Справа № 539/701/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -

ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.07.2016 року Лубенським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, штраф сплачено; 13.09.2016 року Лубенським міськрайонним судом за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується за ч.2 ст. 185 КК України.

Під час проведення судового розгляду між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, за якою обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а також сторони угоди узгодили покарання за вказаний злочин, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 100 неподаткових мінімумів доходів громадян .

Прокурор заперечував щодо затвердження судом вищезазначеної угоди, оскільки умови угоди суперечать вимогам закону.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в затвердженні угоди слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавскої області від 13.09.2016 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим сроком на 2 роки, та вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно абз.7 п.26 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) ( 2341-14 ) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне

покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Враховуючи викладене, при умові, якщо суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, то зобов"язаний призначити останньому покарання у виді позбавлення волі.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити.

Керуючись ст..474 КПК України, -
УХ В А Л И В:
В затверджені угоди про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1