Справа № 743/1057/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/318/2017
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2017 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого Ріпкинського відділу поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ріпки, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, учня Ріпкинської ЗОШ №2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину підтверджується рядом зібраних у кримінальному провадженні доказів. Крім того, наведені слідчим обставини обґрунтовано вказують на неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Так, ухвалою Ріпкинського районного суду від 20.09.2016 року до ОСОБА_9 було застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, 21 травня 2017 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, з ним проводились профілактичні та виховні бесіди, за місцем проживання характеризується формально-позитивно, за місцем навчання негативно. Тому саме лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зокрема: можливість переховування від органів досудового слідства; незаконного впливу на потерпілого та свідків; створення штучних доказів та підбурення інших осіб до дачі завідомо неправдивих свідчень; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_7 вказуючи про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та частково ухвалити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід особиста порука та передача під нагляд батькам. Свої вимоги аргументує тим, що суд при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежився лише наведенням переліку стандартних підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, що є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції Ради Європи про захист прав і основоположних свобод. Захисник вважає, що всі наведені ризики є формальними та надуманими. Автор скарги переконаний, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав в ній зазначених.

Заслухавши доповідача, позицію захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення. Таке рішення суду обґрунтовує наступним чином.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Дослідивши в сукупності, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється неповнолітній ОСОБА_9 , конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо неможливості запобіганню ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що підтверджується рядом доказів наданих слідчим в додатку до клопотання та перевірених слідчим суддею щодо їх обґрунтованості.

Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Колегія суддів знаходить, що слідчим суддею перевірено наявність заявлених та обґрунтованих слідчим ризиків.

Так, як слідує з матеріалів судового провадження, що ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.09.2016 року до ОСОБА_9 було застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері строком на 1 рік 6 місяців, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, в групі осіб, в тому числі і з неповнолітнім ОСОБА_11 .

21 травня 2017 року ОСОБА_9 притягувався за дії, які мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до наданих Національною поліцією даних з ОСОБА_9 проводились профілактичні та виховні бесіди, а з його батьками попереджувальні бесіди. За місцем проживання підозрюваний характеризується формально-позитивно, за місцем навчання негативно.

А тому з урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення саме лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Доводи захисту про те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив наявність заявлених слідчим ризиків, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки всі підстави були враховані судом під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу в тому числі і більш м`якого, однак вони не вплинули на правильність висновків суду, тому що ризики, зазначені в ухвалі суду, є реальними, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , він може уникнути слідства й суду. Його вплив на потерпілого, який є особою похилого віку, також не виключається, про що наголосила прокурор в засіданні апеляційного суду.

Дані про особу підозрюваного беззаперечно свідчать, що він схильний до скоєння кримінальних правопорушень, батьки його вихованням не займаються.

За таких обставин обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що суд порушив вимоги закону та необґрунтовано застосував щодо неповнолітнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим і передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Ріпкинського відділу поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4