Номер провадження: 11-сс/785/919/17
Номер справи місцевого суду: 523/8044/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 06 червня 2017 року, у рамках кримінального провадження за №0002636 внесеному до ЄРДР 05.06.2017 року за ознаками ч.2 ст.186 КК України,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002636 від 05.06.2017 року та відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукавка Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 діб, тобто до 08.08.2017 року.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у тому, що 05.06.2017 ОСОБА_8 , перебуваючи в гідропарку «Лузанівка» в м. Одеса, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_10 та застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, штовхнув останню, від чого вона втратила рівновагу та впала на землю. Після цього ОСОБА_8 зірвав з її шиї золоті вироби, а саме: ланцюжок та хрестик. З місця правопорушення ОСОБА_8 зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 11 тисяч гривень.
Мотивуючи прийняте рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на тяжкість злочину, у якому підозрюєтьсяостанній, наявність підозри у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також послався на достатність матеріалів та доказів, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати її та прийняти нове рішення, яким обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник вказує на те, що ані слідчий у клопотанні, ані суд в оскаржуваній ухвалі не довели належними доказами обґрунтування ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України та доводів, на обгрунтування обрання самого суворого запобіжного заходу.

Захисник вважає, що слідчий суддя районного суду не врахував у повному обсязі дані про особу підозрюваного, якими сторона захисту доводила, що підозрюваний раніше не судимий, проживає з матір`ю та малолітньою сестрою, які потребують його підтримки. Також захисник слідчим суддею не врахований той факт, що підозрюваний працює неофіційно охоронцем на пляжі «Малібу», має дохід, позитивну характеристики з місця мешкання та навчання.

Крім того, захисник зазначає, що підозрюваний щиро кається у скоєному та не має наміру незаконно впливати на свідків та переховуватися від органів слідства та суду.

Просить ухвалу слідчого скасувати та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не дотримався та прийняв рішення, яке не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та не підтверджено долученими до клопотання матеріалами.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Дослідивши долучені до клопотання слідчого матеріали кримінального провадження, якими орган досудового розслідування обґрунтовує підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази, які вказують на вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення.

При цьому апеляційний суд враховує пояснення прокурора, який зазначив, що підозрюваний співпрацює зі слідством, визнав себе винним та не заперечує обставин вчиненого, однак з пояснень прокурора не встановлено, яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, в той час, як останній визнав себе винуватим та повернув викрадене майно.

Водночас, апеляційний суд враховує той факт, що будь-яких даних, які б свідчили про те, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню, прокурором апеляційному суду надано не було.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що з урахуванням поведінки підозрюваного під час вчинення злочину, а саме прийняття останнім заходів, направлених на спробу під час затримання зникнути з місця скоєння злочину та тяжкості покарання, яке може бути застосовано до підозрюваного, існує ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, запобігання якому можливе шляхом обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, в судовому засіданні апеляційного суду, встановлена невмотивованість клопотання слідчого щодо існування заявлених ризиків, які б унеможливлювали застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З урахуванням долучених до клопотання слідчого матеріалів кримінального провадження, які вказують на існування на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, апеляційний суд вважає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання про те, який запобіжний захід здатен забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, апеляційний суд виходить з наступного.

Як свідчать матеріали кримінального провадження підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно наданих стороною захисту характеризуючих особу даних, підозрюваний ОСОБА_8 працює, має дохід, постійне місце проживання та проживає разом із матір`ю та сестрою, які потребують його матеріального утримання, має позитивні характеристики з місця проживання та навчання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин,його відношення до вчиненого, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування по кримінальному провадженню на даний час немає.
За таких підстав, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби за адресою його постійного місця проживання. Такий запобіжний захід, є цілком співрозмірним, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри і зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин кримінального провадження та невмотивованості клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , як така, що постановлена з недотриманням вимог КПК України, вимог Конвенції про права людини та основоположні свободи та практики Європейського суду з прав людини - підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби.
Вирішуючи питання щодо строку дії обрання запобіжного заходу, колегія суддів приймає до уваги, що строк досудового розслідування становить два місяці з моменту повідомлення особи про підозру, тобто з 05.06.2017 року, а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно визначити з моменту прийняття апеляційним судом рішення та до 05.08.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Обираючи даний запобіжний захід, судова колегія вважає за необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваний ОСОБА_8 підлягає негайному звільненню з під варти та зобов`язанню невідкладно прибути до місця свого проживання та не залишати його в період зазначений в ухвалі апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 06.06.2017 року, якою було задоволено клопотання слідчого Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002636 від 05.06.2017 року про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 08.08.2017 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002636 від 05.06.2017 року про застосування запобіжного заходу та обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло де він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21 години до 06 години наступного дня, роз`яснивши підозрюваному ОСОБА_8 його обов`язок щодо заборони залишати вказане житло у зазначений період часу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_11 що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Суворовського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області, слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 12.06.2017 року та закінчується 05.08.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002636 від 05.06.2017 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4