АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1417/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.4 ст. 368-3 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження № 0001049 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернуто прокурору.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції вказав, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 взагалі не містить формулювання обвинувачення, а тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, що на думку суду є суттєвим недоліком, наявність якого унеможливлює призначення його до судового розгляду, оскільки беззаперечним правом обвинуваченого бути обізнаним у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, із обов`язковим зазначенням формулювання йому обвинувачення.

Також вказує на відсутність у викладі фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення часу його вчинення.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність рішення у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

Вказує, що висновок суду про відсутність в обвинувальному акті вказівки на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення помилковим, адже вказане не означає відсутність формулювання обвинувачення як обов`язкового елемента обвинувального акту відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Зазначає, що з обвинувального акту вбачається, що попри відсутності в обвинувальному акті конкретної вказівки на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини які, відповідно до ч.1 ст. 291 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні викладено чітко і конкретно.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора відхилити, а ухвалу суду залишити без змін. Вказує, що посилання в обвинувальному акті на статус ОСОБА_6 «як підозрюваний» свідчить про те, що обвинувачення не було висунуте у встановленому Законом порядку, оскільки «підозра» і «обвинувачення», хоча і є тотожними поняттями, однак є різними етапами кримінального провадження. Також вказує, що Точці інкримінується вчинення злочину 21 березня 2013 року, однак часу вказаної події не зазначено, а конкретизованість цієї обставини має важливе значення для розуміння інкримінованого правопорушення та здійснення захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_8 , який проти неї заперечив, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору зі стадії підготовчого судового засідання у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Згідно вимог ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктом 13 ч.1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт окрім іншого має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Отже, системний аналіз вказаних положень КПК України вказує на те, що формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Таке обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист.

Ці вимоги Закону органом досудового розслідування належним чином не дотримані.

Висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 взагалі не містить формулювання обвинувачення, а тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, є обґрунтованим.

Також небезпідставним є висновок суду про відсутність у викладі фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, часу його вчинення.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам, то вони нічим не підтверджені, а отже є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суду вважає рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору через його невідповідність вимогам закону таким, що має бути залишено без змін, а відтак апеляційна скарга прокурора щодо його скасування, - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернуто прокурору, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4