Справа № 1-199/11
ВИРОК

іменем України

"23" серпня 2011 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Мазурчака А.Г.,

за участю при секретаря Чорної Н.М.,

прокурора Зубар С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженої, непрацюючої, жительки вул.Чернишекського,20, смт.Тиврів, Вінницької області, раніше судимої 30.05.2005 р. Тиврівський районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт, звільненої від відбування покарання на підставі Закону України „Про амністію, 14.05.2007 року Тиврівський районним судом Вінницької області за ст..128 КК України до 240 год громадських робіт, 14.11.2007 р. Тиврівський районним судом за ч.2 ст.389 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 5 місяців, 16.03.2011 р. Тиврівський районним судом за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи засудженою 16.03.2011 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, 13.04.2011 року була поставлена на облік в кримінально-виконавчу інспекцію Тиврівського району, та була, ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджена про кримінальну відповідальність передбачену ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання, суть якої їй було роз'яснено. Після того 13.04.2011 року матеріали для виконання покарання були направленні до Тиврівської селищної ради, згідно яких ОСОБА_1 повинна була приступити до відбування покарання з 15.04.2011 року, але до Тиврівської селищної ради з'явилась лише 28.04.2011 року, без поважних причин, а до відбування покарання у виді громадських робіт приступила з 19.05.2011 року.

Згідно табеля, а травні 2011 року ОСОБА_1 О,А. повинна була відпрацювати 36 години, однак остання, маючи намір на ухилення від відбування покарання, навмисно без поважних на те причин відпрацювала лише 20 годин, після чого з метою ухилення від відбування покарання, у виді громадських робіт, не з'являлася на місце відпрацювання, мотивуючи це тим, що за громадські роботи їй ніхто не платить, а також по місцю проживання зловживала спиртними напоями, в зв'язку з чим у травні 2011 року не відпрацювала 16 годин, а у червні 2011 року, згідно табеля виходу на роботу, із запланованих 88 годин не відпрацювала жодної години. Крім того, ОСОБА_1 маючи намір на ухилення від відбування покарання, навмисно без поважних на те причин, жодного разу не з'явилася на реєстрацію до КВІ Тиврівського району.

Всього із 100 годин громадських робіт встановлених ОСОБА_1 судом, вона відпрацювала 20 години, поважних причин невідпрацювання повного обсягу громадських робіт у неї не було.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину визнала повністю, щиро розкаявся, визнав також фактичні обставини справи і пояснила, що вона хворіла, але доказів на підтвердження даного факту у неї немає.

Окрім визнання своєї вини підсудною її вина доводиться матеріалами справи, зокрема підпискою про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання (а.с.9) ; постановою про встановлення днів явки на реєстрацію (а.с.11) листком реєстрації (а.с.11) ; табелем та графіком виходу на роботу (а.с.22, 28, 30) ; актом перевірки виконання робіт (а.с.33).

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає доведеною вину підсудної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України : вона ухилилась від відбування громадських чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, обставини, що пом'якшують покарання підсудній, до яких суд відносить те, що вона, вину визнала, щиро розкаялася у вчиненому.

Обтяжуючих обставин по справі не встановлено.

Суд враховує негативну характеристику підсудного за місцем її проживання.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудної неможливе без ізоляції від суспільства та обирає їй міру покарання у виді арешту.

Керуючись ст.323, 324 КПК України ,-

засудив :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на 4 (чотири)місяці.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3