Справа № 426/7172/16-к
Провадження № 11-кп/782/105/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши 10 квітня 2017 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28 лютого 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000340 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИЛА
До Сватівського районного суду Луганської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України а саме, умисні протиправні дії, що виразилися у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 квітня 2016 року, приблизно о 21.30 годині, ОСОБА_7 за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_8 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження. Далі, приблизно о 21.45 годині ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, висловлюючись грубою нецензурною лайкою, і, діючи з особливою зухвалістю, на протязі не менше 5 хвилин, грубому порушенні громадського порядку в частині забезпечення належних умов відпочинку та існування громадянина в суспільстві, перебуваючи за кермом свого автомобіля ВАЗ 2101, поблизу зазначеного домоволодіння, почав висловлюватися нецензурною лайкою у бік родини ОСОБА_8 . Після цього, приблизно о 21.50 годині, на вулицю вийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та вибіг їх пес. У подальшому, ОСОБА_7 , дістав револьвер моделі «Маjог Еаglе 2.5 Саl. 4 mm Flober», призначений для стрільби патронами Флобера кільцевого займання калібру 4 мм, застосував заздалегідь заготовлений зазначений предмет, спрямувавши його ствол у бік пса та почав натискати на спусковий гачок, однак пострілів не відбулось. Після чого ОСОБА_7 , зробив вісім пострілів у бік домоволодіння ОСОБА_8 , та з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 28 лютого 2017 року прокурору було повернуто обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 . В обґрунтуванні свого рішення суд першої інстанції послався на ч. 4 ст. 110, ст. 291 КПК України. Суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не містить жодної інформації про заподіяння потерпілому ОСОБА_10 будь-якої шкоди, чого вимагає п.7 ч.2 ст. 291 КПК України. На переконання суду, від вирішення даного питання залежить взагалі чи вірно визначений правовий статус ОСОБА_9 , як потерпілого. Також, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті відсутні будь-які дані про вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 відносно ОСОБА_10 з використанням револьвера. Так само немає інформації про заподіювання ОСОБА_9 моральної або фізичної шкода. На переконання суду першої інстанції, ставлячи в провину ОСОБА_7 таку кваліфікуючу ознаку як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прокурор в обвинувальному акті обмежується лише загальними та розмитими окресленням цієї ознаки, але не вказує в чому ж конкретно полягало порушення громадського порядку, яке супроводжувалося особливою зухвалістю, що також свідчить про неконкретність обвинувачення і відповідно порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. З обвинувального акту не зрозуміло, яким саме чином револьвер був визначений, як предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень. Чому револьвер, який призначений для стрільби патронами, виключили як вогнепальну зброю, чи він можливо є предметом спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень. Не вияснення даних обставин виключає можливість бути впевненим щодо правильності визначення кваліфікуючої ознаки саме за ч. 4 ст. 296 КК України. Суд першої інстанції вважає, що викладаючи фабулу обвинувачення в обвинувальному акті в неконкретній формі, прокурор фактично позбавляє можливості суд донести його дійсний зміст до обвинуваченого і тим самим призведе до порушення права на захист.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд. Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В ньому зазначено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті КК України та формулювання обвинувачення. Суд першої інстанції надав оцінку правовій кваліфікації кримінального правопорушення, чого не має права робити на стадії підготовчого судового засідання.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, був заслуханий прокурор, яка вимоги апеляційної скарги підтримала, пославшись на її доводи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, перевіривши та обговоривши викладені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Колегією суддів не встановлено невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувального акту складеного щодо обвинуваченого, на які вказав суд першої інстанції.

Посилання в ухвалі суду першої інстанції на порушення цієї норми закону є необґрунтованим, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Доводи суду першої інстанції про неконкретність обвинувачення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України безпідставні, оскільки в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про неправильність визначення кола потерпілих, неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого, підлягають перевірці при постановленні судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а за таких обставин підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 405, 411, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28 лютого 2017 року скасувати.

Повернути обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000340 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до Сватівськогорайонного суду Луганської області зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3