612/257/17
1-кс/612/97/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року смт. Близнюки
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радгоспне Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 03.01.1990 року Ізюмським районним судом Харківської області за ст. 140 ч.2 КК України 2 роки виправних робіт з утриманням 20% заробітку;
- 05.12.1990 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.ст.94, 43 КК України 9 років 5 місяців позбавлення волі, звільнений 08.01.2000 року по відбуттю строку покарання;
-15.04.2002 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 121 ч.2 КК України 7 років позбавлення волі, звільнений 07.12.2007 року, відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 29.11.2007 року звільнений умовно достроково на невідбутний строк 1 рік 22 дні;
- 12.12.2008 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.ст. 186 ч.2, 357 ч.3, 70, 71 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 02.12.2011 року відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24.11.2011 року звільнений умовно достроково на не відбутий строк 11 місяців 28 днів;
- 07.10.2013 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 125 ч.2 КК України 3 роки позбавлення волі;
- 06.02.2014 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України, відповідно до ст.70 ч.4 КК України, частково приєднано невідбутий строк 2 місяці по вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 07.10.2013 року 3 роки 2 місяці позбавлення волі, 22.01.2016 року звільнений на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.01.2016 року умовно достроково на не відбутий строк 10 місяців 23 дні;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в :
До суду надійшло клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Клопотання відповідає вимогам ст. ст.184,192 КПК України, погоджене з прокурором.
Із клопотання вбачається, що 13 березня 2017 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з раніше знайомим ОСОБА_6 прибули до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_7 . Маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , з корисливого мотиву, з метою наживи, за попередньою змовою з ОСОБА_6 повторно, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до приміщення будинку, в якому на той час перебував ОСОБА_7 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого, згідно висновку судово медичної експертизи № 88-ЛЗ/17 від 28.03.2017, у ОСОБА_7 мали місце садна на лобі зліва, по передній поверхні лівого коліна, які утворилися від дії тупих твердих предметів не відобразивших в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей, якими могли бути як руки так і взуті ноги людини з наступним падінням потерпілого на розповсюджену діючу поверхню, можливо в строк і при обставинах вказаних в установчій частині постанови та потерпілим ОСОБА_7 , що по ступені тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями, (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.). Після чого ОСОБА_5 підійшов до пічки, яка розташована в кухні вказаного будинку, звідки відкрито зняв чавунну плитку розміром 70х40 см, товщиною 1 см., вагою 15 кг, металеву кришку з емальованої каструлі, круглої форми, діаметром 27 см та металеву кришку з емальованої каструлі, круглої форми, діаметром 19 см, які поклав в білий полімерний мішок, який ОСОБА_6 приніс з коридору.
Згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 1401 від 03.04.2017 року вартість викраденого майна склала 90 гривень 40 копійок.
Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 з місця події втекли та викраденим розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 90 гривень 40 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: речовими доказами по провадженню, свідченнями потерпілого та свідків, висновками експертів, явкою з покутою.
В обґрунтування клопотання старший слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, маючи не зняту та не погашену судимість за скоєння тяжких умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України. Вчинений ОСОБА_5 злочин відповідно до ст. 12 КК України є тяжким за нього передбачене покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 4 до 8 років. В кримінальному провадженні тривають слідчі дії, отже є достатні підстави вважати, що останній, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім цього, будучи не одноразово засудженим, за скоєння умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 140, ст. 94 КК України (1690 року), ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки проживає на території смт. Близнюки, Харківської області, добре знає сусідів та потерпілого, а отже може чинити на них тиск. Вчиняти відносно потерпілого нові умисні злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , ведучи аморальний спосіб життя, зловживаючи спиртними напоями, будучи неодноразово засудженим за скоєння умисних тяжких злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Старший слідчий вказує, що мають місце ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Старший слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, вказуючи на обставини, викладені в клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 також підтримав клопотання, вказавши що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину. Свою вину ОСОБА_5 не заперечує. Він не працює, отже потребує кошти. На цей час не всі слідчі дії проведені, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може їм перешкоджати. Крім того, ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків. Характер поведінки ОСОБА_5 свідчить, що він може продовжити злочинну діяльність, оскільки раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочини. Маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний корисливий злочин. Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну поведінку.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 задоволення клопотання старшого слідчого залишив на розсуд суду. Пояснив, що винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину і саме за обставин, як вони викладенні старшим слідчим, він визнає. У вчиненому розкаявся.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали
справи, вважаю що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 та п.5 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки..
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Копію клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , отримав 24.04.2017 о 12 год. 05 хв.
ОСОБА_5 , свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, що викладені в клопотанні, визнає повністю.
Визнання вини, разом із доказами, наданими старшим слідчим, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_5 , зазначеного вище кримінального правопорушення.
Обґрунтованим є і те, що існують реальні ризики, що з метою уникнення покарання ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Так за ч.3 ст.186 КК України передбачене покарання від 4 до 8 років позбавлення волі. Не виключається і те, що ОСОБА_5 , враховуючи наявність непогашеної судимості за корисливі злочини, може ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказував прокурор.
Встановлено що досудове слідство триває. Прокурор пояснив, що не всі слідчі дії проведені, зокрема не всі речові докази виявлені. Отже, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , може знищити ті з них, які ще не виявлені.
Також суд приймає до уваги твердження прокурора про те, що ОСОБА_5 , може впливати на потерпілого та свідків схиляючи їх дати покази на його користь, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Вивченням особи ОСОБА_5 , встановлено, що він зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Таким чином, надані достатні докази, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні цього кримінального правопорушень саме ОСОБА_5 і інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належну поведінку.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, вважаю недоцільним визначати розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з 24 квітня 2017 року, взявши його під варту в залі суду негайно.
Термін дії ухвали визначається в межах строку, встановленого ч.1 ст. 197 КПК України.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого Близнюківського відділу поліції Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27) на строк шістдесят днів до 22 червня 2017 року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.
Ухвала про застосування запобіжного заходу діє до 22 червня 2017 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1