Єдиний унікальний номер 233/4835/16-к Номер провадження 11-кп/775/271/2017

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області у м. Бахмуті

кримінальне провадження, внесене у ЄДРДР за №0000962

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженню ОСОБА_7

на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.12.2016, яким

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, працездатний, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до статті 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ВСТАНОВИВ:

Вироком встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин за таких обставин.

12 серпня 2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_8 виникла сварка під час якої вони перемістились в під*їзд № 2 будинку АДРЕСА_2 , де у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на напад на потерпілого з метою заволодіння його майном, реалізуючи який ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою заволодіння майном напав на ОСОБА_8 та із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров*я, яке полягало в нанесенні удару кулаком правої руки в область підборіддя, приборкав таким чином волю потерпілого до опору та заволодів належним останньому мобільним телефоном марки НТС моделі Windows Phone 8X вартістю 1416 гривень 67 копійок та чохлом від телефону марки НТС моделі Windows Phone 8X вартістю 74 гривні 08 копійок та вийшов із приміщення вказаного під*їзду. Потерпілий ОСОБА_8 висловив вимогу повернути належне йому майно, на що ОСОБА_6 , знаходячись біля входу у вказаний під*їзд, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, спрямованого на напад із заволодінням чужим майном, з метою утримання майна, яким він заволодів, наніс потерпілому кулаком правої руки два удари в область лівого ока та лівої скроні, заподіявши останньому відповідно до висновку експерта № 85 від 22 серпня 2016 року забиту рану надбрівної дуги ліворуч, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я, після чого з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1490 гривень 75 копійок, розпорядившись майном на власний розсуд.

Прокурор у кримінальному провадженню ОСОБА_7 не оспорюючи кваліфікацію дій, вчинених обвинуваченим кримінального правопорушення та обставин їх вчинення, доведеності вини останнього у вчиненні злочину, у апеляційній скарзі не погодився з вироком та вважає що вирок суду першої інстанції є не законним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, в частині призначення покарання обвинуваченому. Вважає, що суд не навів належних мотивів, за яких дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, визнавши обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому, активне сприяння розслідуванню справи, оскільки обвинувачений як під час досудового розслідування в ході слідчого експерименту за його участю, так і в ході розгляду справи судом, не намагаючись уникнути відповідальності за скоєне. Зазначає, що даний факт, ніяким чином не може вагомо знижувати ступінь важкості вчиненого злочину та ступінь небезпечності особи обвинуваченого для суспільства. Вважає, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Просить вирок частині призначення покарання скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 ч.1 ст.187 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримував доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Висновки суду, що обвинувачений ОСОБА_10 за встановлених у вироку обставин вчинив розбійний напад і заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , , відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, наведеними у вироку суду першої інстанції.

Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.187 КК.

Фактичні обставини вчинення злочину, доведеність вини ОСОБА_10 та кваліфікація його дій в апеляції не оспорюються і відповідно до вимог ст.404 КПК вирок суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне звільнення ОСОБА_10 від покарання є обґрунтованими.

Суд призначив ОСОБА_10 мінімальне покарання у межах санкції ч.1 ст.187 КК у вигляді позбавлення волі.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, неправильно застосував кримінальний закон.

Згідно вимог ст.75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи є підстави для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування ним покарання.

Суд, хоча і зазначив у вироку, проте фактично не врахував належним чином тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину. Обґрунтовуючи рішення про можливість звільнення від покарання з випробуванням, суд першої інстанції послався у вироку на ті ж пом`якшуючі покарання обставини і дані про особу винного, які враховані при обґрунтуванні призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.187 КК у вигляді позбавлення вол. При цьому суд вказав у вироку, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Колегія суддів, оцінивши тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини його вчинення, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання та дані про особу ( щире каяття, позитивна характеристика за місцем проживання, відсутність судимостей), приходить для висновку, що передбачені кримінальним законом підстави для звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання у порядку ст.75 КК відсутні.

Тому відповідно до вимог ст.420 КПК вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 в частині звільнення його від відбування покарання підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку.

Призначене у межах санкції покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки відповідає вимогам ст.65 КК, воно є достатнім і необхідним для виправлення винного і попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_10 був затриманий як підозрюваний з 13 по 16 серпня 2016 року. Цей період відповідно до вимог ч.5 ст.72 необхідно зарахувати до покарання з розрахунку один день затримання за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419, 420 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 у частині звільнення його від відбування покарання у порядку ст.75 КК України скасувати та у цій частині ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 період затримання з 13 по 16 серпня 2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 з розрахунку один день затримання за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , що утримується під вартою за іншим кримінальним провадженням, з моменту отримання ним копії вироку.

Судді: