1-кп/381/37/17
381/3949/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0001503 від 08.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, раніше судимого:

30.09.1999 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.81 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

04.11.2003 року Шевченківським районним судом м.Києва за ст.309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

07.04.2006 року Солом`янським районним судом м.Києва за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

19.03.2012 року Шевченківським районним судом м.Києва за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, до 8 років позбавлення волі, звільнився 12.02.2016 року по відбуттю покарання,

у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-
встановив:
ОСОБА_7 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище, а також повторно вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 06 липня 2016 року близько 3 години ночі в м.Фастів Київської області діючи повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом пошкодження замка на хвіртці проник на огороджену територію подвір`я АДРЕСА_2 , де шляхом крадіжки незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом «Ямаха», сірого кольору, без документів та відповідної державної реєстрації, вартістю 9000,00 грн., який взявши за кермо викотив з подвір`я, та з місця події втік, розпорядившись викраденим мопедом на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 реальної майнової шкоди на суму 9000,00 грн.

Він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, після вчиненого незаконного заволодіння транспортним засобом з території подвір`я АДРЕСА_2 , 06 липня 2016 року близько 3 години 15 хвилин ночі діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через хвіртку, в якій пошкодив замок, зайшов на територію вказаного подвір`я, де через віконну кватирку проник в жилий будинок, з якого таємно викрав наступне майно потерпілої ОСОБА_8 : шкіряний гаманець вартістю 200,00 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 170,00 грн., грошові кошти в сумі 112 грн. з серванту, грошові кошти в сумі 350,00 грн., які знаходилися на холодильнику, мобільний телефон «Нокіа-2760» вартістю 300,00 грн., телевізор «ВВК-2251» вартістю 5000,00 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 6132,00 грн., після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся і надав суду показання, які за своїм змістом відповідають обставинам викладеним у обвинувальному акті та пояснив, що 06.07.2016 року близько 03 години ночі вийшов з дому пройшов до будинку АДРЕСА_2 , підійшов до огорожі подвір`я, зламав хвіртку, зайшов на територію подвір`я , де біля хвіртки побачив мопед, вирішив заволодіти ним, викотив його з подвір`я, в посадку, що неподалік та заховав в кущах. Після того, як заховав мопеда, повернувся на території згаданого подвір`я, та через кватирку у вікні проник до будинку, звідки вкрав телевізор, мобільний телефон, гаманець з грошима, грошові кошти. З будинку вийшов з викраденими речами через вікно. Коли повернувся за мопедом, його в кущах не було. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення 9832 грн матеріальної шкоди та 5000 грн моральної шкоди визнає в повному обсязі. Добровільно потерпілій шкоду не відшкодовував, розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини вчинення злочину, і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Тому суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше сховище, та у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання суд згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими та умисними корисливими, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, проживає разом із батьками-пенсіонерами та старшим братом.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, виправлення ОСОБА_7 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому, покарання у виді позбавлення волі за вчинені ним злочини в мінімальних межах санкцій, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а також визначити йому на підставі ст.70 КК України остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Суд визнаючи обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, однак бере до уваги, що дані обставини не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а тому правових підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Правові підстави для застосування положень ст.ст. 69-1 та 75 КК України відсутні.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не має самостійного доходу, власних коштів та майна, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку не призначати йому передбачене санкцією ч.2 ст.289 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна.

При вирішенні цивільного позову потерпілої про відшкодування шкоди завданої злочином, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні позивач заявлений цивільний позов у провадженні підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, а обвинувачений позов визнав у повному обсязі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, частиною першою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, з урахуванням позиції обвинуваченого щодо повного визнання суми завданої матеріальної та моральної шкоди, позовні вимоги цивільного позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9832 грн та моральної шкоди в розмірі 5000 грн підлягають задоволенню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Враховуючи доведеність обвинувачення щодо ОСОБА_7 та призначене судом покарання, щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 331,349, 368, 373-374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання у виді:

- за ч.3 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна;

За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, та утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 9832 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять дві) грн матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн 20 коп на відшкодування сплаченого судового збору.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-ДВД-диск з файлами залишити в матеріалах судової справи кримінального провадження;

-пластикова банківська картка на ім`я ОСОБА_11 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_11 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 , технічний паспорт № НОМЕР_1 на автомобіль Фольксваген НОМЕР_2 , телевізор «ВВК» чорного кольору та мобільний телефон «Нокіа 2760» розового кольору - передані під розписку потерпілій ОСОБА_8 залишити у її власності;

-мобільний телефон «Самсунг» - переданий під розписку свідку ОСОБА_12 залишити у його власності.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_13