Справа № 197/1108/15-к
1-кп/214/74/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
за участю потерпілої - ОСОБА_11

за участю законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_12

за участю представника служби в справах дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_14

за участю представника кримінально поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

за участю законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_20 ,

який є також потерпілим ОСОБА_21

за участю захисників - ОСОБА_22 , ОСОБА_23

за участю обвинувачених ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , який є також потерпілим

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000408 за обвинуваченням:

ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Омелянівка Коростенського району Житомирської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30 квітня 2009 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.121 КК України до 3 років позбавлення волі, 30 вересня 2009 року Широківським районним судом Дніпропетровської області до 3 років позбавлення волі, 18 березня 2011 року звільнений умовно-достроково на 10 місяців 6 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.3, 304 ч.1 КК України,

ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з незакінченою середньою освітою, який не працює, не навчається, не одруженого, дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, суд, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч.2, 153 ч.2, 152 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_24 , маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та знов вчинив умисні злочини.

Так, 8 червня 2015 року близько 22 години 30 хвилин навпроти «КООПЗАГОТПРОМ», розташованого по вул. Леніна в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області у ОСОБА_24 , виник умисел на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, неповнолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у групі осіб.

ОСОБА_24 , попередньо отримавши категоричну відмову від ОСОБА_11 в добровільних статевих зносинах, з метою реалізації свого злочинного наміру щодо зґвалтування, використав свою вікову перевагу та авторитет над неповнолітнім ОСОБА_20 , шляхом психологічного впливу, запропонував останньому вступити втрьох в статеві зносини з неповнолітньою. При цьому, попередньо свідомо викликав у неповнолітнього ОСОБА_20 зацікавленість до статевого акту та переконав його що отримає згоду дівчини на інтимні стосунки. Отримавши згоду ОСОБА_20 , ОСОБА_24 наказав йому їхати на велосипеді вперед до горіхової хащі, обігнавши ОСОБА_11 , та чекати їх там.

Будучи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_24 та ОСОБА_20 , використовуючи обстановку, що склалася, а саме відсутність свідків та очевидців, достеменно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_11 наздогнали останню, яка йшла попереду них на незначній відстані. В цей час потерпіла ОСОБА_11 направлялась до себе додому та проходила повз «КООПЗАГОТПРОМ», розташованого по вул. Леніна в смт. Широке та горіхової хащі, яка розташована неподалік на тій же вулиці. ОСОБА_20 на велосипеді проїхав повз ОСОБА_11 , звернувши в бік до горіхової хащі, а ОСОБА_24 одразу за ним наздогнав позаду потерпілу ОСОБА_11 та без попередження схопив її на руки.

Далі ОСОБА_24 8 червня 2015 року близько 22 години 30 хвилин, реалізовуючи злочинний намір, спрямований на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання наслідків, діючи умисно, навпроти «КООПЗАГОТПРОМ», розташованого по вул. Леніна в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, всупереч волі ОСОБА_11 та подолавши її фізичний опір, взяв неповнолітню на руки, при цьому прикриваючи своєю рукою рот потерпілої, щоб та не мала змоги покликати на допомогу, відніс її до вищевказаної горіхової хащі в напрямку куди пішов ОСОБА_20 , з метою вступити з неповнолітньою ОСОБА_11 в статевий акті з застосуванням фізичного насильства.

Перенісши ОСОБА_11 до горіхової хащі де їх чекав ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , із застосуванням сили, кинув її спиною на землю та сів на неї зверху. З метою подолання спротиву, ОСОБА_24 утримував своїми ногами ноги потерплої та затулив її рот своєю рукою, при цьому наказав їй мовчати та почав знімати з неї одяг. Оскільки ОСОБА_11 продовжувала чинити опір протиправним діям ОСОБА_24 , останній в категоричній формі наказав ОСОБА_20 закрити потерпілій рот та допомагати тримати її.

Неповнолітній ОСОБА_20 , з метою подолання опору ОСОБА_11 , став колінами на ґрунт біля голови потерпілої, однією рукою накинув їй на шию заздалегідь приготовлений рушник та почав його затягувати, іншою рукою утримував ОСОБА_11 за передпліччя та не давав їй змоги чинити опір та втекти. При цьому, ОСОБА_20 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний намір на вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом щодо ОСОБА_11 проти її волі, достеменно знаючи про неповнолітній вік потерпілої, використовуючи обстановку, що склалася, а саме здійснення одночасного зґвалтування ОСОБА_24 . ОСОБА_11 , яка лежала спиною на землі, став колінами на ґрунт біля її голови, однією рукою накинув їй на шию рушник та почав його затягувати, іншою рукою почергово утримував неповнолітню за передпліччя та одночасно зняв свої штани та намагався задовольнити статеву пристрасть неприродним шляхом з ОСОБА_11 , але остання активно здійснювала опір та ухилялася головою в різні боки.

Під час здійснення протиправних насильницьких дій ОСОБА_11 зателефонувала по мобільному телефону неповнолітньому ОСОБА_27 та покликала його на допомогу оскільки останній мешкав поруч з горіховою хащею. Після того, як ОСОБА_27 прибіг на місце пригоди та почав кричати, неповнолітній ОСОБА_20 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, не довівши до кінця свої дії щодо вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом по незалежним від нього причинам.

Таким чином, ОСОБА_28 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не був закінчений з причин, які не залежали від його волі.

В цей час ОСОБА_24 , тримаючи з силою ОСОБА_11 однією рукою за плече, а іншою рукою зняв з потерпілої шорти та плавки, та проти її волі вступив з нею в статевий акт із застосуванням фізичного насильства.

В результаті застосування ОСОБА_24 та ОСОБА_20 фізичного насильства до ОСОБА_11 під час ґвалтування, останній було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців грудної клітини та лівого плеча, саден правого ліктьового суглобу та спини у поперековій області, ці ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, не виключена можливість утворення саден в наслідок тертя від тупий предмет (наприклад, об ґрунтове або інше покриття). В ділянці статевих органів у потерпілої виявлено крововилив у слизову оболонку дівочої плівки, виявлене ушкодження могло бути спричинено тупим твердим предметом, можливо статевим членом в стані ерекції при скоєнні статевого акту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_24 належить кваліфікувати за ст.152 ч.3 КК України за ознаками зґвалтування неповнолітньої - тобто статевих зносини із застосуванням фізичного насильства, вчиненого групою осіб, відносно неповнолітньої та ст.304 ч.1 КК України за ознаками втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Дії обвинуваченого ОСОБА_20 належить кваліфікувати за ст.152 ч.3 КК України за ознаками зґвалтування неповнолітньої - тобто статевих зносин із застосуванням фізичного насильства, вчиненого групою осіб, відносно неповнолітньої та ст.ст.15 ч.2, 153 ч.2 КК України за ознаками закінченого замаху на вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом щодо неповнолітньої.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_20 у судовому засіданні винним себе визнав повністю. Після допиту потерпілої, під час очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_20 та потерпілою, остання підтвердила свої показання, ОСОБА_20 показав, що дійсно намагався зґвалтувати потерпілу.

Далі, надавши показання за суттю обвинувачення, ОСОБА_20 показав, що в день події разом з ОСОБА_24 та іншими особами розпивали пиво. Потім пішли проводити знайомого та зустріли потерпілу. ОСОБА_24 запропонував йому, ОСОБА_20 вступити з останньою в статеві стосунки. В подальшому ОСОБА_24 приніс потерпілу в хащі на руках та став вступати в статеві відносини, а він, ОСОБА_20 тримав за руку, намагався вчинити статевий акт в неприродній формі. Далі уточнивши свої показання, пояснив, що побачили потерпілу близько 22 години, розмовляли, потім стали сваритися, на шум вийшов ОСОБА_29 , тому потерпіла пішла в бік горіхової хащі, а вони з ОСОБА_30 в інший. Потерпіла їх не ображала. В цей час ОСОБА_31 запропонував вступити з потерпілою в статевий акт. У нього, ОСОБА_20 з ОСОБА_24 стосунки нормальні, конфліктів між ним, ОСОБА_20 та потерпілою не було. Далі він, ОСОБА_20 поїхав на велосипеді до горіхової хащі та встав в такому місці, щоб його було видно, вважав, що статевий акт з потерпілою відбудеться за добровільною згодою останньої. Далі прийшов ОСОБА_24 та заніс на руках потерпілу до горіхової хащі. Коли ОСОБА_24 став роздягатися та вчиняти статевий акт з потерпілою, остання стала кричати, відштовхувала ОСОБА_24 , просила зупинити ці дії. Він, ОСОБА_20 тримав потерпілу за руку, ОСОБА_24 тримав іншу руку потерпілої. Щоб потерпіла не кричала він, ОСОБА_20 , за вказівкою ОСОБА_24 закривав потерпілій рота долоню та рушником. Він, ОСОБА_20 розумів,що потерпіла не бажає вступати в статевий акт. У ОСОБА_32 шорти були спущені. Далі побачили, як наближається друг потерпілої, тому з місця події втекли. Пізніш він, ОСОБА_20 , повернувся на місце події. У вчиненому розкаюється. Як би не пропозиції ОСОБА_24 , він ОСОБА_20 зазначених дій відносно потерпілої не вчиняв би. Він, ОСОБА_20 зрозумів, що вчиняє протиправні дії тоді, коли потерпіла стала чинити супротив, а ОСОБА_24 сказав: «тримай руку». Він, ОСОБА_20 не став би тримати руку потерпілої, якщо б цього не казав ОСОБА_24 , вважає, що останній втягнув його в злочин. В зазначений день йому, ОСОБА_20 , потерпіла не пропонувала вступити в статевий акт, щоб вона пропонувала це ОСОБА_24 , не чув. В нього, ОСОБА_20 батько є, однак з 8 років його виховувала лише мати. Знав, що на момент подій потерпілій було 17 років.

Будучи допитаним додатково обвинувачений ОСОБА_20 показав, що раніше, до вказаних подій вчиняв разом з ОСОБА_24 крадіжку, яку запропонував вчинити третій учасник крадіжки. Між ним, ОСОБА_20 та ОСОБА_24 стосунки як між рівними особами, може поради ОСОБА_24 не виконувати. В день події ОСОБА_24 йому не погрожував щось зробити, якщо відмовиться вступити в статеві стосунки з потерпілою. Коли первісно ОСОБА_24 пропонував вступити в статеві стосунки, то казав, що раніше мав з потерпілою інтимні зв`язки. Коли ОСОБА_24 ніс на руках потерпілу, остання мовчала. Зрозумів, що потерпіла не бажає добровільно вступати в статеві стосунки тоді, коли ОСОБА_24 поклав потерпілу на землю. Він, ОСОБА_20 , мав можливість відмовитися від пропозиції ОСОБА_24 тримати руку потерпілої та закривати їй рота. Закрив рота потерпілої тому, що бажав вступити в статеві стосунки. Він, ОСОБА_20 , своєю правою рукою тримав праву руку потерпілої, а лівою закрив їй рот, потерпіла намагалася вириватися. Розумів, що вчиняє відносно потерпілої незаконні дії. В той день пиво купив ОСОБА_24 , перед покупкою пива домовилися, що будуть вживати пиво.

Будучи допитаним додатково ОСОБА_20 показав, що рушником потерпілу на душив, та ставів коліна їй на груди. Злочин вчинив під впливом ОСОБА_24 , який і під час розгляду справи судом дзвонив та казав: «Що за показання ти даєш?». Він, обвинувачений, від ОСОБА_24 не залежав, погроз з боку останнього не було. Вимоги ОСОБА_24 виконував тому, що останній розмовляв наказним тоном. Коли останній знаходиться в стані сп`яніння, то є грубим, тому побоювався його. У нього, обвинуваченого було бажання вчинити статевий акт, ОСОБА_24 не казав йому вчиніти статевий акт в неприродний спосіб.

Обвинувачений ОСОБА_24 у судовому засіданні винним себе визнав повністю.

Після допиту потерпілої, під час очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_24 та потерпілою, остання підтвердила свої показання, ОСОБА_24 показав, що дійсно з потерпілою здійснив статевий акт.

Далі, надавши показання за суттю обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_24 показав, що події пам`ятає погано, частками. В день події був на стадіоні вживали спиртні напої, він «перебрав». Зі стадіону пішли проводжати знайомого, зустріли потерпілу, подальші події пам`ятає нечітко. В той день вживав спочатку горілку, а потім пиво. Прийшов в себе наступного ранку в себе вдома. Пам`ятає, що після того, як зустріли потерпілу, намагався вступити з нею в статевий акт. Знає, що на час подій ОСОБА_20 був неповнолітнім. Знав в той час, що потерпіла навчається в школі, про вік її не думав. З потерпілою раніше зустрічався, мав статеві відносини. Також пам`ятає, що в день події між ним, потерпілою та ОСОБА_20 була якась суперечка, до них виходив ОСОБА_29 і він з ОСОБА_20 пішли в один бік, а потерпілу в інший. Спиртні напої вживає нечасто, іноді внаслідок цього буває, що не пам`ятає подій. Свою вину визнає повністю.

Під час очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_24 та потерпілою, остання показала, що до вказаних подій не мала статевих стосунків з ОСОБА_24 , обвинувачений показав, що такі стосунки були.

Будучи допитаним додатково ОСОБА_24 показав, що визнає вчинення зґвалтування, запропонував вчинити зґвалтування ОСОБА_20 , він обвинувачений повинен був лише принести потерпілу. Його, обвинуваченого брат одного віку з ОСОБА_20 і є неповнолітнім. Він, обвинувачений, ОСОБА_20 не побоювався, різниці в їх віці складає близько 10 років. Він, обвинувачений, під час вчинення злочину ніяких вимог ОСОБА_20 не висловлював. Вступити в статевий акт першим потерпілій запропонував він, ОСОБА_24 . Експерту пояснення про вчинення злочину надавав, на той час також не пам`ятав подій і розповідав експерту те, що йому, обвинуваченому, порадив слідчий на прізвище « ОСОБА_33 ».

Під час проведення очної ставки між ОСОБА_24 та ОСОБА_20 останній показав, що вчинити зґвалтування запропонував ОСОБА_24 та казав, що потрібно робити, ОСОБА_24 показав, що запропонував вчинити зґвалтування ОСОБА_20 , порад під час вчинення злочину останній не надавав.

Як показала у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 , обвинувачених раніше знала, стосунки були нормальні. В день події обвинувачені перебували в нетверезому стані. Обвинувачений ОСОБА_24 відвів її в горіхову хащі, де став роздягати, а ОСОБА_20 накинув на обличчя полотенце. Вона, потерпіла подзвонила по мобільному телефону ОСОБА_27 та попросила допомогти їй., коли ОСОБА_27 прийшов, обвинувачені втекли. Разом з ОСОБА_27 повернулися з хащі і телефоном повідомили про подію в міліцію. Далі, уточнивши показання, зазначила, що під час коли її ґвалтував ОСОБА_24 , ОСОБА_20 її тримав, намагався вчинити статевий акт в неприродний спосіб, але не давала можливості ОСОБА_20 це зробити. Також показала, що в день подій ОСОБА_24 ніс її на руках. Після того, як обвинувачені з приходом ОСОБА_27 втекли з місця події, то трішки пізніше ОСОБА_20 туди повернуся. Доповнивши свої показання зазначила, що ОСОБА_24 не казав ОСОБА_20 тримати її.

З показань свідка ОСОБА_27 вбачається, що в день події потерпіла разом з ним, іншим знайомими, серед яких був і ОСОБА_24 гуляла на стадіоні. Приблизно об 20-21 години стали йти по домах, ОСОБА_24 на руках ніс потерпілу. Пізніше, коли він, свідок, знаходився за місцем свого проживання, йому подзвонила на мобільний телефон потерпіла та сказала, що її ґвалтують. Він, свідок, пішов з дому та почав шукати потьрепілу, почувши голос останньої знайшов її в горіхових хащах. В цей момент потерпіла одягалася, не встигла надіти штани. Пізніше на місце події повернувся ОСОБА_20 , став заперечувати, що ґвалтував потерпілу, далі втрьох шукали мобільний телефон потерпілої, а потім він, свідок, разом з потерпілою пішов додому. Потерпіла йому, свідку, розповіла, що її зґвалтували, тому викликали міліцію. Бачив, що у потерпілої була пошкоджена обув. При ньому, свідку, потерпіла казала ОСОБА_20 що той її зґвалтував, але останній це заперечував. Він, свідок, відчував від ОСОБА_24 запах перегару. До вказаного дня у потерпілої та ОСОБА_20 стосунки були нормальні.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_29 , потерпілу ОСОБА_11 та обвинувачених знає, стосунків з ними не мається. Близько 22 год. 30 хв. 8 червня 2015 року, коли перебував за місцем свого мешкання почув як кричить дівчина, після чого вийшов з будинку. Коли йшов до того місця, з якого був крик, побачив, як два хлопця уходили від його подвір`я, роздивитися їх не встиг. Підійшовши ближче та засвітивши ліхтаря побачив потерпілу ОСОБА_11 , запитав останню чи потрібна їй допомога. Потерпіла відповіла, що допомога не потрібна та пішла від подвір`я.

Як показав свідок ОСОБА_34 , обвинувачених та потерпілу знає у зв`язку з тим, що проводив досудове розслідування по даній справі, стосунки з усіма зазначеними особами нормальні. Не пам`ятає, чи приймав участь у доставці ОСОБА_24 до експерта психіатра. Під час досудового розслідування ОСОБА_24 давав показання добровільно, свою провину визнавав. Зміст протоколів допиту ОСОБА_24 відповідає змісту показань, які останній надавав. Під час досудового розслідування ОСОБА_31 скарг на дії слідчого, інших робітників правоохоронних органів не подавав, примусу з його, свідка, боку або інших робітників міліції до ОСОБА_32 не було. Він, свідок, не надавав порад ОСОБА_24 що саме розповідати експерту при проведенні судово-психіатричної експертизи.

Під час очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_24 та свідком ОСОБА_34 останній показав, що не надавав порад обвинуваченому що саме розповідати експерту під час проведення судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_24 показав, що такі поради ОСОБА_34 надавав.

Експерт ОСОБА_35 у судовому засіданні показала, що по даній справі проводила судову психіатричну експертизу відносно ОСОБА_24 , висновки підтверджує. Під час проведення експертизи ОСОБА_24 детально розповідав про обставини злочину, повідомив, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння, на те що не пам`ятає подій не вказував. Під час проведення експертизи ознак того, що ОСОБА_24 можливо перебував в стані патологічного сп`яніння встановлено не було. Та обставина, що в судовому засіданні ОСОБА_24 посилається на те, що не пам`ятає певних обставини може бути викликана бажанням захистити себе, рівень пам`яті у ОСОБА_24 невисокий.

Як вбачається з протоколу огляду (т.№2, а.с.3), 9 червня 2015 року був вилучений одяг, в якому перебувала неповнолітня: футболка, бриджі, бюстгальтер, труси, сандалії.

З паспорту ОСОБА_11 (т.№2, а.с.17) вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.26-26а), 9 червня 2015 року у ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці грудної клітки та лівого плеча, садни правого ліктьового суглобу та спини у поперековій області, які виникли від дії тупих твердих предметів. Не виключена можливість утворення саден внаслідок тертя об тупий предмет (наприклад об ґрунтове або інше покриття). В ділянці статевих органів ОСОБА_11 виявлений крововилив у слизову оболонку дівочих плівок, це ушкодження могло бути спричинено тупим твердив предметом, можливо статевим членом в стані ерекції при скоєнні статевого акту. Давність всіх тілесних ушкоджень може відповідати 8 червня 2015 року. Цілісність дівочої пліви у ОСОБА_11 порушена, визначити давність порушення цілісності дівочої пліви не представляється можливим внаслідок давності скоєного. Вказані ушкодження, як кожне окремо, так і своїй сукупності належать до легких тілесних ушкоджень. При слово-імунологічному досліджені виявлені сперматозоїди і тампоні з вмістом піхви ОСОБА_11 .

Відповідно до протоколу огляду місця події (т.№2, а.с.37-31), 9 червня 2015 року була оглянута ділянка місцевості засаджена грецькими горіхами розміром 20х40 м., розташована на вул. Леніна в смт. Широке Дніпропетровської області. ОСОБА_11 вказала місце, на якому з її слів сталося зґвалтування. З місця події вилучена земля.

Як вбачається з протоколу огляду (т.№2, а.с.38-39), 9 червня 2015 року у ОСОБА_21 був вилучений добровільно виданий нею рушник.

Відповідно до протоколу затримання (т.№2, а.с.50), 9 червня 2015 року був затриманий ОСОБА_20 , під час затримання у ОСОБА_20 були вилучені предмети одягу, які знаходилися на ньому: джинси по типу бриджів, труси, шведка.

Як вбачається з протоколу затримання (т.№2, а.с68), 9 червня 2015 року був затриманий ОСОБА_24 , під час затримання у ОСОБА_24 були вилучені предмети одягу, які знаходилися на ньому: спідня білизна (труси).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта (т.№2, а.с.86-90), ОСОБА_20 на момент скоєння інкримінованого йому правопорушення та на даний час психічним захворюванням не страждав та не страждає, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в стані тимчасового розладу психічної діяльності на момент інкримінованого йому правопорушення не знаходився. Застосування примусових заходів медичного характеру до нього не потребується.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта (т.№2, а.с.91-97), ОСОБА_24 виявляє легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності із значними поведінчиским розладами та за своїм психічним станом не міг повною мірою розуміти своїх дій та керувати ними під час вчинення інкримінованого йому правопорушення. В період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_31 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, страждав на легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності із значними поведінчиским розладами та за своїм психічним станом не міг повною мірою розуміти своїх дій та керувати ними. У відношенні ОСОБА_24 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З протоколу (т.№2, а.с.101) вбачається, що у ОСОБА_11 отримані зразки нігтьових пластин обох рук.

Як вбачається з протоколу (т.№2, а.с.102), у ОСОБА_11 отримані зразки крові та слини.З протоколу (т.№2, а.с.103) вбачається, що у ОСОБА_20 отримані зразки крові і слини.

Відповідно до протоколу (т.№2, а.с.104), у ОСОБА_24 отримані зразки крові та слини.

Як вбачається з акту (т.№2, а.с.110-111) встановлена групова належність крові ОСОБА_11 .

Відповідно до акту (т.№2, а.с.113-114) встановлена групова належність крові ОСОБА_20 .

Згідно акту (т.№2, а.с.116-117) встановлена групова належність крові ОСОБА_24 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с.122-126), ОСОБА_20 розказав та показав, які саме дії 8 червня 2015 року у горіховій хащі вчинив він та ОСОБА_24 відносно ОСОБА_11 .

Згідно протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с.128-130), свідок ОСОБА_27 розказав та показав, де та в якому стані 8 червня 2015 року у горіховій хащі він побачив ОСОБА_11 а також пояснив, що в цю хащу прийшов також ОСОБА_20 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с.131-136), потерпіла ОСОБА_11 розказала та показала, як саме 8 червня 2015 року вона опинилася у горіховій хащі та які дії до неї вчинили ОСОБА_20 та ОСОБА_24 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с.138-141), ОСОБА_24 розказав та показав, які саме дії 8 червня 2015 року у горіховій хащі вчинив він та ОСОБА_20 відносно ОСОБА_11 .

З висновку експерта (т.№2, а.с.160-163) вбачається, що в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_11 не встановлена наявність крові, знайдені клітини середнього шару епідермісу та виявлений білок людини. Не виключена можливість походження клітин в піднігтьовому вмісті рук неповнолітньої ОСОБА_11 від самої ОСОБА_11 . Також не можна виключити можливість домішку клітини ОСОБА_24 та ОСОБА_20 в піднігтьовому вмісті рук потерпілої ОСОБА_11 .

Як вбачається з висновку експерта (т.№2, а.с.165-166), на трусах ОСОБА_24 клітини піхвового епітелію та особи жіночої генетичної статі не виявлені. Виявлені без`ядерні епітеліальні клітини,які непридатні для цитологічного дослідження.

З висновку експерта (т.№2, а.с.168-172) вбачається, що на сорочці та на джинсових штанах ОСОБА_20 клітини піхвового епітелію та особи жіночої генетичної статі не знайдені. В слідах на сорочці та на штанах встановлена наявність крові та виявлений білок людини.

Як вбачається з висновку експерта (т.№2, а.с.174-177), в слідах на рушнику, вилученому у ОСОБА_20 встановлена наявність слини та епітеліальні клітини з ядрами, виявлений білок людини. Можливість походження слини в слідах від ОСОБА_11 не виключається.

З висновку експерта (т.№2, а.с.179-183) вбачається, що в сліді на трусах (об.№1), сліді на бриджах (об.№2), та на сліді футболці (об.№3), які належать потерпілій ОСОБА_11 встановлена наявність сперми без домішок крові. В сліді на футболці (об.№4) сперматозоїди не виявлені. Сперма, яка виявлена в слідах може походити від ОСОБА_24 .

Відповідно до постанови (т.№2, а.с.184), до справи долучені наступні речові докази: футболка, бриджі, труси, бюстгальтер та сандалії ОСОБА_11 ; рушник; частки земляного шару; джинсові штани по типу «бриджі», труси, шведка ОСОБА_20 ; труси ОСОБА_24 ; зразки нігтьових зрізів, крові та слини ОСОБА_11 ; зразки крові та слини ОСОБА_20 ; зразки крові та слини ОСОБА_24 ; витяжки, запечатані в два конверти; осади, запечатаний в конверт.

Згідно висновку судово-психологічної експертизи (т.№4, а.с.45-56), у ОСОБА_20 виявлені наступні індивідуально-психологічні особливості, які мають виражений характер, могли б у свою чергу, знайти відображення в його поведінці, а саме наявність у ОСОБА_20 показників вище за середній рівень за шкалою екстраверсії, які виявляють спрямованість індивіда зовні, схильність діяти під впливом моменту, імпульсивність, запальність, безтурботність, він віддає перевагу руху і діям, почуття і емоції не мають строгого контролю, схильний до ризикових вчинків. Акцентуація по гипертимному типу, у ому числі наявність легковірності, схильності до аморальних вчинків, підвищеної збудливості та екзальтованому типу, яка може проявлятися також у виникненні паніці і миттєвим настроям. Є вікові особливості, тобто притаманні підлітковому віку: підвищена збудливість, імпульсивність, можливість виникнення статевого потягу (часто неусвідомлене).

Як встановлено ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку ст. 225 цього Кодексу, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Стаття 225 КПК України передбачає виняткові випадки допиту в судовому засіданні свідка та потерпілого під час досудового розслідування.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с.122-126), обвинувачений ОСОБА_20 під час експерименту надавав показання про те, які саме дії 8 червня 2015 року у горіховій хащі вчинив він та ОСОБА_24 відносно ОСОБА_11 .

Відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому цей протокол слідчого експерименту в частині змісту наданих обвинуваченим ОСОБА_20 показань при наданні оцінці доказам по справі, відкидає.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с.128-130), свідок ОСОБА_27 , під час експерименту надавав показання про те, де та при яких обставинах надав допомогу потерпілій.

Відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому цей протокол слідчого експерименту в частині змісту наданих свідком ОСОБА_27 показань при наданні оцінці доказам по справі, відкидає.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с.131-136), потерпіла ОСОБА_11 під час експерименту надавала показання про те, як саме 8 червня 2015 року вона опинилася у горіховій хащі та які дії до неї вчинили ОСОБА_20 та ОСОБА_24 .

Відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому цей протокол слідчого експерименту в частині змісту наданих показань потерпілою ОСОБА_11 при наданні оцінці доказам по справі, відкидає.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с.138-141), обвинувачений ОСОБА_24 під час експерименту надавав показання про те, які саме дії 8 червня 2015 року у горіховій хащі вчинив він та ОСОБА_20 відносно ОСОБА_11 .

Відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому цей протокол слідчого експерименту в частині змісту наданих обвинуваченим ОСОБА_24 показань при наданні оцінці доказам по справі, відкидає.

Як зазначено у висновку, під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т.№2, а.с.86-90), обвинувачений ОСОБА_20 пояснював експерту, про те, що разом з ОСОБА_24 вчинив статевий акт з потерпілою. Суд вважає, що зазначені пояснення обвинувачений надавав не сторонній випадковій особі, не вільно, а під час проведення призначеної по справі експертизи, тому за своєю суттю пояснення обвинуваченого є показаннями. Надання зазначених пояснень, суд не сприймав безпосередньо. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими поясненнями та посилатися на них, а тому відкидає зміст пояснень ОСОБА_20 , наданих про проведенні зазначеної експертизи при наданні оцінці доказам по справі.

Як зазначено у висновку, під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т.№2, а.с.91-97), обвинувачений ОСОБА_24 пояснював експерту, про те, що разом з ОСОБА_20 вчинив статевий акт з потерпілою. Суд вважає, що зазначені пояснення обвинувачений надавав не сторонній випадковій особі, не вільно, а під час проведення призначеної по справі експертизи, тому за своєю суттю пояснення обвинуваченого є показаннями. Надання зазначених пояснень, суд не сприймав безпосередньо. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими поясненнями та посилатися на них, а тому відкидає зміст пояснень ОСОБА_24 , наданих про проведенні зазначеної експертизи при наданні оцінці доказам по справі.

Як зазначено у висновку, під час проведення судово-психологічної експертизи (т.№4, а.с.45-56), обвинувачений ОСОБА_20 пояснював експерту, про обставини події. Суд вважає, що зазначені пояснення обвинувачений надавав не сторонній випадковій особі, не вільно, а під час проведення призначеної по справі експертизи, тому за своєю суттю пояснення обвинуваченого є показаннями. Надання зазначених пояснень, суд не сприймав безпосередньо. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими поясненнями та посилатися на них, а тому відкидає зміст пояснень ОСОБА_20 , наданих про проведенні зазначеної експертизи при наданні оцінці доказам по справі.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази з точки зору їх допустимості суд приходить до наступних висновків.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинувачених, показання потерпілої, показання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , протоколи огляду, висновки судово-медичних експертиз, протоколи затримання, постанову про долучення речових доказів, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи слідчих експериментів, в частині, що не стосується надання показань обвинуваченим ОСОБА_24 , потерпілою та свідком ОСОБА_27 , вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновки судово-психіатричних експертиз та висновок судово-психологічної експертизи в частині, що не стосується надання пояснень обвинуваченим ОСОБА_24 та обвинуваченим ОСОБА_20 , вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Оцінюючи досліджені судом докази з точки зору їх належності суд приходить до наступних висновків.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_24 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, того, чи перебував він в нетверезому стані, чи причетний він до зґвалтування потерпілої та причетності до втягування неповнолітнього ОСОБА_20 у злочинну діяльність. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_20 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, того, чи перебував він в нетверезому стані, чи причетний він до зґвалтування потерпілої та дій ОСОБА_24 щодо втягування неповнолітнього ОСОБА_20 у злочинну діяльність. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілої, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, того, які дії відносно неї вчинили ОСОБА_24 та ОСОБА_20 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_27 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, того, чи просила потерпіла про допомогу, де та в якому стані він побачив потерпілу, чи приходив на місце події обвинувачений ОСОБА_20 та що при цьому розповідав, чи були наявні ознаки сп`яніння у ОСОБА_37 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_29 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, того, чи кричала потерпіла та чи просила вона про допомогу. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_36 , вважає, що цей доказ є належним, так як надає можливість оцінити достовірність показань ОСОБА_24 стосовно того, чи добровільно розповідав останній експерту про обставини справи .

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протоколу огляду (т.№2, а.с.3), вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення одягу, в якому перебувала потерпіла. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні паспорт (т.№2, а.с.17), вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вік потерпілої. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.26-26а), вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності у потерпілої тілесних ушкоджень, виявлення та вилучення в неї сперматозоїдів. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду місця події (т.№2, а.с.37-31), вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме місця події. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду (т.№2, а.с.38-39), вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності у виявлення та вилучення у потерпілої рушника. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол затримання ОСОБА_20 (т.№2, а.с.50), а саме часу затримання обвинуваченого та вилучення в нього під час особистого огляду речей. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол затримання ОСОБА_24 (т.№2, а.с.68), вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме часу затримання обвинуваченого та вилучення в нього під час особистого огляду речей. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок судово-психіатричного експерта (т.№2, а.с.86-90) в частині, що стосується психічного стану обвинуваченого ОСОБА_20 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме психічного стану обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок судово-психіатричного експерта (т.№2, а.с.91-97) в частині, що стосується психічного стану обвинуваченого ОСОБА_24 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме психічного стану обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи (т.№2, а.с.101, 102), вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення у потерпілої зразків. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи (т.№2, а.с.103, 104), вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення у обвинувачених зразків. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновки експерта (т.№2, а.с.110-111, 113-114, 116-117), вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме групової належності крові потерпілої та обвинувачених. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол слідчого експерименту (т.№2, а.с.122-126), в частині, що не стосується змісту наданих обвинуваченим ОСОБА_20 показань, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обізнаності обвинуваченого ОСОБА_20 про те, де знаходиться місце події. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол слідчого експерименту (т.№2, а.с.128-130), в частині, що не стосується змісту наданих свідком ОСОБА_27 показань, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обізнаності цього свідка про те, де знаходиться місце події. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол слідчого експерименту (т.№2, а.с.131-136), в частині, що не стосується змісту наданих потерпілою показань, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обізнаності потерпілої про те, де знаходиться місце події. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол слідчого експерименту (т.№2, а.с.138-141), в частині, що не стосується змісту наданих обвинуваченим ОСОБА_24 показань, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обізнаності обвинуваченого ОСОБА_24 про те, де знаходиться місце події. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновок експерта(т.№2, а.с.160-163), вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_11 знайдені клітини середнього шару епідермісу та виявлений білок людини, можливе походження цих клітин від ОСОБА_11 , ОСОБА_24 та ОСОБА_20 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновок експерта(т.№2, а.с.165-166), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності чи відсутності на трусах ОСОБА_24 клітини піхвового епітелію та особи жіночої генетичної статі. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.168-172), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності чи відсутності на джинсових штанах ОСОБА_20 клітини піхвового епітелію та особи жіночої генетичної статі. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.174-177), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності на рушнику, вилученому у ОСОБА_20 слини, походження якої від ОСОБА_11 не виключається. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновок експерта(т.№2, а.с.179-183), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності на трусах, бриджах, футболці, які належать ОСОБА_11 сперми, яка може походити від ОСОБА_24 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні постанову (т.№2, а.с.184), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме доручення до справи речових доказів. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок судово-психологічної експертизи (т.№4, а.с.45-56) в частині, що стосується психологічних особливостей обвинуваченого ОСОБА_20 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме психологічних особливостей стану обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

При наданні оцінки з точки зору достовірності визнаним судом допустимим та належним доказам, суд керується вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, і приходить до наступних висновків.

Висновок експерта (т.№2, а.с.12-14) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Протокол огляду (т.№2, а.с.3) суд вважає достовірним доказом.

Паспорт ОСОБА_11 (т.№2, а.с.17) суд вважає достовірним доказом.

Висновок судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.26-26а) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Протокол огляду місця події (т.№2, а.с.37-31) суд вважає достовірним доказом.

Протокол огляду (т.№2, а.с.38-39) суд вважає достовірним доказом.

Протоколи затримання (т.№2, а.с.50, 68) суд вважає достовірними доказами.

Висновок судово-психіатричного експерта (т.№2, а.с.86-90) в частині психічного стану ОСОБА_20 суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновок судово-психіатричного експерта (т.№2, а.с.91-97) в частині психічного стану ОСОБА_24 суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Протоколи (т.№2, а.с.101, 102, 103, 104) суд вважає достовірними доказами.

Висновки експерта, які містяться в акті (т.№2, а.с.110-111) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновки експерта, які містяться в акті (т.№2, а.с.113-114) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновки експерта, які містяться в акті (т.№2, а.с.116-117) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Протокол слідчого експерименту (т.№2, а.с.122-126) в частині обізнаності ОСОБА_20 про місце події суд вважає достовірним.

Протокол слідчого експерименту (т.№2, а.с.128-130) в частині обізнаності ОСОБА_27 про місце події суд вважає достовірним.

Протокол слідчого експерименту (т.№2, а.с.131-136) в частині обізнаності ОСОБА_11 про місце події суд вважає достовірним.

Протокол слідчого експерименту (т.№2, а.с.131-136) в частині обізнаності ОСОБА_24 про місце події суд вважає достовірним.

Висновок експерта (т.№2, а.с.160-163) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновок експерта (т.№2, а.с.165-166) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновок експерта (т.№2, а.с.168-172) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновок експерта (т.№2, а.с.174-177) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновок експерта (т.№2, а.с.179-183) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновок експерта (т.№4, а.с.45-56) суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Показання свідка ОСОБА_36 про те, що він не надавав порад ОСОБА_24 , що саме розповідати експерту суду вважає достовірними, так як судом не встановлено підстав, з яких би свідок надавав суду неправдиві показання.

Показання свідка ОСОБА_27 про те, що по терпіла дзвонила йому, просила про допомогу і він знайшов потерпілу, яка одягалася, в горіховій хащі, що потерпіла казала ОСОБА_20 , що останній її зґвалтував, суд вважає достовірними. При цьому суд враховує, що показання цього свідка про місце події узгоджуються з протоколом огляду місця події, результатами проведених слідчих експериментів. Показання цього свідка щодо того, що потерпіла розповідала про зґвалтування, узгоджуються з висновком експерта (т.№2, а.с.174-177), згідно якого на рушнику, вилученому у ОСОБА_20 виявлена слина походження якої від ОСОБА_11 не виключається, висновком експерта (т.№2, а.с.179-183), яким встановлена наявність на трусах, бриджах, футболці, які належать ОСОБА_11 сперми, яка може походити від ОСОБА_24 та висновком судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.26-26а), яким встановлена наявність у потерпілої тілесних ушкоджень. Також суд приймає до уваги, що в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би даний свідок давав неправдиві показання.

Показання свідка ОСОБА_29 , про те, що близько 22 год. 30 хв. 8 червня 2015 року, чув як кричала потерпіла ОСОБА_11 та бачив, як уходили два хлопця, суд вважає достовірними, враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би даний свідок давав неправдиві показання.

Показання потерпілої ОСОБА_11 , про те що обвинувачених раніше знала, що в день події обвинувачені перебували в нетверезому стані, що її обвинувачений ОСОБА_24 відвів в горіхову хащі, де разом з ОСОБА_20 зґвалтував її, а ОСОБА_20 намагався вчинити статевий акт в неприродний спосіб, але не давала можливості ОСОБА_20 це зробити. При цьому суд враховує, що показання потерпілої про місце події узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_27 , протоколом огляду місця події, результатами проведених слідчих експериментів. Показання потерпілої щодо вчинення з нею насильницького статевого акту узгоджуються з висновком експерта (т.№2, а.с.174-177), згідно якого на рушнику, вилученому у ОСОБА_20 виявлена слина, походження якої від ОСОБА_11 не виключається, висновком експерта (т.№2, а.с.179-183), яким встановлена наявність на трусах, бриджах, футболці, які належать ОСОБА_11 сперми, яка може походити від ОСОБА_24 та висновком судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.26-26а), яким встановлена наявність у потерпілої тілесних ушкоджень. Також суд приймає до уваги, що в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би потерпіла давала неправдиві показання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_20 про те, що він на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_24 утримував потерпілу коли останній намагався її зґвалтувати, закривав рушником потерпілій рота, яка не бажала вступати в статевий акт, намагався вчинити статевий акт в неприродній формі, суд знаходить достовірними. При цьому суд враховує, що показання обвинуваченого ОСОБА_20 про місце події узгоджуються з показаннями потерпілої, показаннями свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_29 , протоколом огляду місця події, результатами проведених слідчих експериментів. Показання обвинуваченого ОСОБА_20 про вчинення насильницького статевого акту також узгоджуються з показаннями потерпілої, висновком експерта (т.№2, а.с.174-177), згідно якого на рушнику, вилученому у ОСОБА_20 виявлена слина походження якої від ОСОБА_11 не виключається, висновком експерта (т.№2, а.с.179-183), яким встановлена наявність на трусах, бриджах, футболці, які належать ОСОБА_11 сперми, яка може походити від ОСОБА_24 та висновком судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.26-26а), яким встановлена наявність у потерпілої тілесних ушкоджень. Також суд приймає до уваги, що в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би обвинувачений оговорив себе та ОСОБА_24 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_24 про те, що здійснив з потерпілою статевий акт, знав вік потерпілої, знав, що ОСОБА_20 на час події був неповнолітнім суд знаходить достовірними. При цьому суд враховує, що зазначене під час проведення слідчого експерименту обвинуваченим ОСОБА_24 місце події узгоджуються з показаннями потерпілої, показаннями свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_29 , протоколом огляду місця події, результатами проведених слідчих експериментів з потерпілою, свідком та обвинуваченим ОСОБА_20 . Показання обвинуваченого ОСОБА_24 про вчинення статевого акту також узгоджуються з показаннями потерпілої, висновком експерта (т.№2, а.с.174-177), згідно якого на рушнику, вилученому у ОСОБА_20 виявлена слина походження якої від ОСОБА_11 не виключається, висновком експерта (т.№2, а.с.179-183), яким встановлена наявність на трусах, бриджах, футболці, які належать ОСОБА_11 сперми, яка може походити від ОСОБА_24 та висновком судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.26-26а), яким встановлена наявність у потерпілої тілесних ушкоджень. Також суд приймає до уваги, що в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би обвинувачений оговорив себе.

Показання обвинуваченого ОСОБА_24 про те, що він раніше мав статеві стосунки з потерпілою спростовуються показаннями потерпілої, які вона підтвердила на очній ставці. Тому показання ОСОБА_24 в цій частині суд вважає недостовірними, надуманими, наданими з метою пом`якшити відповідальність за вчинене і відкидає його показання в цій частині.

Показання ОСОБА_24 про те що події пам`ятає нечітко, що експерту ретельно розповідав про обставини справи за порадою та підказкою слідчого ОСОБА_36 суд вважає недостовірними. При цьому суд приймає до уваги, що його показання про підказки з боку ОСОБА_36 спростовуються показаннями цього свідка, а також ту обставину, що показання ОСОБА_24 мають суперечливий характер. Суд приходить до переконання, що показання ОСОБА_24 про те, що він не пам`ятає подій, є надуманими і є способом захисту, а тому показання ОСОБА_24 в цій частині відкидає.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що: показання потерпілої, показання свідка ОСОБА_27 , показання обвинуваченого ОСОБА_20 , показання обвинуваченого ОСОБА_24 в тій частині, в які визнані достовірними, протоколи огляду місця події та слідчих експериментів висновки експертів (т.№2, а.с.174-177,179-183,26-26а), у своїй сукупності та взаємозв`язку містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, а саме що ОСОБА_20 , діючи з ОСОБА_24 вчинив з потерпілою статеві зносини з використанням насильства та втягнув неповнолітнього в злочинну діяльність.

Суд приходить до внутрішнього переконання про те, що встановлені судом обставини дозволяють суду ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_24 .

Суд також приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_24 в судовому засіданні не добуто.

Висновок експерта(т.№2, а.с.165-166), згідно якого на трусах ОСОБА_24 відсутні клітини піхвового епітелію та особи жіночої генетичної статі, на переконання суду не спростовує встановленого судом факту вчинення останнім статевого акту з потерпілою.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, сужприходить до внутрішнього переконання про те, що: показання потерпілої, показання свідка ОСОБА_27 , показання обвинуваченого ОСОБА_20 , показання обвинуваченого ОСОБА_24 в тій частині, в які визнані достовірними, протоколами огляду місця події та слідчих експериментів висновками експертів (т.№2, а.с.174-177,179-183,26-26а), у своїй сукупності та взаємозв`язку містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, а саме що ОСОБА_20 , діючи з ОСОБА_24 вчинив з потерпілою статеві зносини з використанням насильства та намагався вчинити насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом щодо неповнолітньої.

Суд приходить до внутрішнього переконання про те, що встановлені судом обставини дозволяють суду ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_20 .

Суд також приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_20 в судовому засіданні не добуто.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_24 , суд вважає щире каяття.

Обставинами, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_24 , суд вважає рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_20 , суд вважає вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_24 покарання, суд, керуючись вимогами ст.ст.50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відносяться до тяжких а інший до особливо тяжких, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та обставини, яка обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що покаранням необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_24 та запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів, є позбавлення волі.

Згідно ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру. Відповідно до ст. 94. ч. 1 п.1 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом, госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Судом встановлено, що ОСОБА_24 виявляє легку розумову відсталість в ступені помірної вираженої дебільності зі значними поведінковими порушеннями і за своїм психічним станом не міг у повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому правопорушення; ОСОБА_24 в період часу здійснення інкримінованого йому правопорушення в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, виявляв легку розумову відсталість в ступені помірної дебільності зі значними поведінковими порушеннями і за своїм психічним станом не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Експертами відносно ОСОБА_24 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Суд приймаючи до уваги характер та тяжкість захворювання, яким страждає ОСОБА_24 , вважаючи що останній представляє значну небезпеку для оточуючих так як вчинив тяжкі злочини, один з яких пов`язаний з застосуванням насильства а інший пов`язаний з втягненням неповнолітнього в злочинну діяльність, приходить до висновку, що до ОСОБА_24 належить застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_20 покарання, суд, керуючись вимогами ст.ст.50, 65, 103 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відносяться до тяжких а інший до особливо тяжких, враховує обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, виховувався без батька, не навчається, негативно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем попереднього навчання, вчинив злочин під впливом повнолітньої особи, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що покаранням необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_20 та запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів, є позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: футболку, бриджі, труси, бюстгальтер та сандалії - повернути ОСОБА_11 ; рушник; джинсові штани по типу «бриджі», труси, шведку повернути ОСОБА_20 ; труси-повернути ОСОБА_24 ; зразки нігтьових зрізів, крові та слини ОСОБА_11 ; зразки крові та слини ОСОБА_20 ; зразки крові та слини ОСОБА_24 ; витяжки, запечатані в два конверти; осади, запечатаний в конверт, частки земляного шару знищити.

Відповідно до ст. 124 КПК України належить стягнути з ОСОБА_20 на користь держави судові витрати на залучення експерта - у сумі 11246 грн. 35 коп.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_25 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 152 ч.3, 304 ч.1 КК України.

ОСОБА_38 призначити покарання: за ст.152 ч.3 КК України - у вигляді 9 (ДЕВ`ЯТИ) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу, за ст. 304 ч.1 КК України - у вигляді 5 (П`ЯТИ) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Остаточно покарання ОСОБА_24 визначити на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим - у вигляді 9 (ДЕВ`ЯТИ) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання ОСОБА_24 обчислювати з 9 червня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з зарахуванням строку досудового тримання під вартою з 9 червня 2015 року по час відбуття до місця позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_24 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_26 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 152 ч.3; ст.ст.15 ч. 2, 153 ч.2 КК України КК України.

ОСОБА_39 призначити покарання: за ст.152 ч.3 КК України - у вигляді 7 (СЕМИ)років позбавлення волі у спеціальній виховній установі за ст.ст. 15, ч. 2, 153 ч.2 України - у вигляді 3 (ТРЬОХ) років позбавлення волі у спеціальній виховній установі.

Остаточно покарання ОСОБА_40 визначити на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим - у вигляді 7 (СЕМИ) років позбавлення волі у спеціальній виховній установі.

Строк покарання ОСОБА_20 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, а саме затримання ОСОБА_20 .

В строк покарання ОСОБА_20 зарахувати строк досудового тримання під вартою з 9 червня 2015 року по 11 червня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: футболку, бриджі, труси, бюстгальтер та сандалії - повернути ОСОБА_11 ; рушник; джинсові штани по типу «бриджі», труси, шведку повернути ОСОБА_20 ; труси-повернути ОСОБА_24 ; зразки нігтьових зрізів, крові та слини ОСОБА_11 ; зразки крові та слини ОСОБА_20 ; зразки крові та слини ОСОБА_24 ; витяжки, запечатані в два конверти; осади, запечатані в конверт, частки земляного шару знищити.

Стягнути з ОСОБА_20 на користь держави судові витрати на залучення експерта - у сумі 11246 грн. 35 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_24 залишити без змін тримання під вартою.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_20 залишити без змін домашній арешт.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3