Справа № 289/745/17
Номер провадження 1-кп/289/103/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000220 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснобірка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області 31.05.2006, судимості не має,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , довідавшись про те, що в господарствах за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , протягом невеликого терміну відсутні господарі та достовірно знаючи, що в підсобних приміщеннях вищезазначених господарств зберігаються речі, які мають цінність, у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки з зазначених господарств.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, з корисливих мотивів, на початку квітня 2017 року, біля 21-ї години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник на подвір`я дачного господарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження механізму для закриття вхідних дверей проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав два велосипеда з чоловічою та жіночою рамою, які в подальшому переніс та заховав в закинутому господарстві за адресою АДРЕСА_1 , таким чином розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2 451,00 гривень.

Не припиняючи свої злочинні дії, направлені на викрадення чужого майна, переслідуючи корисний мотив та усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, цього ж дня близько 22-ї години, ОСОБА_4 проник на подвір`я господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де шляхом зривання навісного замку таємно проник до приміщення сараю, звідки викрав велосипед з жіночою рамою, який в подальшому переніс та сховав в закинутому господарстві за адресою АДРЕСА_1 , таким чином розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 219,00 гривень.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Пояснив, що щиро кається у вчиненому, просить суд його суворо не карати.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини його вина підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5 яка пояснили, що з її гаража були викрадені два велосипеди при викладених вище обставинах. Просить обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 про дату час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, щодо призначеного покарання покладається на розсуд суду.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування злочині, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеними фактами за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення.

Згідно до ст. 337 КПК України, суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: судимості не має; не має офіційних джерел для існування, що і спонукало його до вчинення корисливих злочинів; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; на утриманні нікого не має; згідно змісту досудової доповіді ОСОБА_4 часто вживає алкогольні напої, однак, має плани на майбутнє, хоче вступити на контрактну службу до ЗСУ, не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, оцінка ризику вчинення повторного правопорушення визначена висока, ризик небезпеки для суспільства середній; інших відомостей обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, детально розповів обставини вчинення крадіжки, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Злочин вчинений обвинуваченим є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

При призначенні покарання, суд враховує, що вчинений злочин є тяжким злочином, враховує молодий вік обвинуваченого, те, що потерпілі не наполягають на суворій мірі покарання, матеріальна шкода відшкодована, тому покарання можливо призначити у мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги досудову доповідь органу з питань пробації з інформацією про соціально - психологічну характеристику особи обвинуваченого, та висновком про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі, відсутність тяжких наслідків його діяння та будь-яких претензій з боку потерпілих, обвинувачений розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, суд приходить до висновку щодо доцільності застосувати положення ст. 75 КК України - звільнення від покарання з іспитовим строком, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових правопорушень.
Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: два велосипеди, які належать ОСОБА_5 , та один велосипед, який належить ОСОБА_6 , передані власникам, залишити в розпорядженні останніх.
Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)