АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/224/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України Головуючий суддя в апел. Інст..: ОСОБА_2
Ухвала
Іменем України

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20.10.2016 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.10.2016 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 , звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження закрито.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Судом встановлено, що 14.10.2012 року приблизно о 14-55 год., ОСОБА_8 керуючи технічно справним «автомобілем «MITSUBISHI-PAJERO-WAGON», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Набережно-Хрещатицької зі сторони Поштової площі в бік вулиці Спаської в м.Києві.
В цей час назустріч вказаному автомобілю в зустрічному напрямку рухались автомобіль «CHEVROLET-AVEO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , та автомобіль «SEAT-TOLEDO», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 .
Під час руху ОСОБА_12 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 2.9 підпункт «а», 11.4, 12.1, 12.3, 12.4 та п. 1.3 додатку №2 Правил дорожнього руху України:
п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху,1 загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п.2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
підпункт «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;
п. 2.9. Водієві забороняється:
підпункт «а» - керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
- п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 11.4 - на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;
- п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- п. 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
- п. 1.3 додатку № 2 - лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, перетинати забороняється.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_13 виявились в тім, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «MITSUBISHI-PAJERO-WAGON», д.н.з. НОМЕР_1 , яким рухався по проїзній частині вулиці Набережно-Хрещатицької зі сторони Поштової площі в бік вулиці Спаської в м. Києві, зі швидкістю яка перевищує максимально дозволену швидкість 60 км/год. На даній ділянці проїзної частини, під`їжджаючи до будинку № 36/31 по вулиці Спаській м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, під час руху не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, і стану транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху.
При виникненні небезпеки для руху, чим для ОСОБА_14 при виїзді на смугу зустрічного руху являлись автомобілі «CHEVROLET-AVEO», д.н.з. НОМЕР_2 , та «SEAT-TOLEDO», д.н.з. НОМЕР_3 , він не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, а продовжив рух далі, і навпроти будинку № 36/31 по вулиці Спаській 5 м. Києві скоїв дотикове зіткнення із автомобілем «CHEVROLET-AVEO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , та зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із передньою частиною автомобіля «SEAT-TOLEDO», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «SEAT-TOLEDO», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинені тілесні ушкодження у виді перелому медіальної кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 2.9 підпункт «а», 11.4, 12.1, 12.3, 12.4 та п. 1.3 додатку №2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_15 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Суд прийшов до висновку про можливість звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_8 та закриття провадження щодо нього на підставі того, що на час розгляду справи в суді першої інстанції вже минуло більше трьох років з дня вчинення кримінального правопорушення, тобто з 14.10.2012 року.

Не погодившись з ухвалою суду, представник потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20.10.2016 р. про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та ухвалити нову, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст.286 КК України направити на новий судовий розгляд.
Представник потерпілого вважає, що зазначена ухвала є незаконною у зв`язку із порушенням кримінально - процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а також немотивована, оскільки в ній не зазначено умови і підстави, з врахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Так, в доводах апеляційної скарги представник вказує, що закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності на стадії клопотань є передчасним, оскільки питання про закриття кримінального провадження повинно бути розглянуто тільки після встановлення вини обвинуваченого та закінчення судового слідства проведеного в повному обсязі.
Апелянт стверджує, що закривши кримінальне провадження, суд не вивчив всіх доказів по справі, відносно вини ОСОБА_8 у скоєнні злочину передбаченого ч.1. ст. 286 КК України, в оскаржуваній ухвалі не навів жодного доказу про винність його, а лише процитував обвинувальний висновок.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , належним чином повідомлена про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилась, надіславши суду листа, згідно якого, підтримавши апеляційну скаргу, не заперечувала проти проведення апеляційного розгляду в її відсутність.
Будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду не з`явився до суду і захисник ОСОБА_10 , поважності причин своєї неявки суду не повідомив.
Враховуючи наведене та позицію обвинуваченого, який просив проводити апеляційний розгляд провадження у відсутність його захисника, колегія суддів дійшла висновку, що неявка вказаних учасників провадження не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який вважав, що ухвала суду є законною, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частина третя статті 288 КПК України вказує на те, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної в відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до роз`яснень, даних у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК і лише після цього має бути постановлено відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Матеріально правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг ( ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Процесуально правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності є: згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Санкція вказаного Закону про кримінальну відповідальність передбачає - штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення невеликої тяжкості.
Крім того, з наведених в ухвалі фактичних обставин вбачається, що кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив 14.10.2012 року. А відтак, станом на час розгляду кримінального провадження в суді ( 20 жовтня 2016 року) пройшло чотири роки.
20 жовтня 2016 року захисником ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 заявлено клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, тобто в зв`язку з закінченням строків давності.
Як з журналу судового засідання ( а.п. 58-59 Т.3), так і з пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції вбачається, що перед вирішенням даного клопотання судом була з`ясована думка всіх учасників провадження, і зокрема, обвинуваченого, який дав згоду на закриття справи з нереабілітуючих підстав.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Наведена норма права кореспондується з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».
Враховуючи наведене, судом першої інстанції, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, було дотримано вимог як матеріального так і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності могло бути вирішено лише після проведення в повному обсязі судового розгляду провадження, та про те, що в ухвалі суду мають бути зазначені докази на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України є безпідставними та спростовуються наведеними вище нормами права.
Згідно вимог Закону України про кримінальну відповідальність ( ч. 5 ст. 74 КК України), лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючих підстав, якою і є закінчення строків давності, суд, за наявності для цього підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 418, КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20.10.2016 року, якою звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження закрито , - залишити без змін.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4