АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/148/17 Справа № 175/4790/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою директора державного підприємства «Дніпропетровське лісове господарство» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

директора ДП «Дніпропетровське

лісове господарство» ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі директор державного підприємства «Дніпропетровське лісове господарство» ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року, мотивуючи це тим, що ухвала слідчого судді на адресу підприємства не направлялась, а була отримана адвокатом від слідчого 30 січня 2017 року, щодо апеляційних вимог апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна та накласти арешт на три зелені ялини та ручну пилу; в арешті автомобілю УАЗ 3309, державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу УАЗ 3309 № НОМЕР_2 ; зв`язки ключів від замку запалення автомобіля УАЗ 3309, що належить державному підприємству «Дніпропетровське лісове господарство» - відмовити.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, ОСОБА_6 посилається на те, що слідчий суддя не з`ясував та не зазначив правові підстави для накладення арешту на майно, позбавивши державне підприємство саме права користування, не розглянувши можливість передачі автомобілю під відповідальне зберігання директору. Вказує на те, що навіть у випадку доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, автомобіль, свідоцтво та ключі не несуть слідів кримінального правопорушення та не можуть бути предметом експертного дослідження. Зазначає, що не було взято до уваги той факт, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про заявлені зацікавленими особами цивільні позови про відшкодування збитків до державного підприємства «Дніпропетровське лісове господарство», а також те, що повідомлення про підозру будь-якої особи у вчиненні кримінального правопорушення не вручено, відповідно, державне підприємство «Дніпропетровське лісове господарство» не є в даному провадженні особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, та не є юридичною особою, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна та накладено арешт на речові докази по кримінальному провадженню № 0002956, а саме: автомобіль УАЗ 3309, державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу УАЗ 3309 № НОМЕР_2 ; зв`язку ключів від замку запалення автомобіля УАЗ 3309; 3 зелені ялини, стволи розмірами (4-7 см), висота кожної 1 ялина 2,5 м, 2 ялина - 1,5 м, 3 ялина 1,2 м. гілля довжиною близько 0,5-1 метра; ручну пилу з рукояткою зеленого кольору, довжиною близько 75 см.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку про необхідність накладення арешту у зв`язку з метою доведення вчинення кримінального правопорушення та встановлення обставин, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні для швидкого повного та неупередженого проведення досудового розслідування, забезпечуючи виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою доведення вчинення кримінального правопорушення, забезпечення можливого цивільного позову, а також передбачити заборону для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження та може перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення директора державного підприємства «Дніпропетровське лісове господарство» ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Ухвала слідчого судді від 13 грудня 2016 року постановлена без участі представника ДП «Дніпропетровське лісове господарство».

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.

Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 13 грудня 2016 року директором ДП «Дніпропетровське лісове господарство» ОСОБА_6 пропущено з поважних причин, оскільки він про дату та час розгляду клопотання не був повідомлений належним чином, ухвала слідчого судді на адресу підприємства не направлялась, копію ухвали слідчого судді адвокат отримав 30 січня 2017 року, а тому колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що 10 грудня 2016 року працівниками поліції під час відпрацювання операції «Ліс» за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка (Кіровське), вул. Солідарності, 561, був зупинений автомобіль УАЗ 3309, державний номер НОМЕР_3 , в салоні якого знаходились ялинки та ручна пилка по дереву. Вказане майно в ході огляду місця події вилучено та опечатано за участю понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про що складено відповідний протокол.
11 грудня 2016 року слідчим Дніпропетровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002956 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні згаданого кримінального правопорушення наданими матеріалами підтверджується достатньою мірою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.
Наявність такої обґрунтованої підозри дає підстави для висновку, що майно, а саме: автомобіль УАЗ 3309, державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу УАЗ 3309 № НОМЕР_2 ; зв`язки ключів від замку запалення автомобіля УАЗ 3309, яке належить державному підприємству «Дніпропетровське лісове господарство», є доказом факту та обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні, а отже є речовим доказом. Таким чином, це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Що стосується посилань апелянта на відсутність достатніх доказів вчинення особою чи особами кримінального правопорушення та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо обгрунтованості підозри у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк ОСОБА_6 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу директора державного підприємства «Дніпропетровське лісове господарство» ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року про арешт майна залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4