Справа № 301/526/17

про закриття провадження у справі
"06" червня 2017 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
Скаргу мотивовано тим, що 29 травня 2017 року підозрюваний ОСОБА_6 в Іршавському ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області дізнався про те, що в рамках даного кримінального провадження 23.05.2017 року слідчим було винесено постанову про зупинення досудового розслідування і його оголошено в розшук. У видачі зазначеної постанови як слідчим, так і прокурором ОСОБА_6 було відмовлено. Захисник ОСОБА_3 зазначену постанову отримала 31.05.2017 року після подачі слідчому та прокурору відповідного клопотання. Зі змісту постанови від 23.05.2017 року вбачається, що рішення про зупинення досудового розслідування і оголошення ОСОБА_6 в розшук мотивовано наявністю довідки виконкому Зарічанської сільської ради №834 від 23.05.2017 року, в якій вказано, що зі слів бабки ОСОБА_6 станом на 23.05.2017 року останнього не було вдома.
Виходячи з наведених мотивів прийнятого рішення, вважає, що висновки органу досудового розслідування є передчасними та необґрунтованими, а прийняте рішення є незаконним з огляду на наступне. Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 , будучи повідомленим про необхідність явки до слідчого і отримавши такий виклик слідчого, не з`явився для проведення необхідних слідчих дій, а також відсутні докази того, що слідчим було вжито відповідні заходи для виклику особи та встановлення місця знаходження підозрюваного. Приводом для прийняття рішення про оголошення розшуку підозрюваного стала формальна довідка Зарічанської сільської ради №834 від 23.05.2017 року про начебто відсутність ОСОБА_6 декілька днів за місцем проживання, що було встановлено зі слів бабки та рапорту оперативного працівника про те, що ОСОБА_6 не було вдома. Однак, ці обставини не узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, оскільки постанова не містить посилання на інші належні та допустимі докази, які б об`єктивно вказували на невиконання підозрюваним обов`язку щодо явки до слідчого або прокурора за наявності офіційного виклику та його вручення. Крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови перед її винесенням органом досудового розслідування не було вжито жодних заходів, передбачених КПК України, щодо виклику підозрюваного.
Окрім того, захисника ОСОБА_3 також не було повідомлено про необхідність явки підозрюваного до слідчого чи прокурора, незважаючи на неодноразові її звернення до слідчого впродовж всього строку досудового розслідування, включно з періодом, коли було прийнято оскаржуване рішення. Одного лише рапорту оперативного працівника, статус якого визначений як внутрішній документ поліції, про те, що на момент його приходу особи не було вдома недостатньо, для констатації факту того, що місцезнаходження підозрюваного невідоме.
Відносно ОСОБА_6 рішення про обмеження його права на вільне пересування або про зобов`язання не відлучатися з місця реєстрації не приймалося. Як констатовано слідчим у постанові, явка підозрюваного до слідчого не була необхідна, оскільки відповідні слідчі дії вже було проведено. В ході досудового розслідування не здобуто жодного доказу чи інших фактичних даних, які б підтверджували переховування ОСОБА_6 від органів слідства з метою ухилення, тому має місце неналежне застосування слідчим норм процесуального законодавства в частині реалізації кримінального процесуального закону щодо зупинення досудового розслідування у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів слідства, що призвело до постановлення незаконного рішення. Незважаючи на те, що фактично місце перебування ОСОБА_6 відоме, рішення про його розшук залишається чинним, що є грубим порушенням його конституційних прав.
Просила скасувати вказану постанову та відновити досудове розслідування даного кримінального провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив закрити провадження у справі, оскільки постановою слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 02.06.2017 року досудове розслідування у даному кримінального провадженні відновлено.
Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти закриття провадження по справі у зв`язку з відновленням досудового розслідування, однак, вважала, що в ухвалі слідчого судді має бути відображено про незаконність оскаржуваної постанови.
Слідчий СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 пояснив, що 23.05.2017 року, в день винесення оскаржуваної постанови, слідчим було направлено запит у Державну прикордонну службу щодо перетину ОСОБА_6 державного кордону, однак, до цього часу відповіді на запит слідчим не отримано. Надати суду відправлений запит слідчий не зміг. Просив закрити провадження у справі, оскільки досудове розслідування вже відновлено.
Заслухавши пояснення сторін провадження, перевіривши матеріали справи, суд вважає провадження по даній скарзі закрити, виходячи з наступного.
Захисник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого від 23.05.2017 року про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного, просила скасувати вказану постанову.
Враховуючи наведене, відповідно до вимог ч.2 ст. 305 КПК України, суд вважає провадження за скаргою ОСОБА_3 закрити, оскільки постанова від 23.05.2017 року вже скасована.
Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для її винесення була наявність довідки Зарічанської сільської ради №834 від 23.05.2017 року про те, що ОСОБА_6 на даний час немає вдома. Така довідка видана зі слів бабки ОСОБА_6 .
Крім того слідчим було взято до уваги рапорт старшого о/у СКП Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 23.05.2017 року про те, що 23.05.2017 року, під час здійснення виїзду за місцем проживання ОСОБА_6 для вручення йому повістки про виклик до слідчого для проведення слідчих дій, встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_6 відсутній. На території домогосподарства знаходилася бабуся останнього, яка пояснила, що її внук ОСОБА_6 вже декілька днів відсутній за місцем проживання і точне місцезнаходження їй не відомо. Встановити місцезнаходження останнього не надалось можливим. Вказані документи були оцінені слідчим як свідчення переховування ОСОБА_6 від органів слідства і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Проте вказані висновки органу досудового розслідування є передчасними, оскільки вимоги КПК при винесенні вищезгаданої постанови щодо здійснення належного повідомлення про необхідність явки до слідчого виконано тільки формально, не здобуто жодного доказу чи інших фактичних даних, які б свідчили про переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення.
Так, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.
У відповідності до вимог ст.135 КПК України особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик тощо. Даною нормою передбачено і порядок вручення повістки в разі тимчасової відсутності особи.
Однак, слідством перед винесенням постанови не було вжито жодних заходів щодо виклику підозрюваного до слідчого. У матеріалах кримінального провадження наявна повістка про виклик ОСОБА_6 до слідчого на 26.05.2017 року на 16 годину. Пороте така містить лише заповнені слідчим відомості, і в той же час відсутня інформація про вручення повістки, або про неможливість та причини невручення її адресату.
Тобто підозрюваний не маючи відомостей про необхідність явки до слідчого, об`єктивно не міг виконати такі вимоги, і попри це був оголошений в розшук. Підставою для прийняття слідчим такого процесуального рішення стала лише довідка Зарічанської сільської ради про відсутність ОСОБА_6 за місцем проживання і встановлення такої інформації зі слів бабусі останнього. Проте ці обставини не узгоджуються з вимогами ст.280 КПК України, оскільки постанова не містить посилання на інші належні та допустимі докази, які б вказували на невиконання підозрюваним обов`язку, передбаченого п.1 ч.7.ст.42 КПК України, за наявності офіційного виклику та його вручення за належністю.
Посилання слідчого про те, що ОСОБА_6 перетнув кордон і виїхав за межі України, вважаю безпідставними, оскільки слідчий не міг надати докази перетинання ОСОБА_6 державного кордону.
Виходячи з наведеного, оскаржувана постанова про зупинення провадження винесена безпідставно.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 24, 303, 306-307, 309 ч.2 КПК України,
у х в а л и л а :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя : ОСОБА_1