Порядковий № 1кп-/756/7/17
В И Р О К
Іменем України
24 лютого 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

потерпілої ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республіки Вірменія, вірменина, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2010 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ісайки, Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_4 , раніше судимого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2013 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11.07.2013 року близько 02 години, ОСОБА_17 під час невідбутого покарання за вчинення злочину проти власності, попередньо домовившись із ОСОБА_18 про вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до житла, разом приїхали до будинку АДРЕСА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 зайшли до під`їзду вказаного будинку, піднялися на восьмий поверх. Перебуваючи на вказаному поверсі, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підійшли до вхідних дверей до квартири АДРЕСА_6 , де ОСОБА_17 за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя зламав верхній та нижній замки вхідних дверей, унаслідок чого вони потрапили до приміщення квартири, звідки ОСОБА_20 , діючи повторно, та ОСОБА_18 таємно викрали гроші в сумі 800 гривень, золоту каблучку з діамантом 0,18 кт., вагою 1,64 г вартістю 521,94 золоту каблучку з перлиною вагою 4,16г, вартістю 675, 31 гривні, золоту каблучку з цирконієм вагою 3,59 г вартістю 625,49 гривні, золоті сережки з агатом вагою 5,13 г вартістю 633,53 гривні, срібні каблучки в кількості 8 штук загальною вагою 17,81 вартістю 75,78 гривень, срібний комплект каблучка та сережки вагою 8,02 г вартістю 34,73 гривні, срібні ланцюги 3 штуки, загальною вагою 52, 53 г вартістю 227,45 гривень, срібні сережки 10 штук загальною вагою 20,78 г вартістю 88,77 гривень, срібні підвіски 2 штуки загальною вагою 7,17 г вартістю 67,32 гривні, сережки металеві 2 штуки вартістю 15 гривень, каблучка металева вартістю 10 гривень, сережки металеві 2 штуки вартістю 80 гривень, комплект біжутерії вартістю 80 гривень, срібна чайна ложка вагою 19,28 г вартістю 82,71 гривень, вилка фруктова металева вартістю 50 гривень, вилки металеві 8 штук вартістю 240 гривень, а також ноутбук марки «Fujitsu Lifebook F5» вартістю 2500 гривень. Після цього ОСОБА_18 , зателефонував ОСОБА_19 , який не був обізнаний про злочинні наміри останніх, щоб він допоміг перенести викрадені речі до автомобіля, та спустився до виходу, ОСОБА_17 в свою чергу залишився в приміщенні квартири, заховав викрадений ноутбук «Fujitsu Lifebook F5» у сорочку чорного кольору, яка належить останньому, та вийшов з приміщення квартири, щоб спускатись на вулицю. ОСОБА_18 біля виходу з під`їзду передав ОСОБА_19 сумку з викраденими речами, після чого повернувся до приміщення під`їзду, а ОСОБА_19 пішов до автомобіля та поклав сумку до салону. Таким чином, своїми спільними діями ОСОБА_20 , ОСОБА_18 завдали ОСОБА_16 , матеріальну шкоду на загальну суму 6808,03 гривні.
Органом досудового розслідування ОСОБА_19 обвинувачується у тому, що він попередньо домовився із ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про спільне вчинення повторного таємного викрадення майна поєднаного із проникненням у житло. Згідно розподілених заздалегідь ролей, ОСОБА_19 , у той час як ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зайшли у під`їзд будинку АДРЕСА_5 , залишився біля автомобіля марки «Шевроле Епіка» державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою спостереження за оточуючою обстановкою та у подальшому, реалізуючи спільний умисел, отримав від ОСОБА_18 сумку із викраденими речами та поклав її до салону вказаного автомобіля. Тобто за викладених обставин ОСОБА_19 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до житла.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 вину у повторному таємному викраденні чужого майна з квартири за попередньою змовою із ОСОБА_18 визнав. Показав суду, що 10 липня 2013 року у денний час доби він разом із ОСОБА_18 приїхали на житловий масив Оболонь з метою організації підготовки до крадіжки з квартири. Під`їхавши до будинку АДРЕСА_5 , вони звернули увагу на квартири із зачиненими вікнами, що на їх думку, свідчило про відсутність хазяїв. Разом із ОСОБА_18 зайшли до під`їзду, піднялись до квартири АДРЕСА_6 , подзвонили у двері. Переконавшись, що у квартирі нікого не має, вони залишили мітки. Після чого поїхали додому відпочивати. Ввечері того ж дня вони із ОСОБА_18 на автомобілі дружини ОСОБА_17 їхали до вказаної квартири з метою вчинити крадіжку, по дорозі випадково побачили знайомого ОСОБА_19 , який знаходився на зупинці громадського транспорту біля станції метро «Оболонь». Зупинившись біля ОСОБА_19 , вони запропонували підвезти його додому, при цьому повідомили, що по дорозі їм буде необхідно заїхати до знайомих. На дану пропозицію останній погодився, тому вони всі разом поїхали до будинку, звідки до цього мали намір вчинити квартирну крадіжку. Коли приїхали до будинку АДРЕСА_5 , у машині залишився ОСОБА_19 , при цьому ані ОСОБА_17 , а ні ОСОБА_18 не повідомляли йому про свої злочинні наміри. Піднявшись до квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 переконались, що у ній нікого не має, оскільки мітки залишилися на своїх місцях. За допомогою підготовлених заздалегідь інструментів ОСОБА_17 зламав замки у вхідних дверях, після чого потрапили у приміщення квартири, де знайшли цінні речі, які поклали до сумки, яку знайшли там же. Які самі речі вони із ОСОБА_18 викрали, ОСОБА_17 не пам`ятає, у зв`язку із поганою пам`яттю, проте перелік викраденого майна, що зазначений в обвинувальному акті, під сумнів не ставить, так само і не оспорює вартість цього майна. Коли після крадіжки вийшли до під`їзду, на них напали невідомі, які почали стріляти, пізніше з`ясувалось, що це працівники міліції. Під час затримання у ОСОБА_17 в руках нічого не було, все викрадене майно знаходилось у ОСОБА_18 у сумці. Вже після затримання, коли їх вивели на вулицю, побачили біля автомобіля ОСОБА_19 , який лежав на землі.

Обвинувачений ОСОБА_18 показав суду, що 10 липня 2013 року з ранку вони із ОСОБА_17 поїхали шукати квартиру з якої можна було б вчинити крадіжку. Приїхали на Оболонь, зайшли до будинку АДРЕСА_5 , у під`їзді знайшли квартиру АДРЕСА_6 , яку на їх переконання ніхто довго не відвідував, оскільки дверна ручка була запилена. Подзвонили в квартиру, їм ніхто не відкрив, після чого вони поставили мітку, а саме поклали клаптик паперу до замку у дверях, після чого поїхали додому. Ввечері вони удвох із ОСОБА_17 їхали на автомобілі останнього вчиняти крадіжку, автомобілем керував ОСОБА_18 , ОСОБА_17 був на передньому пасажирському сидінні. Проїжджаючи біля станції метро «Оболонь», ОСОБА_17 побачив на зупинці громадського транспорту свого знайомого на прізвище ОСОБА_19 . Вони зупинилися, під час розмови ОСОБА_19 попросив підвезти його додому. Вони повідомили йому, що їдуть на незначний час до знайомих, після чого зможуть його відвезти додому. ОСОБА_19 погодився та сів до автомобіля. Коли приїхали до будинку АДРЕСА_5 , вони удвох із ОСОБА_17 піднялися до квартири АДРЕСА_6 , упевнились у тому, що мітка залишилася на місці, після чого ОСОБА_17 зламав інструментами, які взяв із собою з багажника автомобіля, замки на вхідних дверях. У квартирі особисто ОСОБА_18 нічого не брав, оскільки не знайшов цінних речей. ОСОБА_17 знайшов ноутбук, гроші у сумі 800 гривень та прикраси, які почав складати до сумки, яку також знайшов у цій квартирі. У той же час ОСОБА_18 зателефонував на мобільний телефон, що залишився в автомобілі та сказав ОСОБА_19 , щоб той підійшов до дверей під`їзду, забрав сумку із речами та поклав її до багажника автомобіля. Після чого особисто ОСОБА_18 із сумкою, яку йому передав ОСОБА_17 спустився на перший поверх, де у дверях під`їзду зустрівся із ОСОБА_19 , передав йому сумку, при цьому повідомив, що зараз вони заберуть ще речі та вийдуть. Коли він повертався до ОСОБА_17 на нього здійснили напад, як потім з`ясувалося це були співробітники міліції.

Обвинувачений ОСОБА_19 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, дав наступні показання.

10 липня 2013 року він їздив по об`єктах, виконуючи свої обов`язки начальника охорони спорт-бару. Ввечері по закінченню роботи, приїхав до станції метро «Оболонь», стояв на зупинці громадського транспорту, пив каву. У той час побачив автомобіль марки «Шевроле Епіка», який мав характерні ознаки, у зв`язку із чим він зрозумів, що даний автомобіль належить його знайомому ОСОБА_17 . Коли автомобіль зупинився, до нього звернувся ОСОБА_21 , який запропонував підвезти його додому. При цьому він повідомив, що по дорозі їм потрібно заїхати до знайомих. Оскільки ОСОБА_19 не поспішав, він погодився на пропозицію, сів в автомобіль та почав грати у планшет ОСОБА_17 . Коли вони під`їхали до будинку, де жили знайомі ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , останні вийшли, а ОСОБА_19 залишився, при цьому попросив залишити йому ключі від автомобіля, щоб заряджати планшет. Через деякий час на мобільний телефон, що був в автомобілі, хтось зателефонував. Кому належав цей телефон ОСОБА_19 не було відомо. Припускаючи, що даний телефон належить його знайомим ОСОБА_17 або ОСОБА_22 , ОСОБА_19 відповів, почув голос ОСОБА_18 , який попросив підійти до дверей у під`їзд та забрати речі. ОСОБА_19 , виконуючи прохання ОСОБА_18 , підійшов до вхідних дверей до під`їзду, в який зайшли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , отримав від останнього сумку та поклав її до багажника. Після чого пішов до магазину, що був поруч, з метою купити сигарети. Знаходячись біля магазину почув крики, підбіг до машини, постріли, у цей час його скрутили, повалили на землю, наступили ногою на голову. У такому положенні він перебував майже дві години. За цей час люди, які його затримали, декілька разів перевіряли вміст його сумки. Після чого у присутності понятих, з його сумки були вилучені речі, що йому не належали, зокрема частина від механізму замку.

На підтвердження вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, орган досудового розслідування навів наступні докази.

- Показання потерпілої ОСОБА_16 , яка повідомила про те, що у липні 2013 року перебувала у відпустці. 11 липня 2013 року близько 15 години до неї зателефонувала її сестра та розповіла, що у квартирі потерпілої відбулася крадіжка. Повернувшись до дому 14 липня 2013 року ОСОБА_16 виявила відсутність ювелірних прикрас, грошей у сумі 800 гривень та ноутбука. При цьому замки двох вхідних дверей були зламані. Перелік та вартість викраденого майна ОСОБА_16 не оспорює. Будь-яких претензій майнового характеру до обвинувачених потерпіла не має, у зв`язку із поверненням їй викраденого майна.

- Показання свідка ОСОБА_23 , який повідомив суду про те, що станом на липень 2013 року він працював на посаді оперуповноваженого ВКР ГУ МВС України у м. Києві. 10. 11.07.2013 року оперативна група у склад якої увійшов він, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , відпрацьовуючи територію на предмет виявлення осіб причетних до квартирних крадіжок, приїхали до будинку номеру якого свідок не пам`ятає, де у 3-му або 4-му під`їзді з боку вулиці, на квартирах були розставлені мітки. Перебуваючи біля даного будинку біля 4-ї години ранку, він побачив, як двері під`їзду, за яким вони вели нагляд, відчинилися, туди зайшов чоловік, який одразу ж вийшов тримаючи у руках сумку. Дана особа викликала підозру, у зв`язку із чим він повідомив по рації іншим співробітникам про нього, а сам залишився біля під`їзду. Дочекавшись коли чоловік із сумкою відійшов від під`їзду, свідок зайшов всередину, подивившись у проліт, він побачив людей, як, бігли по сходах. Приблизно між 3-м та 4-м поверхами він побачив хлопця із чорною сумкою через плече. Дізнавшись, що свідок є правоохоронцем, хлопець повідомив, що ними була вчинена квартирна крадіжка. Залишившись із вказаним хлопцем, як було з`ясовано пізніше ОСОБА_18 , ОСОБА_23 викликав наряд міліції, а інші співробітники затримали ОСОБА_17 на декілька поверхів вище. Як йому повідомили пізніше, ОСОБА_17 тримав у руках ноутбук, який загорнув у свою футболку. У сумці, яка була у ОСОБА_18 , були інструменти для зламу замків, які саме свідок не пам`ятає. Після приїзду слідчо-оперативної групи ОСОБА_23 направився за донькою потерпілої, а тому не був присутнім під час слідчих дій.

- Показання свідка ОСОБА_25 , який повідомив, що у липні 2013 року оперативна група під його керівництвом з метою виявлення та розкриття квартирних крадіжок відпрацьовувала під`їзд у будинку на вулиці Героїв Сталінграду, де заздалегідь злочинцями на дверях були встановлені мітки. Наприкінці ночі, коли почало світати, вони, перебуваючи неподалік цього під`їзду, побачили як чоловіку, який чекав на вулиці, були передані сумки. Даний чоловік, копирсаючись у цих сумках, пішов до автомобіля, який стояв неподалік та поклав їх у салон. Свідок разом із іншим оперуповноваженим підійшли до цього чоловіка з метою перевірити документи, для чого представилися. Одразу ж чоловік почав дуже швидко бігти, при цьому перекинувся через огорожу, вдарився головою та впав. Вони підійшли до нього, з`ясувавши його стан та ще раз представилися. Після чого чоловік повідомив, що він разом співучасниками здійснили квартирну крадіжку. Залишивши затриманого, яким, як з`ясувалося пізніше, був ОСОБА_19 , разом із ОСОБА_26 , ОСОБА_25 зайшов до під`їзду, де спочатку був затриманий ОСОБА_18 із чорною наплічною сумкою, потім двома поверхами вище ОСОБА_17 із ноутбуком у руках, загорнутим у сорочку. Ними була викликана патруль та слідчо-оперативна група, яким по приїзду були передані затримані.

- Показання свідка ОСОБА_27 , який повідомив, що входив у склад слідчо-оперативної групи, що виїхала на місце злочину. У під`їзді на різних поверхах були затримані два чоловіка із викраденими речами. Один з них ОСОБА_17 повідомив, що вони вчинили крадіжку з квартири, речі з якої були передані ОСОБА_18 . ОСОБА_19 , який до під`їзду не заходив. Основна частина викрадених речей вже знаходилася в салоні автомобіля, який за дозволом його власника ОСОБА_17 був оглянутий. ОСОБА_27 тієї ночі складалися декілька протоколів огляду, в ході яких вилучалися як знаряддя злочину так і викрадене майно.

- Показання свідка ОСОБА_28 , що у липні 2013 року близько 04 години повертаючись додому біля будинку АДРЕСА_5 , він побачив свого батька ОСОБА_29 із працівниками міліції. Коли він підійшов, йому разом із батьком запропонували бути понятими при проведені огляду автомобіля. ОСОБА_28 пам`ятає, що біля автомобіля, марку якого він не знає, було декілька працівників міліції та затриманий у кайданках. Погодившись, він знаходився від автомобілю на відстані 3 4 метрів, бачив, що з багажнику та салону автомобіля достали інструменти для відмикання дверей, про що йому стало відомо зі слів працівників міліції, які між собою обговорювали зміст багажнику. Ближче до автомобіля ОСОБА_28 не підходив, особисто предмети, які були вилучені з автомобіля він не розглядав, протокол підписав не читаючи. Зазначив, що не приділяв цьому уваги, оскільки поспішав додому.

- Протоколом огляду місця події від 11.07.2013 року (том 2 а.с. 2 4), була оглянута квартира АДРЕСА_7 . В ході огляду встановлено пошкодження верхнього замку зовнішніх вхідних (металеві) дверей, за якими знаходяться внутрішні вхідні двері (дерев`яні) , у яких верхній замок відсутній, у нижньому замку відсутня зовнішня половина секретного механізму. Дана квартира складається з трьох кімнат, кладової, санвузла, кухні. Речі у вказаних приміщеннях розкидані. Під час даної слідчої дії були вилучені : половина секретного механізму з нижнього замку другої вхідної двері; верхній врізний замок перших вхідних дверей; нижній замок перший вхідних дверей, слід рукавички з дверей кімнати № 1; слід рукавички з кімнати № 2; слід рукавички з упаковки з-під туалетної води у кімнаті № 3.

- Протоколом огляду місця події від 11.07.2013 року (том 2 а.с. 8 12), була оглянута ділянка місцевості біля 16 під`їзду будинку № 44 по проспекту Героїв Сталінграду у м. Києві, на якій знаходиться автомобіль марки «Шевроле Епіка» державний номерний знак НОМЕР_1 . Поруч із автомобілем був затриманий ОСОБА_19 , у якого виявлено та вилучено чорну шкіряну сумку, у середині якої крім іншого було виявлено : половина секретного механізму, блокнот зеленого кольору, зв`язку ключів, ключ від автомобіля «Шевроле». При огляді автомобіля у присутності володільця ОСОБА_17 було виявлено в бардачку набір викруток. У підлокітнику між передніми сидіннями виявлені електронні ваги, біжутерія, наручний годинник марки «ФН». Під переднім сидінням виявлена чорна сумка із водійським посвідченням та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_18 . На задньому сидінні автомобіля виявлені дві рукавички чорного кольору, мобільний телефон марки «Нокіа», чорна барсетка із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Шевроле Епіка» державний номерний знак НОМЕР_1 , планшет марки «Самсунг» та сумка, у середині якої знаходяться картонна коробка із ложками та виделками, дерев`яна коробка із грошима у сумі 800 гривень, біжутерія, годинники наручні з жовтого металу. Під час даної слідчої дії було вилучено : набір викруток, два пульти, електронні ваги, годинники, біжутерію, дві сумки чорного кольору з документами, планшет «Самсунг», пара рукавичок, сумка із біжутерією та грошима у сумі 800 гривень, автомобіль марки «Шевроле Епіка» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вилучені в ході огляду місця події ювелірні прикраси, а саме - вироби зі срібла : ланцюжок у вигляді змійки, ланцюжок кільцями, джгут, набір сережки із каблучкою, сережки, сережки з блакитною емаллю, сережки у вигляді листів, сережки із фіанітом, сережки кільцями, каблучка сіточка, каблучка з чорною емаллю, каблучка з фіанітами, каблучка з фіанітом, кулон з агатом, нефритовий кулон, кулон з блакитною емаллю, сережки з бірюзою, кавова ложка з позолотою; вироби з золота : каблучка з діамантом, каблучка з перлиною, каблучка з цирконієм, сережки з агатом), гроші у сумі 800 гривень, набір ложок та виделок визнані речовими доказами у провадженні (том 2 а.с. 19 20) та передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_16 (том 2 а.с. 21).

- Висновком експерта № 67/тр від 26.09.2013 року, згідно із яким, дві частини циліндрового механізму замку, одна з яких була вилучена під час огляду місця події квартири АДРЕСА_7 , а друга при огляді особистих речей ОСОБА_19 раніше складали єдине ціле (том 2 а.с. 43 47).

- Постановами від 15 липня 2013 року, якими частини секретного механізму визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (том 2 а.с. 6, 58, 60) та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві (том 2 а.с. 7, 59, 61).

- Протоколом огляду місця події від 11.07.2013 року, згідно із яким у присутності понятих були оглянуті вхідні двері до приміщення квартири АДРЕСА_7 . На момент проведення огляду верхній замок металевих вхідний дверей зламаний, відсутня половина секретного механізму. За металевими дверима знаходяться дерев`яні двері, обидва замки у яких зламані. Вхідні двері квартири АДРЕСА_6 . Біля дверей у стіні наявний отвір, у якому знаходяться кепка чорного кольору та будівельні рукавички темного кольору. У під`їзді на п`ятому поверсі знаходиться ОСОБА_17 , біля якого на підлозі лежить ноутбук марки «Фуджицу», загорнутий у сорочку чорного кольору, та три металеві виделки. На четвертому поверсі знаходяться квартири АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 . Загальні двері квартир АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 відкриті. Верхній замок та вічок квартири АДРЕСА_10 заклеєні двома аркушами паперу. У верхньому замку вхідних дверей квартири АДРЕСА_11 знаходиться сторонній предмет. На четвертому поверсі виявлений ОСОБА_18 , біля якого на підлозі знаходилася сумка чорного кольору, в середині якої знаходяться інструменти. Як пояснив ОСОБА_18 дана сумка належить ОСОБА_17 , який за допомогою інструментів зламав замки вхідних дверей до квартири АДРЕСА_6 , проник до неї, після чого виніс йому ( ОСОБА_18 ) сумку із речами, яку він у подальшому виніс на вулицю та передав третьому хлопцю, який у свою чергу відніс її у машину. Під час даної слідчої дії були вилучені : кепка та рукавички, ноутбук, сорочка, три виделки, аркуші паперу з вхідних дверей квартири АДРЕСА_10 , сумку із інструментами, мобільний телефон та магнітний ключ (том 2 а.с. 26 30).

- Постановами від 15.07.2013 року, якими вилучені в ході огляду місця події сумку чорного кольору з інструментами, а саме : двома викрутками, ножицями, двома металевими предметами, дерев`яним предметом із металевим наконечником (том 2 а.с. 33, 56); чорну кепку (том 2 а.с. 35), пару будівельних рукавичок, вилучених у під`їзді (том 2 а.с. 24, 77), пару будівельних рукавичок, вилучених в автомобілі (том 2 а.с. 37), сорочку чорного кольору (том 2 а.с. 38), частини паперу з оглядового вічка та верхнього замку квартири АДРЕСА_10 (том 2 а.с. 41), вилучена з автомобіля паперова коробка та паперовий конверт (том 2 а.с. 67), три сліди рукавичок (том 2 а.с. 79), замок (том 2 а.с. 91) визнані речовими доказами у провадженні та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві.

- Висновком експерта від 26.09.2013 року № 68/тр, відповідно до якого на поверхнях наданого на дослідження замку, вилученого під час огляду місця події від 11.07.2013 року у квартирі АДРЕСА_7 , є сліди стороннього предмету, які не придатні для ідентифікації (том 2 а.с. 82 90).

За клопотанням сторони захисту судом були витребувані для дослідження у судовому засіданні частини секретного механізму, одна з яких вилучена під час огляду квартири АДРЕСА_7 , а друга у ОСОБА_19 , та які згідно висновку експерта № 67/тр складають єдине ціле. Проте, прокурор повідомив про неможливість надання суду вказаних речових доказів, у зв`язку з їх відсутністю, на підтвердження чого надав лист від в.о. заступника начальника управління начальника СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві (том 4 а.с. 234).

Неможливість дослідити речові докази у судовому засіданні порушує одну із засад кримінального провадження, якою є безпосередність дослідження доказів судом, яке покликано забезпечити пряме, вільне від суб`єктивного впливу осіб, які провадили досудове розслідування, сприйняття судом всіх обставин кримінального провадження. Наслідки такого порушення закріплені у ч. 2 ст. 23 КПК України, яка встановлює, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у речах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Оскільки у судовому засіданні стороною обвинувачення не було забезпечено можливість безпосереднього дослідження речових доказів, якими є дві частини секретного механізму, метою якого було одностайне сприйняття їх судом та іншими учасниками судового провадження як підтвердження вини ОСОБА_19 , суд позбавлений права надати оцінку вказаним вище речовим доказами та відомостям викладеним у висновку експертизи № 67/тр, для проведення якої дані частини секретного механізму були направлені.

Отже, суд, розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З результатами дослідження доказів суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення жодним доказом не спростована версія ОСОБА_19 про його необізнаність у злочинних намірах ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Вказане твердження перевірялося судом шляхом допиту свідків, які знаходилися безпосередньо на вулиці неподалік від ОСОБА_19 , проте отримані фактичні дані не дають суду підстави вважати останнього винним у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом. Наявність такого сумніву має тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_19 обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, не знайшло свого підтвердження. Достатніх та допустимих доказів доведення його участі у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, у зв`язку із чим, у силу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, суд вважає необхідним виправдати ОСОБА_19 , у зв`язку із недоведеністю вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому суд керується положеннями ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 373 КПК України, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» з наступними доповненнями та змінами, відповідно до яких, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви, щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. У випадку, коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
При цьому, в ході судового розгляду судом встановлено винність обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_18 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, поєднану із проникненням до житла.

Дії ОСОБА_17 суд також кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив аналогічні дії повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_18 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до тяжкого правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує його покарання, якою у даному випадку є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_18 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його вік, ставлення до вчиненого правопорушення, матеріали, що його характеризують, ті обставини, що останній за місцем проживання характеризується формально позитивно, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше не судимий, у зв`язку із чим призначає покарання передбачене санкцією частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.
Призначаючи покарання такого виду суд, у конкретному випадку, не вважає можливим виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, без ізоляції від суспільства, про що переконливо свідчить та обставина, що ОСОБА_18 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, обрав такий спосіб збагачення, підготувавшись до вчинення злочинів, планував продовжувати їх вчиняти. Дії його та ОСОБА_17 були припинені лише завдяки втручанню правоохоронців.
Враховуючи обраний судом вид покарання, з урахуванням ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2, 3, 5, 7 статті 178 КПК України, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_17 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесене до тяжкого правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує його покарання, якою у даному випадку є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_17 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його вік, ставлення до вчиненого правопорушення, матеріали, що його характеризують, ті обставини, що останній за місцем проживання характеризується формально позитивно, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше судимий. Крім того, суд приймає до уваги стан здоров`я ОСОБА_17 , наявність у нього тяжкої хвороби, про що свідчить надана медична документація.
З урахуванням викладеного вище, суд призначає ОСОБА_17 покарання передбачене санкцією частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що даний злочину був вчинений ОСОБА_17 під час звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановленого вироком Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2010 року, остаточне покарання слід призначати за правилами ст. 71 КК України.
При цьому суд позбавлений можливості вирішити питання про звільнення ОСОБА_17 від відбування покарання за хворобою, відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1973 року із наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Вирішуючи питання про таке звільнення суд має виходити у першу чергу із висновку лікарської комісії в умовах стаціонарних лікувальних установ.

Питання порушене обвинуваченим ОСОБА_17 про звільнений його від відбування покарання у зв`язку із наявністю хвороби розглядається у порядку ст. 537 КПК України.

Враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, відсутність ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, суд вважає правильним до набрання вироком законної сили залишити без змін обраний ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді застави.
При ухваленні вироку, суд відповідно до положень ст.ст. 100, 124 КПК України, вирішує долю речових доказів та стягує судові витрати.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_17 призначити з урахуванням невідбутого покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2010 року, приєднавши до нього частину покарання за цим вироком, та визначити у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_17 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили, після чого заставу у розмірі 34 410 гривень внесену 16.07.2013 року (квитанція № 5621.112.1) повернути ОСОБА_30 .

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_17 рахувати з моменту затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_17 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 11.07.2013 року по 19.07.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Обрати ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою взявши його під варту у залі суду та утримувати його до набрання вироком законної сили у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_18 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 11.07.2013 року по 12.07.2013 року та з 24.02.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_19 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на користь держави судові витрати у розмірі 1 284 гривні 78 копійок, солідарно.

Речові докази: майно, належне потерпілій ОСОБА_16 , залишити у власності потерпілої ОСОБА_16 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1