АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/673/17 Справа № 208/2870/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку на земельній ділянці, яка розташована на перехресті вул. Портова вул. Тритузна у м. Кам`янське, а саме: резервуар (цистерна) невстановленого виробництва для зберігання зріджених газів пропан-бутан, колонка для зрідженого газу, насосний агрегат, аркуші паперу з рукописними та електронними записами, відео реєстратор та системний блок персонального комп`ютера марки.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, є речовим доказом, а саме знаряддям злочину, тому з метою їх збереження необхідно накласти на них арешт.
В апеляційній скарзі представник третьої особи просить ухвалу слідчого судді скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення слідчим та слідчим суддею вимог ст.ст. 170-173 КПК України, а також при вирішенні питання про арешт майна, не враховано, що під час обшуку слідчому були надані всі дозвільні документи на здійснення даного виду діяльності.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника третьої особи щодо майна якого вирішується питання про арешт, який підтримав апеляційну скаргу та, з підстав зазначених в скарзі, просив її задовольнити, думку прокурора та пояснення слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість і просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За змістом абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання слідчого мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з клопотання слідчого та ухвали слідчого судді, СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000032 від 13.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України за фактом функціонування на території м. Кам`янське АГЗС без дозвільних документів та які не дотримуються державних норм і правил санітарного законодавства України, правил пожежної безпеки України, ДБН «Містобудування, планування та забудова міських та сільських поселень», ДБН «Автомобільні дороги» та інших, що у свою чергу створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна,накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів, вважає, що наведені норми закону слідчим суддею не дотримані в повному обсязі.
Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого не містить у собі жодного доказу, який би вказував на наявність ознак належності вилученого під час обшуку майна об`єктивній стороні складу кримінального правопорушення, з урахуванням поняття предмету кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно відомосте внесених до ЄРДР та клопотання слідчого, провадження здійснюється за ознаками диспозиції ч. 1 ст. 272 КК України створення загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України 12.06.2009 N 7 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» поняття "шкода здоров`ю потерпілому" (частина перша статті 271, частина перша статті 272, частина перша статті 273, частина перша статті 274, частина перша статті 275 КК охоплює випадки, пов`язані із заподіянням особі середньої тяжкості чи легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
Як поняття "загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків" (частина перша статті 272, частина перша статті 273, частина перша статті 274, частина перша статті 275 КК необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів, підприємств, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди вказаним у цих статтях благам.
Як "інші тяжкі наслідки" (частина друга статті 271, частина друга статті 272, частина друга статті 273, частина друга статті 274, частина друга статті 275 КК слід розуміти випадки заподіяння тяжких тілесних ушкоджень хоча б одній людині, середньої тяжкості тілесних ушкоджень двом і більше особам, шкоди у великих розмірах підприємству, установі, організації чи громадянам, а так само тривалий простій підприємств, цехів або їх виробничих дільниць.
Будь-яких належних доказів або відомостей про наявність вище вказаних обставин які б могли підтвердити наявність об`єктивної сторони злочину, що стало в подальшому підставою для вилучення зазначеного майна, слідчим та прокурором в клопотанні та в судовому засіданні, а також слідчим суддею в ухвалі, - не наведено.
Не містять відомостей про загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків і листи від начальника управління та заступника начальника відділу нагляду у хімічній промисловості, на які посилається слідчий та прокурор /а.к.п. 208-211/. Крім того, довідка заступника начальника відділу нагляду у хімічній промисловості /а.к.п. 210-211/, є додатком до листа, який відсутній в доданих матеріалах, оскільки лист який долучений до матеріалів /а.к.п. 208-209/ містить іншу дату та інший номер.
Крім того, з клопотання слідчого та витягу з ЄРДР вбачається, що відомості внесенні реєстрі містять посилання на функціонування АГЗС без дозвільних документів. Разом з тим, в матеріалах справи наявні копії дозвільних документів ТОВ «Восток-газ» на здійснення такої діяльності за адресою де був здійснений обшук, а також наявний договір оренди відповідної земельної ділянки. При цьому, ті порушення порядку оформлення дозвільних документів про які зазначали слідчий та прокурор в судовому засідання апеляційного суду, не охоплюються диспозицією ст. 272 КК України.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, не містить правових підстав за якими арешт майна в даному випадку є необхідним.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами провадження, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання арешт ОСОБА_9 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року про накладення арешту на майно, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна, яке було вилучено 25.05.2017 року під час проведення обшуку на земельній ділянці, що розташована на перехресті вул. Портова вул. Тритузна у м. Кам`янське, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4