Справа № 367/6965/15-к
Провадження по справі № 1-кп/367/96/2016
У Х В А Л А
Іменем України
08 грудня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4
за участю:
прокурора: ОСОБА_5
Представників потерпілих: ОСОБА_6
ОСОБА_7
Потерпілого ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_10
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12.10.2016р. у судовому засіданні, було задоволено клопотання прокурора та продовжено строки тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, а саме до 10.12.2016р. (включно).
У судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 в даному судовому засіданні, який спливає 10.12.2016р.. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким кримінальним злочином, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Представники потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні просили суд задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_9 заперечували проти продовження строків тримання під вартою, оскільки обвинувачений визнає себе винним за пред`явленим обвинуваченням, тривалий час перебуває під вартою по даному провадженню та має місце постійного проживання в Ірпінському регіоні.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 судом було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який спливає 10.12.2016р., який є вихідним днем та наступне судове засідання по справі заплановано на 21.12.2016р..
Суд заслухавши клопотання прокурора, думки представників потерпілих, потерпілого, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_10 у відповідності до вимог ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду справи судом не відпали. Так, судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_10 , раніше неодноразово судимий, звинувачується у скоєнні злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі і середньої тяжкості, який вчинив у період іспитового строку, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд не приймає доводи захисника, про можливість заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м,який, оскільки вони не спростовують доводи прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Одночасно використовуючи ст. 28 КПК України, суд констатує, що під час розгляду даного кримінального провадження кожна процесуальна дія та процесуальне рішення виконуються та приймаються в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є обєктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Так, на думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.

Крім того, загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у п.79 правової позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, який і вбачає суд із розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно продовжити строк тримання під вартою в СІЗО м. Києва і Київської області Державної пенітенціарної служби України.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.
Початок строку дії ухвали суду про тримання під вартою, слід обчислювати з 08.12.2016р. по 05.02.2017р. (включно)
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Ірпінського відділу Києва-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 - задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м,який, відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО м. Києва і Київської області Державної пенітенціарної служби України обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 ( шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 08.12.2016р. до 05.02.2017р., включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3