Справа № 192/3235/16-к
Провадження № 1-кп/192/29/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" травня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Малозахарино Солонянського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працюючого, який має середню освіту, не одруженого, раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 11 жовтня 2016 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні ферми по вул.Центральній в с.Привільне Солонянського району Дніпропетровської області, пройшов до кімнати відпочинку, де таємно взяв з дерев`яної тумбочки мобільний телефон «Nomi i-182», який належить ОСОБА_7 , вартістю 392 гривні 34 копійки, після чого з місця скоєння злочину зник.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 392 гривні 34 копійки.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 21 жовтня 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за місцем свого мешкання, в будинку АДРЕСА_1 , пройшов до кімнати зали, де повторно таємно взяв з дерев`яної тумбочки телевізійний тюнер «Strong», вартістю 301 гривня 68 копійок, який належить його батькові ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 301 гривня 68 копійок.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 27 жовтня 2016 року приблизно об 11 годині 40 хвилин, проходячи по вул.Сорокіна в с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, прийшов на територію КЗ «Широчанська НСЗШ 1-2 ступенів» по вул.Сорокіна 68 в с.Малозахарино Солонянського району Дніпропетровської області, де скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав велосипед «Formula», який знаходився біля входу до приміщення школи та належить ОСОБА_8 , вартістю 2 337 гривень 50 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 2 337 гривень 50 копійок.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні пояснив, що 11 жовтня 2016 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні ферми по вул.Центральній в с.Привільне Солонянського району Дніпропетровської області, де він неофіційно працював, вільно пройшов до кімнати відпочинку, де таємно взяв з дерев`яної тумбочки мобільний телефон «Nomi i-182» та здійснив дзвінок з нього. Потім забрав телефон собі, а те що він належить ОСОБА_7 не знав, проте знав що це чужий телефон, не його. В цей же день телефон він повернув потерпілій.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 21 жовтня 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за місцем свого мешкання, в будинку АДРЕСА_1 , вільно пройшов до кімнати зали, де таємно взяв з дерев`яної тумбочки телевізійний тюнер «Strong», який належить його батькові ОСОБА_5 , але батько не давав йому дозволу самостійно брати тюнер. Після цього ОСОБА_3 продав тюнер односельцю за 150 грн., а працівники поліції повернули тюнер батькові. Батько претензій не має.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 27 жовтня 2016 року приблизно об 11 годині 40 хвилин, проходячи по вул.Сорокіна в с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, прийшов на територію КЗ «Широчанська НСЗШ 1-2 ступенів» по АДРЕСА_2 , де скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед «Formula», який знаходився біля входу до приміщення школи та поїхав на ньому додому, а через тиждень продав його за 200 гривень односельцю. Згодом працівники поліції повернули велосипед потерпілій, яка претензій до ОСОБА_3 не має.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, згідно поданих заяв просили здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності (а.с.19,48), потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, повідомлена належним чином. Суд з`ясувавши думку учасників провадження ухвалив проводити судове засідання за відсутності потерпілих.
Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінальних правопорушень в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 по епізоду крадіжки майна ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а за епізодами крадіжки майна ОСОБА_8 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, а також суд враховує його процесуальну поведінку під час судового розгляду.
На підставі наведеного суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому призначаючи основне покарання за сукупністю злочинів, суд у відповідність до ч. 1 ст. 70 КК України, вважає, що слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Також суд враховує той факт, що відповідно до ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. Оскільки ОСОБА_3 вчинив два кримінальних правопорушення, які кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, то вказане виключає сукупність злочинів і покарання йому слід призначити за ч. 2 ст. 185 КК України.
В той же час суд вважає, що обвинувачений може бути виправлений і без ізоляції його від суспільства, знаходячись під контролем органів, що відають виконанням вироку. Тому, суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1