Пр. № 1-кп/521/200/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця смт. Сарата Саратського району Одеської області, не одруженого; не працюючого; старшого водія 1 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільної роти в/ч НОМЕР_1 , старшого матроса; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочиныв , передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , уклавши 04 грудня 2013 року контракт про проходження військової служби строком на три роки, 06.12.2013 року зараховано на військову службу та з 17 березня 2014 року є військовослужбовцем в умовах особливого періоду, зарахованим 30 жовтня 2014 року до особового складу наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) 09 серпня 2016 року діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно не з`явився до військової частини без поважних причин за весь період відсутності та був відсутній до 26 жовтня 2016 року самостійно прибувши до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

Крім того, ОСОБА_4 , уклавши 04 грудня 2013 року контракт про проходження військової служби строком на три роки, дія якого продовжена на підставі Указу в.о. Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» та п.2 ч.9 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 06.10.2015 року, 06.12.2013 року зараховано на військову службу та з 17 березня 2014 року є військовослужбовцем в умовах особливого періоду, зарахованим 30 жовтня 2014 року до особового складу наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) 03 січня 2017 року діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно не з`явився до військової частини без поважних причин за весь період відсутності та був відсутній до 27 січня 2017 року самостійно прибувши до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю та пояснив, що в 2016 році він залишив військову частину для надання допомоги матері. В 2017 році залишив військову частину, так як помилково вважав, що його контракт закінчився. У скоєному кається.

З урахуванням думки учасників судового розгляду з дотриманням вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Окрім допиту обвинуваченого, суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

-обвинувачений раніше не судимий; позитивно характеризується за місцем служби ( вимога від 26.10.2016 року, службова характеристика);

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину повторно.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів; вік обвинуваченого 26 років; його особу, а саме те, що те що він раніше не судимий; характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання та вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

З урахуванням призначеного покарання суд вважає за можливе не обирати запобіжний заход.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1