1-кп/521/512/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про визнання доказу недопустимим та призначення комплексної комісійної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертиз, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000979 від 10.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 заявлене клопотання про визнання доказу недопустимим та призначення комплексної комісійної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертиз, оскільки висновок № 460-3343/14 судово-медичної експертизи, що проведений під час досудового розслідування, суперечить іншим дослідженим судом доказам.

Так, захисник звернув увагу на покази потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні з приводу того, що його мікроавтобус був обладнаний ременями безпеки, але потерпіла ОСОБА_8 не була пристебнута ременем безпеки, дитина знаходилась у неї на руках та наголошував, що він впевнений у тому, що в момент переміщення за межі салону мікроавтобуса і аж до падіння на проїжджу частину і вдару головою о бордюрний камінь, потерпіла ОСОБА_8 була жива.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 надав суду перелік питань, які, на його думку, повинні бути вирішені при проведенні експертиз.

Обвинувачений та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо, підтримали думку захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні заперечувала та надала суду письмове заперечення на клопотання, посилаючись на те, що зазначене твердження захисту не відповідає фактичним обставинам та повністю спростовано експертом під час його допиту в суді.

Дослідивши заявлене клопотання та матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмове заперечення прокурора, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Проте, КПК України в ч.2 ст. 89 КПК України надає можливості суду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду визнати докази недопустимими, що тягне за собою за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Суд не знаходить в доводах сторони захисту переконливих свідчень про очевидну недопустимість доказів.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що рішення не позбавляє сторону захисту посилатися на недопустимість доказів, зазначених в клопотанні, в подальшому, в тому числі, під час судових дебатів.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_9 роз`яснив та категорично відповів на запитання, щодо причин травм та смерті потерпілої ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 89,242, 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про визнання висновку судово-медичної експертизи № 460-3343/14 недопустимим доказом та призначення комплексної комісійної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертиз, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000979 від 10.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1