н/п 1-кс/640/5926/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
користувача майна ОСОБА_4 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 18.07.2017 року при дослідженні автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 за адресою: м.Харків, вул.Шевченко, 111-А, спеціалістами Харківського НДЕКЦ при МВС встановлено, що номер кузова автомобілю змінений шляхом вварювання блоку деталей номерної панелі з іншим номером, згідно висновку експертного дослідження №21/6341/44Д від 18.07.2017.
Згідно висновку експертного дослідження №21/6341/44Д від 18.07.2017 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 легкового автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , змінений шляхом вварювання блоку деталей (частини панелі з номером кузова, частини передньої правої стійки, частина задньої сторони панелі моторної частини відсіку, частина днища зі сторони переднього правого пасажиру) номерної панелі (деталі) з іншим номером.
Оскільки автомобіль «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , на вказаний транспортний засіб зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що номер кузова НОМЕР_3 легкового автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, змінений шляхом вварювання боку деталей (частини панелі з номером кузова, частини передньої правої стійки, частина задньої сторони панелі моторної частини відсіку, частина днища зі сторони переднього правого пасажиру) номерної панелі (деталі) з іншим номером відповідно до ст. 290 КК України, транспортний засіб автомобіль являється предметом злочину, тобто вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, 18.07.2017, слідчим СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 в присутності понятих, був проведений огляд за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 оформлене на ім`я ОСОБА_6 , автомобіль «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який поставлений на спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 вищевказаний автомобіль зареєстрований на ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майно.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасове вилучення майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володіння яких перебуває зазначене у частин 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий вказав, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судової-автотехнічної експертизи, а також враховуючи, що вилучені: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , автомобіль «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 18.07.2017 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 17:15 до 18:50 години.
Слідчий також просив з метою забезпечення арешту майна розглянути клопотання без повідомлення осіб у володінні яких перебуває вказане майно.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Користувач майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.
Прокурор ОСОБА_5 , про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлений своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився.
Згідно вимог ст. 172 КПК України не передбачена можливість розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без повідомлення власника майна, а тому власник автомобіля ОСОБА_6 , про час та місце розгляду клопотання слідчого повідомлений належним чином.
Власник автомобіля ОСОБА_6 про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлявся своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився.
Згідно рапорту слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 21.07.2017, слідчим здійснювались телефонні дзвінки на номер ОСОБА_6 НОМЕР_4 , але телефон останнього знаходився поза зоною досяжності.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 18.07.2017, автомобіль та свідоцтво підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 ОСОБА_6 , відчуження, продаж та керування зазначеним автомобілем до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , що належить ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , визначити спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська, 107.
Місцем зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1