Справа № 545/1294/17
Провадження № 1-в/545/327/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України; з середньою освітою; раніше судимого: 14.08.2013 року Корюківським районного суду Чернігівської обл., за ст.ст. 289 ч.2, 75, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 08.11.2013 року Корюківським районного суду Чернігівської обл., за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.4, 75, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; Засудженого: 1) 25.06.2014 року Корюківським районного суду Чернігівської обл., за ст.ст. 185 ч.3, 297 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.4, 71 ч.5 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, без конфіскації майна; 12.09.2014 року Корюківським районного суду Чернігівської обл., за ст.ст. 289 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. Ухвалою суду Полтавського районну, Полтавської області, від 04.02.2016 року зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.06.2014 року по 14.10.2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений заяву про умовно-дострокове звільнення підтримав, про що надав відповідну заяву, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що 24.10.2016 року рішенням спільного засідання комісії БВК-16 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації по розгляду особових справ засуджених відмовлено ОСОБА_4 в умовно-достроковому звільненні від покарання з тих підстав, що він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; за період відбуття покарання мав три стягнення, одне з яких було накладено після відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення та три подяки, тому вважає, що до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 12.09.2014 року Корюківським районним судом Чернігівської обл. за ст.ст. 289 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.06.2014 року по 14.10.2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від

відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, за час перебування у БВК-16 засуджений ОСОБА_4 мав три стягнення, з яких два 01.03.2017 року ДІЗО та догану та 05.03.2017 року догану, на момент звернення до суду усі погашені.
З наданої характеристики вбачається, що 24.10.2016 року рішенням спільного засідання комісії БВК-16 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації по розгляду особових справ засуджених відмовлено ОСОБА_4 в умовно-достроковому звільненні від призначеного покарання з тих підстав, що він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Проте в подальшому, щодо засудженого застосовано три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці в період 20.07.2016р., 19.10.2016 та 05.03.2017 року.
Аналіз динаміки поведінки засудженого ОСОБА_4 у період відбуття покарання не дає підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1