АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

арештованого ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) щодо ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення його видачі на запит іноземної держави та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) з покладанням на останнього обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) на час екстрадиційної перевірки, слідчий суддя вказав, що під час розгляду клопотання прокурор не довів, що зазначені у клопотанні обставини вказували на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою. Також слідчий суддя з урахуванням даних про особу ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) дійшов висновку, що для забезпечення належної його процесуальної поведінки достатнім заходом забезпечення кримінального провадження буде запобіжний захід у вигляді застави, у відповідності до положень п. 1 ч. 5 ст. 185 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор відділу міжнародного співробітництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу компетентним органам запитуючої держави.

Прокурор вказує, що твердження слідчого судді про те, що дії ОСОБА_10 кваліфіковані угорською стороною як злочин, передбачений п. «а» ч. 1 ст. 343 КК Угорщини за законодавством України мають кваліфікуватися за п. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, санкція якої не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому просить скасувати ухвалу з підстав її незаконності та необґрунтованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисника та арештованого ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відмовляючи у задоволенні клопотання заступника прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( екстрадиційного арешту) слідчий суддя пославшись на вимоги ст. ст. 584, 585 КПК України, Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, прийшов до висновку про те, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) на свободу.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що викладені у клопотанні обставини щодо можливості тримання під вартою ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) не підтверджені належними доказами і прокурором в судовому засіданні не доведено та прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення видачі ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та здійснення фактичної передачі останнього компетентним органам для притягнення до кримінальної відповідальності на території Угорщини, достатнім буде застосування відносно ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) запобіжного заходу у вигляді застави.

З таким висновком колегія суддів погоджується. Про правильність такого висновку свідчать, насамперед, дані про особу, який тривалий час проживає на території України, має сімю та на його утриманні знаходяться неповнолітні діти.

В свою чергу, жодних переконливих доказів, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) буде переховуватися від правоохоронних органів з метою запобігання екстрадиції в матеріалах провадження не міститься, а ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) з часу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави жодним чином не порушував покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що було встановлено в засіданні суду апеляційної інстанції.

Висновок слідчого судді про те, що злочин передбачений п. «а» ч. 1 ст. 343 КК Угорщини за законодавством України повинен кваліфікуватися за п. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, ч.3 ст. 358 КК України не є екстрадиційним, не є правильним, так як сам слідчий суддя погодився з необхідністю проведення прокуратурою екстрадиційної перевірки та, відповідно, застосував до ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді застави та належним чином мотивував своє рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 584, 585 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) щодо ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення його видачі на запит іноземної держави та застосовано запобіжний захід у вигляді застави з покладанням на останнього обов`язків, передбачених п.п.1,2,8 ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/2661/2016 Категорія ст. 584 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1