Справа № 308/6495/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишково Хустського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, працюючого на посаді директора Закарпатського базового державного медичного коледжу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Слідчим відділом Прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000222 від 22.06.2017 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 19 по 21 червня 2017 року директор Закарпатського базового державного медичного коледжу ОСОБА_4 , знаходячись в своєму робочому кабінеті, який розташований на першому поверсі будівлі Закарпатського базового державного медичного коледжу за адресою: м. Хуст, вул. Львівська,143, діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягають у його особистому, протиправному збагаченні, вимагав від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США за сприяння у зарахуванні її до Закарпатського базового державного медичного коледжу на навчання за спеціальністю «сестринська справа». При цьому, ОСОБА_4 поставив ОСОБА_8 вимогу передати йому обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США під час їхньої зустрічі в м. Хуст, дату якої він вкаже їй пізніше.

У подальшому, 05.07.2017 в період часу із 15 год. 00 хв. по 15 год. 50 хв. ОСОБА_4 , їдучи за кермом автомобіля «Mercedes-Benz E250» CDI д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі із смт. Вишково Хустського району до м Хуст, вимагав та одержав від ОСОБА_8 обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США, а саме 10 грошових купюр номіналом по 100 доларів США кожна серією та номером LL78558968C, LL39548425I, LL39548424I, LL39548423I, LL46045816C, LB01097386L, LC68920022A, LL39548420I, LL18801088I, LB13934438V, які були вручені ОСОБА_8 згідно протоколу вручення грошових коштів від 05.07.2017, за сприяння у зарахуванні її до Закарпатського базового державного медичного коледжу на навчання по спеціальності сестринська справа.

05.07.2017 о 15 год. 50 хв.. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, після чого був доставлений в Хустську ЦРЛ у зв`язку із поганим самопочуттям.

06.07.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується, зокрема: протоколом заяви про злочин ОСОБА_8 та її протоколами допитів, в яких вона викриває протиправні наміри ОСОБА_4 ; протоколом вручення ОСОБА_8 грошових коштів від 05.07.2017; протоколом огляду місця події від 05.07.2017, в ході чого було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди в 1000 доларів США, та іншими матеріалами кримінального провадження. Таким чином, органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Клопотання мотивоване також тим, що з 25.01.2015 набрали чинності зміни до Кримінального кодексу України (ст.ст. 45-48, 69, 75, 79, 81, 86, 87 та 91), і згідно яких по корупційних злочинах виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Частина свідків у даному кримінальному провадженні працівники Закарпатського базового державного медичного коледжу, у тому числі, члени комісії для проведення співбесід з абітурієнтами, екзаменаційної та апеляційної комісій на 2017 рік, з якими буде контактувати ОСОБА_8 під час здачі екзаменів для вступу у Закарпатський БДМК, є підлеглими ОСОБА_4 , а тому орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_4 з метою перешкоджання ОСОБА_8 у вступі до цього навчального закладу і, в такий спосіб, тиску на неї з метою уникнення кримінальної відповідальності може та буде незаконно впливати на вказаних осіб.

Крім цього, не виключена можливість, що ОСОБА_4 завдяки своїм соціальним зв`язкам з метою уникнення від кримінальної відповідальності в інший спосіб буде здійснювати вплив на заявницю ОСОБА_8 , яка викрила його протиправні дії, а також буде здійснювати вплив на експертів на виконанні в яких будуть перебувати судові експертизи призначені у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, ОСОБА_4 маючи вплив на членів комісії для проведення співбесід з абітурієнтами, екзаменаційної та апеляційної комісій на 2017 рік може і в подальшому вчиняти корупційні злочини пов`язані із одержанням неправомірної вигоди від абітурієнтів.

З метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-яку з вищеописаних дій, у органу досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000,00 грн. та покладенням на підозрюваного наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; з метою уникнення будь-якого тиску на заявницю ОСОБА_8 , спілкуватися з останньою лише з дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не відвідувати місце роботи Закарпатський базовий державний медичний коледж; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджена, а тому просив обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження. Водночас, наголосив на тяжкості можливого покарання, яке може бути призначене підозрюваному.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, про які йдеться в клопотанні не підтверджені. Поряд з цим, захисник просив врахувати, що підозрюваний 1959 року народження, не має негативних характеристик, постійно проживає в м. Хуст, позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання, має постійне місце роботи, раніше не судимий, має незадовільний стан здоров`я, яке погіршилось після затримання, у зв`язку з чим був госпіталізований. Наміру ухилятись від відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню гр. ОСОБА_4 не має. А тому, просили суд, з урахуванням наведених захистом обставин, застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 пояснив, що працює лікарем-реаніматологом. З м. Хуст до м. Ужгород був доставлений ОСОБА_4 , діагноз гіпертонічний криз середнього ступеню важкості. Не вважає стан здоров`я важким станом.
Заслухавши думки прокурора з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, суд приходить до наступних висновків:
Слідчим відділом Прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000222 від 22.06.2017 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України.

05.07.2017 року о 15 год. 50 хв. гр. ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

06.07.2017 року гр. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованого діяння та його суспільну небезпечність.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Як встановлено слідчим суддею, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Разом з тим, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і прокурором в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.368 КК України як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених ризиків.
Слідчий суддя бере до уваги дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 в їх сукупності, зокрема, те, що останній 1959 року народження, позитивно характеризується, раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, має незадовільний стан здоров`я.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_4 наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
В той же час, суд вважає за необхідне роз`яснити, що застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Суд роз`яснює, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного.
Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 02 вересня 2017 року включно.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Хустському ВП ГУНП в Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 11 липня 2017 року о 16 год. 50 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1