Дата документу Справа № 320/4776/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/186/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/4776/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 187 ч. 2 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0000752, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не
працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.05.1994 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.ст. 17, 19 ч. 4, 141 ч. 2, 141 ч. 3, ст. 42 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 27.02.2002 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 4, 70 КК України до 5 років позбавлення волі; звільненого 19.10.2006 по відбуттю строку покарання;
- 21.05.2008 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 5, 70 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 26.12.2013 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 187 ч.1, 189 ч. 2, 357 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.12.2015, не відбуту частину покарання у вигляді 1 року 6 місяців 25 днів позбавлення волі, замінено більш м`яким покаранням - виправними роботами на той самий строк, з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави;
визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ч.2 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна;
- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишений раніше обраний тримання під вартою.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дати фактичного затримання - з 18 год. 20 хв. 02.06.2016 року.
Зараховано засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 02 червня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 , за заподіяну майнову шкоду гроші в сумі 2 461 (дві тисячі чотириста шістдесят одна) гривень 50 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 за заподіяну майнову шкоду гроші в сумі 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 за заподіяну майнову шкоду гроші в сумі 6 125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 за заподіяну майнову шкоду гроші в сумі 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_15 за заподіяну майнову шкоду гроші в сумі 10 920 (десять тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_16 за заподіяну майнову шкоду гроші в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_17 за заподіяну майнову шкоду гроші в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_18 за заподіяну майнову шкоду гроші в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Згідно з вироком, 14 лютого 2016 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, шляхом подолання паркану проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом зламу навісного замку вхідних дверей проник до приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за вищевказаною адресою, яка є сховищем, звідки таємно викрав майно ОСОБА_11 , а саме - пральну машинку «BOSCH WLF1606by» в корпусі білого кольору, вартістю 2461 гривню 50 копійок, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 15 лютого 2016 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, шляхом подолання паркану проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 , яке є сховищем, звідки таємно викрав майно ОСОБА_19 , а саме - велосипед «BENNETO» синього кольору, вартістю 3 000 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_19 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 23 лютого 2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, знаходячись по вул. Козацькій (Желєзнякова) в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, шляхом подолання паркану проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , де через незачинені двері проник до приміщення гаражу, розташованого за вищевказаною адресою, яке є сховищем, звідки таємно викрав майно ОСОБА_20 , а саме:
- домашній кінотеатр «Sony DAV-DZ 570M», вартістю 2000 гривень;
- кутошліфувальну машинку "Маkіtа", в корпусі зеленого кольору, вартістю 2000 гривень;
- генератор до легкового автомобіля "ВАЗ", вартістю 200 гривень;
- 5 генераторів до легкового автомобіля "Москвич", вартістю 200 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 1000 гривень;
- 2 карбюратора до легкового автомобіля "ВАЗ", вартістю 250 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 500 гривень;
- 2 карбюратора до легкового автомобіля "Москвич", вартістю 250 гривень за 1 штуку, загальною вартістю 500 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_20 майнову шкоду на загальну суму 6200 гривень.
Крім того, 14 квітня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись біля лавочки, розташованій по пров. Дачному в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, під приводом здійснення телефонного дзвінка узяв у малолітнього ОСОБА_21 мобільний телефон «Samsung Galaxy Star» в корпусі чорного кольору, іmеі 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 2400 гривень, у якому знаходилась карта пам`яті «MicroSD» ємкістю 4 ГБ вартістю 100 гривень, та сім-картка оператора стільникового зв`язку "Київстар", абонентський номер: НОМЕР_3 , вартістю 100 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 50 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_12 , після чого, заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, втік з місця вчинення злочину, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 2650 гривень.
Крім того, 15 травня 2016 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, знаходячись на лавочці біля 5 під`їзду буд. № 46 по вул. Гризодубової в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння майном та грошовими коштами, напав на потерпілого ОСОБА_13 , охопивши рукою за шию потерпілого та приставив до неї предмет, схожий на ніж, тим самим подавивши волю потерпілого ОСОБА_13 до опору, який сприйняв дії ОСОБА_8 як реальну загрозу власному життю та здоров`ю, після чого ОСОБА_8 висловив вимогу про передачу йому майна, яке було у ОСОБА_13 при собі.
Одразу після цього, ОСОБА_8 , утримуючи приставлений до шиї потерпілого ОСОБА_13 предмет, схожий на ніж, висловив потерпілому усну вимогу встати з лавочки, після чого, коли потерпілий дану вимогу виконав, ОСОБА_8 , утримуючи приставлений до шиї потерпілого ОСОБА_13 предмет, схожий на ніж, відкрито заволодів його грошовими коштами в розмірі 45 гривень та мобільним телефоном «LG-H734» у корпусі чорно-сірого кольору, іmеі 1: 78711, іmеі 2: НОМЕР_4 , вартістю 6000 гривень, у якому знаходилась сім-картка оператора стільникового зв`язку "Київстар", абонентський номер: НОМЕР_5 , яка не представляє для потерпілого майнової цінності, та карта пам`яті «Micro-80» об`ємом пам`яті 8 ГБ, вартістю 80 гривень, які знаходились у кишенях брюк потерпілого.
Після цього, утримуючи біля шиї потерпілого предмет, схожий на ніж, ОСОБА_8 передав йому вищевказаний мобільний телефон та сім-карту мобільного оператора "Київстар", та висловив усну вимогу зняти код блокування та замінити сім-картки у мобільному телефоні, після чого, коли потерпілий вказану вимогу виконав, ОСОБА_8 забрав у потерпілого вищевказаний мобільний телефон, після чого з місця вчинення злочину втік.
Крім того, 20 травня 2016 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись на території двору загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 24 Мелітопольської міської ради Запорізької області, розташованої по вул. Садовій (Бронзоса), 47 в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, з метою заволодінням майном потерпілого ОСОБА_14 шахрайським шляхом, під приводом здійснення дзвінка узяв у потерпілого ОСОБА_14 мобільний телефон «ALCATEL» у корпусі чорного кольору, іmеі: НОМЕР_6 , вартістю 1700 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті "Місго-80" об`ємом пам`яті 16 ГБ, вартістю 150 гривень, та 2 сім-карти мобільного оператора стільникового зв`язку "Київстар", абонентські номери: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , вартістю 25 гривень за сім-карту, загальною вартістю 50 гривень, після чого, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_14 , намагався втекти разом з вищевказаним мобільним телефоном, однак, у дворі по вул. Бронзоса в м. Мелітополі Запорізької області, його наздогнав потерпілий ОСОБА_14 , який почав висловлювати ОСОБА_8 усну вимогу про повернення йому мобільного телефону.
Після цього, ОСОБА_8 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_5 , з метою реалізації свого злочинного наміру, утримуючи в руці предмет, схожий на ніж, приставив його до тулуба потерпілого ОСОБА_14 , який сприйняв дії ОСОБА_8 як реальну загрозу власному життю та здоров`ю, тим самим подавив волю потерпілого до опору, після чого ОСОБА_8 , погрожуючи потерпілому ОСОБА_14 застосуванням насильства, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я, рукою відштовхнув потерпілого ОСОБА_22 від себе, після чого, з мобільним телефоном потерпілого, з місця вчинення злочину втік.
Крім того, 24 травня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись біля вхідних дверей всередині 6 під`їзду буд. № 46 по вул. Гризодубової в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, напав на потерпілу ОСОБА_15 , після чого, утримуючи в руці заздалегідь заготовлений предмет, схожий на ніж, приставив його до тулуба потерпілої, яка сприйняла дії ОСОБА_8 як реальну загрозу власному життю та здоров`ю, тим самим подавив волю потерпілої до опору, після чого, шляхом ривку, відкрито заволодів ланцюжком потерпілої із білого та жовтого золота, вагою 6,34 грам, довжиною приблизно 60 см., вартістю 8 000 гривень, та мобільним телефоном «Samsung Galaxy J110HZWDSEK» в корпусі білого кольору, іmеі І: НОМЕР_9 , іmеі 2: НОМЕР_10 , вартістю 2700 гривень, в чохлі чорного кольору зі шкірозамінника, вартістю 180 гривень, у якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 16 ГБ, яка входить у вартість мобільного телефону, сім-картка оператора стільникового зв`язку "Київстар", яка не представляє для потерпілого майнової цінності, на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 40 гривень, після чого, заволодівши вищевказаним майном потерпілої, з місця вчинення злочину втік.
Крім того, 26 травня 2016 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, знаходячись всередині 4 під`їзду буд. АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), діючи повторно, наніс потерпілій ОСОБА_16 удар рукою в голову, внаслідок чого потерпіла впала на бетонні сходи під`їзду, отримавши легкі тілесні ушкодження: садна шкіри, синець, травматичний набряк м`яких тканин голови, садна шиї та грудної клітини, синець правого передпліччя, лівого стегна та лівої сідниці, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 398 від 27.06.2016 утворилися в результаті не менше семи травматичних впливів в області голови, шиї, грудної клітини, правої верхньої і лівої нижньої кінцівок і лівої сідниці, від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі предмети.
Після того, як потерпіла ОСОБА_16 , втративши рівновагу внаслідок удару рукою, впала, ОСОБА_8 однією рукою схопив за золотий браслет, виготовлений зі сплавів золота 585 та 700 проби, з плетінням у вигляді "ялинок", вагою 7 грамів, вартістю 7000 гривень, який знаходився на правій руці потерпілої, а іншою рукою - за золотий ланцюжок із золота 585 проби, з плетінням у вигляді квадратних ланок, вагою 9 грамів, вартістю 9000 гривень, який знаходився на шиї потерпілої, та шляхом ривку відкрито викрав вказане майно, після чого, відштовхнувши потерпілу руками від себе, разом з вищезазначеними ювелірними виробами потерпілої, з місця вчинення злочину втік.
Крім того, 01 червня 2016 року, приблизно о 11 годині 30 хвилин, знаходячись біля лавочки, розташованої поруч з 2 під`їздом буд. № 52 по вул. Гризодубової в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, діючи з корисливих мотивів, підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_17 , після чого, шляхом ривку відкрито викрав ланцюжок із золота 585 проби з панцирним плетінням, довжиною 60 сантиметрів, вагою 3,03 грами, із золотим хрестиком у вигляді Ісуса, вагою 0,67 грам, загальною вартістю 3500 гривень, який знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_17 , після чого, разом з викраденими ювелірними виробами потерпілої, з місця вчинення злочину втік.
Крім того, 01 червня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходячись у 2 під`їзді буд. АДРЕСА_7 , ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_18 (грабіж), схопив її рукою за ліве плече, розвернув обличчям до себе, та наніс потерпілій два удари рукою по голові, після чого, шляхом ривку відкрито викрав ланцюжок із золота 585 проби, довжиною 55 сантиметрів, з плетінням "подвійний бісмарк", вагою 35 грамів, вартістю 18000 гривень, після чого, з метою втечі з викраденим майном, наніс потерпілій ОСОБА_18 , яка намагалась його наздогнати, ще два удари кулаком в голову, тим самим, заподіявши потерпілій ОСОБА_18 легкі тілесні ушкодження: рану, синці, травматичний набряк м`яких тканин голови, крововилив у булочну оболонку лівого очного яблука, лінійне садно шиї, які згідно з висновком судово-медичного експерта №435 від 09.06.2016, утворилися в результаті не менше чотирьох травматичних впливів в області обличчя, волосистої частини голови та шиї, та могли виникнути при нанесенні ударів як неозброєною рукою, так і рукою озброєною тупим твердим предметом, а садно шиї могло виникнути при контактуванні з тонким твердим предметом, можливо металевим ланцюжком, 01.06.2016, при вищевикладених обставинах. Після чого, разом з викраденим ланцюжком потерпілої, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, вважає що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим. Вказує, що вину визнає повністю, на утриманні має дитину, та мати, пенсійного віку, офіційно перебуває у шлюбі з ОСОБА_23 . Просить вирок змінити, призначивши йому більш м`яке покарання.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію дій ОСОБА_8 , просить вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.09.2016 року відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_8 наступне покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4

(чотири) роки;

*за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

*за ч.2 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, з конфіскацією всього майна;

*за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки).

Згідно з ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.1 ст.71, п.1 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2015 та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що при призначенні покарання судом безпідставно не застосовані положення ст.ст. 71, 72, 82 КК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив новий злочин протягом невідбутої частини покарання.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_10 вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості.

Вказує, що при винесені вироку від 01.09.2016 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області помилково не застосовано ст.71 КК України та не призначено остаточне покарання за сукупністю вироків. У зв`язку з цим покарання призначене ОСОБА_8 є надто м`яким і не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім того, судом першої інстанції необґрунтовано враховано в якості обставини, що обтяжує покарання (ст.67 КК України) - рецидив злочину (стор.7 абз.1 вироку), оскільки нові злочини є тотожніми злочинам, за які ОСОБА_8 було засуджено раніше, та утворює таку кваліфікуючу ознаку як повторність.

У зв`язку з викладеним, заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_10 просить вирок Мелітопольського міськрайсуду від 01.09.2016 відносно ОСОБА_8 за ст.ст.187 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України, у частині призначеного покарання-скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості.

Виключити із обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 (ст.67 КК України) - рецидив злочинів.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ст.185 ч.3 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, за ст.186 ч.2 КК України - 5 років позбавлення волі, за ст.187 ч.2 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого, за ст.190 ч.2 КК України - 3 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.1 КК України призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого, та на підставі ст.71 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинуваченого, захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та процесуального прокурора, заперечували проти задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Запорізької області, прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого, частково підтримала апеляційну скаргу процесуального прокурора, а апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області підтримала повністю; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Приймаючи до уваги, що в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурорів обставини кримінального провадження, доведеність вини та юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорено, судова колегія в цій частині вирок суду не переглядала, обмежившись дослідженням питання законності і обґрунтованості правил визначення судом обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за обставин, зазначених у вироку суду.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочину обвинуваченим, зокрема, за обставин зазначених в оскарженому вироку суду, приймає до уваги всі пом`якшуючі покарання обставини, встановленні міськрайонним судом.

Вирішуючи питання щодо правильності та обґрунтованості призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до приписів ст.82 ч.6 КК України якщо особа відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за новий злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання, за правилами ст.ст.71, 72 КК України.

Із п.26 п.2 абз.3 вищевказаної Постанови вбачається, що невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати невідбуту частину більш м`якого покарання, призначеного особі в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 КК України).

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_8 звільнився на підставі ухвали Вільнянського районного суду від 22.12.2015 із заміною невідбутої частини покарання у вигляді 1 року 6 місяців 25 днів позбавлення волі на виправні роботи на той самий строк з відрахуванням 20% заробітку у дохід держави. Таким чином, ОСОБА_8 вчинив новий злочин протягом невідбутої частини покарання.

За таких підстав, судова колегія вважає, що при винесені вироку Мелітопольським міськрайонним судом помилково не застосовано ст.71 КК України та не призначено остаточне покарання за сукупністю вироків.

Крім того, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Судова колегія вважає, що при винесенні вироку судом першої інстанції неправильно враховані дані про особу ОСОБА_8 .

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 раніше 4 рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та відбував покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк. На цей час всі судимості не погашені та судом не зняті.

Недостатньо враховано, що нові злочини (10 епізодів, з яких 3 - розбійні напади та 4 -грабежі) вчинені обвинуваченим через короткий час (менше 2 місяців) після звільнення та ще й у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом не враховано, що ОСОБА_8 не працює та будь-яким суспільно корисним трудом не займався та не займається, а як наслідок шкода завдана його злочинними діями залишається не відшкодованою.

Крім того, відсутність працевлаштування свідчить, що ОСОБА_8 фактично ухилявся від відбування покарання у вигляді виправних робіт, на які за ухвалою Вільнянського районного суду від 22.12.2015 йому було замінено позбавлення волі, призначене за попереднім вироком суду від 26.12.2013.

Наведене свідчить про свідому антисоціальну поведінку обвинуваченого та стійке ігнорування законів України.

Із вказаного вбачається, що судом першої інстанції при призначенні покарання на підставі ст.70 ч.1 КК України необґрунтовано застосовано найбільш м`який принцип призначення покарання за сукупністю злочинів, а саме - поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, всупереч вимогам ст.59 ч.1 КК України у вироку суду першої інстанції не зазначено, чи все майно обвинуваченого підлягає конфіскації, чи якась його частина.

Судом першої інстанції необґрунтовано враховано в якості обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, оскільки нові злочини є тотожніми злочинам, за які ОСОБА_8 було засуджено раніше, та утворює таку кваліфікуючу ознаку як повторність.

З урахуванням наведених доводів судова колегія вважає, що вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.09.2016 відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 задовольнити повністю.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року в частині призначеного покарання ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання:

- за ст.185 ч.3 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ст.186 ч.2 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ст.187 ч.2 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого;

- за ст.190 ч.2 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, призначити остаточне покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого.

Виключити із обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 - рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення з 01.09.2016 року по 24.01.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4