Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________27.06.2017
н/п 1-кп/490/434/2017
У Х В А Л А
27 червня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0003450, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Обухові Київської області, є громадянином України, неодруженим, має базову загальну середню освіту, не працює, навчається у державному навчальному закладі "Професійний ліцей м. Українки", проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною протягом дії запобіжного заходу в певний час залишати місце його проживання - квартиру АДРЕСА_2 .

Крім цього, у зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу на обвинуваченого покладені обов`язки утриматися від спілкування будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, зі свідками, що зазначені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, а також носити електронний засіб контролю.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під домашнім арештом спливає 01 липня 2017 року.

Під час судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом на 60 діб.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні в неповнолітньому віці за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_10 і невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років та які вчинено із чіткім розподілом ролей і з застосуванням заходів конспірації, проживає за межами м. Миколаєва, будучи неповнолітнім, залишив місце свого проживання, виїхав до іншого населеного пункту, а тому, перебуваючи на волі, він може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду і продовжити злочинну діяльність та вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення.

Обвинувачений, його законний представник та захисник не заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом. При цьому, захисник просив залишити умови застосування запобіжного заходу такими, як суд визначив раніше.

Вислухавши доводи учасників процесу щодо заявленого клопотання, вивчивши надані документи, суд дійшов наступного.

Як слідує з ч. 6 ст. 181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора у порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, проживає за межами м. Миколаєва, що в певній мірі, створює ризик його переховування від суду, а також ризик вчинення ним дій, спрямованих на вплив на свідків кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів.

Таким чином, станом на теперішній час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ризики були враховані судом під час застосування вказаного запобіжного і станом на теперішній час значно не зменшилися, а отже інший запобіжний захід, менш суворий ніж домашній арешт, не може їм запобігти, тому подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом є виправданим.

Разом з цим, враховуючи бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого і сумлінне виконання ним обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також молодий вік ОСОБА_6 , а відповідно потреби у навчанні та пошуку роботи, суд вважає можливим встановити такі умови застосування запобіжного заходу, які б з одного боку не перешкоджали б йому організовувати своє життя і дозвілля протягом денного часу (навчатися, працювати і відпочивати тощо), однак, з іншого боку з метою створення перешкод можливим спробам переховатися від суду, гарантували б його повернення на вечірній та нічний час доби до його місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Строк тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_6 з обов`язками, покладеними на нього ухвалою від 02.12.2016 Центрального районного суду м. Миколаєва - продовжити до 24 серпня 2017 року включно.
Обвинуваченому ОСОБА_6 на період дії запобіжного заходу заборонити залишати його житло - квартиру АДРЕСА_2 щодоби у період часу з 00 годин 00 хвилин до 06 години 00 хвилин та з 21 години 00 хвилин до 24 години 00 хвилин;

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий:

Судді