Справа №484/587/17 02.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/550/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.1, 2 ст.185 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши матеріали кримінального провадження №0003234 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайська Миколаївської області, українця, громадянина України, інваліда ІІ групи з дитинства, без освіти, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 задоволено.
Застосовано відносно ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Вирішено питання стосовно речових доказів.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що він не згоден з кваліфікацією дій ОСОБА_7 по другому епізоду крадіжки мобільного телефону за ч.2 ст.185 КК України, тобто такої крадіжки, яка вчинена повторно.

Злочин, відповідно до ст. 11 КК України - це передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Відповідно до ст. 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідне до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність. З наведеного випливає, що так як ОСОБА_7 є неосудним, тому він не є суб`єктом злочину, а так як він не є суб`єктом злочину, то в його діях відсутній склад злочину, а так як в його діях відсутній склад злочину, то він не вчиняв злочину, а отже, якщо він не вчиняв злочину, то в його діях відсутня повторність, адже Законом чітко визначено, що повторність має місце лише при вчинені злочину, а ніяк не під час вчинення суспільно небезпечного діяння. А тому дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 185 КК України необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.185 КК України так як його дії не містять повторності.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом встановлено, що 01.12.2016 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_7 прийшов до магазину «АТБ», розташованого за адресою: вул. Грушевського, 41 в м. Первомайську Миколаївської області для здійснення покупок. В цей час потерпілий ОСОБА_9 біля вказаного магазину залишив свій велосипед, на багажному відділенні якого, знаходився пакунок з бензопилою марки «Бел-Маш». Після здійснення покупок ОСОБА_7 вийшов з магазину та шляхом вільного доступу таємно викрав зазначений велосипед вартістю 450 грн. разом із бензопилою, вартістю 1400 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду в сумі 1850 грн.
24.12.2016 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_7 прийшов до ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Під час спілкування ОСОБА_7 помітив на столі мобільний телефон марки «Nokia 222 Duas sim bleck» вартістю 450 грн. з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., який таємно викрав, завдавши потерпілому майнову шкоду в сумі 475грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України, суд першої інстанції дав оцінку доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Суд, безпосередньо дослідив зібрані по справі докази, встановивши обставини справи з належною повнотою і вірно дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, які мають ознаки злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.185 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2016 року ОСОБА_7 біля магазину «АТБ» викрав належний ОСОБА_9 велосипед з бензопилою, яка знаходилась на багажному відділенні.
24.12.2016 року приблизно ОСОБА_7 , знаходячись у будинку ОСОБА_10 , викрав його мобільний телефон з карткою мобільного оператора.
Фактичні обставини щодо викрадення велосипеда та мобільного телефону ніким не оскаржується.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт визнає, що ОСОБА_7 дійсно скоїв суспільно небезпечне діяння з метою заволодіння майном потерпілих, однак стверджує, що судом невірно кваліфіковані дії ОСОБА_7 по другому епізоду крадіжки мобільного телефону за ч.2 ст.185 КК України, тобто такої, яка вчинена повторно.
Однак вказані доводи апеляційний суд визнає необґрунтованими, та безпідставними.
Як правильно зазначив суд, відповідно до ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом злочину. До складу злочину входять суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Різниця між злочином та суспільно небезпечним діянням, вчиненим особою у стані неосудності, полягає у відсутності в останньому випадку суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Повторність це кваліфікуюча ознака об`єктивного складу злочину, отже вона може застосовуватись і як кваліфікуюча ознака суспільно небезпечного діяння, вчиненого особою у стані неосудності.
Відповідно ч.1 ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною Особливої частини цього Кодексу.
Таким чином, апеляційний суд вважає правильним кваліфікацію дій ОСОБА_7 за фактом заволодіння 01.12.2016 року. велосипедом як суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за фактом заволодіння 24.12.2016 року мобільним телефоном, як суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає що немає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: