Справа № 592/1323/17
Провадження № 1-кп/592/219/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0004839 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня Броварського р-ну Київської обл. , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який працює столяром-верстатником ТОВ Меблева індустрія , неодруженого, який має неповну середню освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, невійськовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 05.11.2016 року близько 21 години 05 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Металургів в м. Суми, ОСОБА_5 помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 прослідував за потерпілим ОСОБА_4 . Наздогнавши його біля буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 підбіг ззаду до ОСОБА_4 та штовхнув його двома руками у спину, вважаючи, що від таких дій ОСОБА_4 втратить рівновагу та впаде на землю. Однак ОСОБА_4 , відчувши поштовх у спину, повернувся до ОСОБА_5 обличчям, після чого останній доводячи задумане до кінця, наніс один удар кулаком правої руки потерпілому в живіт. Від вказаного удару ОСОБА_4 присів, а ОСОБА_5 , тримаючи правою рукою ззаду за одяг, притиснув потерпілого до землі, завдавши таким чином тілесних ушкоджень у вигляді забою, саден м`яких тканин голови, обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 64 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_5 відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном марки Sony Ericsson S500i вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/109е від 18.01.2017 року, 433,33 грн. , який знаходився у внутрішній кишені куртки ОСОБА_4 , завдавши таким чином останньому матеріальну шкоду вказану суму. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є: поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого .

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду про те, що він дійсно вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати та призначити йому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, без реального відбування покарання.

Допитаний у відкритому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду про те, що злочин щодо нього був вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 він не пред`являє. Він просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 м`яке покарання, покарання без ізоляції від суспільства, умовне покарання.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349, ст. ст. 381, 382 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 349, 381, 382 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: - має постійне місце реєстрації та місце проживання; - раніше не судимий в силу ст. 89 КК України; - має задовільний стан здоров`я; - має постійне місце роботи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - повне визнання винним своєї вини у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , який при призначенні виду та міри покарання просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 м`яке покарання, покарання без ізоляції від суспільства, умовне покарання, відтак суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Строк позбавлення волі суд визначає з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Цивільний позов у справі потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду пред`явлений не був.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/9-3/109е від 18.01.2017 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок, слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний 11.01.2017 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до положень ч. 6 ст. 181 КПК України, слід вважати скасованим, оскільки строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом закінчився 08.03.2017 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/64020123) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 63, 65 67, 75, 76, 186 КК України; ст. ст. 366 371, 373 376, 392, 393, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: мобільний телефон Sony Ericsson , модель S500i, imei: НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання під охоронну розписку потерпілому ОСОБА_4 , вважати йому повернутим.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/9-3/109е від 18.01.2017 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок, відшкодувати за рахунок ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний 11.01.2017 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми щодо обвинуваченого ОСОБА_5 вважати скасованим, оскільки строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом закінчився 08.03.2017 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1