Справа №345/3301/16-к
Провадження № 1-кп/345/76/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2017 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шершенівка Борщівського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , із середньо спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області 25.12.2015 року за ст. 185 ч. 1 КК України на 160 годин громадських робіт, громадянина України, за ст. 389 ч. 2 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4
що ОСОБА_3 вчинив ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах:
Так, вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 25.12.2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та засуджено до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт.
Після набрання вироком 25.12.2015 року законної сили ОСОБА_3 Калуський МРВ КВІ УДПтС України в Івано Франківській області поставлений на облік 02.02.2016 року, 11.02.2016 року та 19.02.2016 року в Калуський МРВ КВІ УДПтС України в Івано Франківській області не з`явився.
29.04.2016 року відносно ОСОБА_3 заведено оперативно розшукову справу та оголошено в державний розшук.
29.06.2016 року ОСОБА_3 розшукано і останній з`явився в Калуський МРВ КВІ УДПтС України в Івано Франківській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 25.12.2015 року, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до Калуського МРВ КВІ УДПтС України в Івано Франківській області, а саме: перша та третя середа кожного місяця, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, яким відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України визнається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, і направлено в Комунальне підприємство Житлово експлуатаційна організація № 4 для відбування даного покарання.
Відповідно до наказу директора вказаного підприємства ОСОБА_6 № 55 ОР від 30.06.2016 року ОСОБА_3 повинен був приступити до відбування покарання з 30.06.2016 року.
Однак, ОСОБА_3 , порушуючи умови відбування покарання з 30.06.2016 року жодного разу в Комунальне підприємство Житлово експлуатаційна організація № 4 не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим злісно ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Згідно реєстраційного листа Калуського МРВ КВІ УДПтС України в Івано Франківській області 06.07.2016 року, 20.07.2016 року, 03.08.2016 року та 17.08.2016 року засуджений ОСОБА_3 не з`являвся на реєстрацію.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування громадських робіт, особою, засудженою до цього покарання.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав та, пояснив, що громадські роботи не відбув, оскільки йому не приходили повідомлення. Просить суворо не карати.
Судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та захисник не заперечують проти цього, а тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які ніким не оспорюються.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного і обставини справи.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, позитивну характеристику.
Обставин, що обтяжуючих обставин, судом не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує те, що згідно Довідки від 20.09.2016 року (а.с. 13) ОСОБА_3 перебуває на обліку у нарколога з 2010 року (діагноз F 10.30, F 11.30).
Враховуючи вимоги ст. 65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі при ізоляції його від суспільства і, що йому слід призначити покарання у вигляді арешту.
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 25.12.2015 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 185 ч. 1 КК України на 160 годин громадських робіт, які він не відбув, що відповідно до ст. 72 КК України становитиме 20 днів арешту.

Тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання із врахуванням вимог ст. 71 КК України та до покарання за даним вироком суду слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 25.12.2015 року.

Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 19.10.2016 року (а.с. 30 32) обвинуваченому було змінено запобіжний захід із особистого зобов`язання на тримання під вартою та ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано Франківської області від 19.12.2016 року (а.с. 83 85) запобіжний захід ОСОБА_3 змінено із тримання під вартою на особисте зобов`язання, тобто відбув два місяці арешту.

Враховуючи наведене, вимоги ст. 72 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому у строк відбування покарання слід зарахувати термін перебування під вартою та звільнити його від відбування покарання у зв`язку з відбуттям.

Запобіжний захід особисте зобов`язання слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 65, 71, 72 КК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 389 ч. 2 КК України та призначити покарання 1 (один) місяць 20 (двадцять) днів арешту.

Згідно ст. 71 КК України, до зазначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 25 грудня 2015 року й остаточно призначити покарання 2 (два) місяці арешту.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення 2 місяці, з 19.10.2016 року по 19.12.2016 року, та звільнити його від відбування покарання у зв`язку з відбуттям.

Запобіжний захід ОСОБА_3 особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: