: DVD-диск з назвою Підпал за 25.11.2016 року,пластикову пляшку з бензином, марлеві тампони знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1