Справа №585/1577/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/495/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми у режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 10 травня 2017 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду Полтавської області, від 14 травня 2004 року, за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6; 15 ч. 2 115 ч. 2 п. 1, 6; 15 ч. 3 115 ч. 2 п. п. 1, 9; 187 ч. 4; 263 ч. 1; 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі,

відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Роменській виправній колонії № 56 УДПтСУ в Сумській області.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_8 в якому він просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк відбуття ним покарання, відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 10 травня 2017 року, в задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_8 було відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ст. 72 ч. 5 КК України, засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 є неможливим, оскільки призначене йому покарання не належить до строкових видів покарання.

На ухвалу суду надійшли апеляційні скарги від засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в яких вони ставлять питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, за період з 10 липня 2003 року по 14 лютого 2005 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та ст. 72 ч. 5 КК України.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги засуджений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 вказують, що суд першої інстанції не врахував, що ст. 72 ч. 5 КК України не заборонено здійснювати зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання особам, засудженим до довічного позбавлення волі. Зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджуються на всі види покарань, в тому числі і на довічне позбавлення волі, а отже, судом першої інстанції було порушено конституційні права і свободи засудженого ОСОБА_8 .

Також засуджений та його захисник вказують, що зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 ч. 5 КК України має істотне значення для звернення засудженого з клопотанням про помилування.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_8 про заперечення апеляційних скарг, думку захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 про підтримку апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Полтавської області, від 14 травня 2004 року, ОСОБА_8 засуджено за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6; 15 ч. 2 115 ч. 2 п. 1, 6; 15 ч. 3 115 ч. 2 п. п. 1, 9; 187 ч. 4; 263 ч. 1; 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», від 26.11.2015 р., статтю 72 ч. 5 КК України викладено в новій редакції, згідно якої, зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється шляхом переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного ст. 72 ч. 5 абз. 1 КК України, а потім визначений відповідно до ст. 72 ч. 5 п. 1 КК України строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ст. 72 ч. 1 КК України.

Таким чином, вказаним Законом чітко визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, застосовується у разі засудження особи до позбавлення волі, або іншого покарання, передбаченого ст. 72 ч. 1 КК України. Покарання у виді довічного позбавлення волі до переліку покарань, визначених ст. 72 ч. 1 КК України не належить.

Статтею 51 КК України визначено перелік видів покарань, що становить систему покарань встановлену Законом України про кримінальну відповідальність. Системою покарань є встановлений кримінальним законом і обов`язковий для суду вичерпний перелік покарань, розташованих у певному порядку за ступенем суворості. З зазначеної норми (переліку), який є обов`язковим для суду, вбачається, що п. 11 визначено як окреме покарання позбавлення волі на певний строк, а п. 12 більш суворе покарання у виді довічного позбавлення волі.

Існування системи покарань, окреме визначення Законом вказаних покарань, як окремих з переходом від менш суворого покарання ( позбавлення волі на певний строк) до більш суворого (довічне позбавлення волі), свідчить про те, що вказані покарання є різними видами покарань, які не підлягають ототожненню.

В ст. 72 ч. 5 КК України визначено суб`єкти до яких застосовується зазначена норма осіб засуджених до позбавлення волі, або інших більш м`яких покарань, передбачених ст. 72 ч. 1 КК України. Вказане унеможливлює застосування зазначеної норми до осіб засуджених до більш суворого покарання ніж позбавлення волі, яким є довічне позбавлення волі.

Враховуючи вказане та те, що ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, яке крім того, що є окремим видом покарання, є і безстроковим покаранням, суд обгрунтовано прийняв рішення про необхідність відмови засудженому ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання.

Отже, доводи апеляційних скарг щодо відсутності у діючому законодавстві прямої заборони, чи то застереження, застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, є необґрунтованими.

Також колегія суддів вважає необхідним зауважити, що відмова судом засудженому ОСОБА_8 у зарахуванні строку попереднього ув`язнення не є перешкодою для засудженого ОСОБА_8 для звернення в установленому законом порядку з заявою про помилування.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування чи зміни, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 10 травня 2017 року, якою засудженому за вироком Апеляційного суду Полтавської області, від 14 травня 2004 року, за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6; 15 ч. 2 115 ч. 2 п. 1, 6; 15 ч. 3 115 ч. 2 п. п. 1, 9; 187 ч. 4; 263 ч. 1; 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення, у співвідношенні до позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4