01.03.2017
Справа № 720/238/17
Провадження № 1-кп/720/24/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000007 від 06 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду від 09 липня 2015 року за ст. 185 ч. 1 КК України до громадських робіт строком на 80 годин, вироком Новоселицького районного суду від 11 січня 2016 року за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 4 дня, звільнений від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 06 лютого 2017 року ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, 19 грудня 2016 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неподалік будівлі Новоселицького районного суду Чернівецької області по вул. 1-го Травня, 1-А в м. Новоселиця Чернівецької області та переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, з метою вчинення крадіжки чужого майна, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nomi I184», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , білого кольору вартістю 390 гривень, який належав ОСОБА_5 , після чого з викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

01 березня 2017 року між обвинуваченим та потерпілою була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також кримінального покарання, яке повинен понести обвинувачений. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення між сторонами та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання, яка відповідає санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтримав укладену з потерпілою угоду про примирення.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, суд розцінює це як порушення ним умов застосування статей 75, 104 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням і вважає за необхідне призначити йому погоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Невідбута міра покарання за вироком Новоселицького райсуду від 11 січня 2016 року у виді 2 років 4 дня позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України слід частково приєднати до даного вироку і остаточне покарання за сукупністю вироків слід призначити більш ніж покарання, призначене за дане кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Речові докази кримінального провадження викрадені речі, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України слід повернути власнику.

Зважаючи на призначення обвинуваченому міри покарання у виді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне змінити йому запобіжний захід з домашнього арешту на взяття під варту.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 475 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 01 березня 2017 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 січня 2016 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 2 (два) місяця.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 змінити з домашнього арешту на взяття під варту, взявши його під варту негайно з залу суду.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 01 березня 2017 року.

Речовий доказ кримінального провадження мобільний телефон марки «Nomi I184», який знаходиться на зберіганні в Новоселицькому ВП Сторожинецького ВП ГУНП у Чернівецькій області, після вступу вироку у законну силу, повернути власнику ОСОБА_5 .

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпіла та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: