АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - судді суддів секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 березня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сускове,

Свалявського району, Закарпатської області, українець, громадянин України, з

середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючий, розлучений, в силу

ст.89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за

адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винним та засуджений за:

- ч.1 ст.121 КК України до 5 (п`яти ) років позбавлення волі;

- ч.2 ст.125 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишений попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахується з 23.03.2017 року.

В строк відбуття покарання зараховано період попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 17.10.2016 року по 22.03.2017 року, з урахуванням ч.5 ст.72 КК України, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов поданий Черкаською місцевою прокуратурою в інтересах Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради», про стягнення з ОСОБА_8 , на користь Черкаської міської ради коштів, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_9 , у КЗ «Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги» ЧМР», задоволений у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Черкаської міської ради, кошти витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_9 , у КЗ «Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги» ЧМР», (р/р 0002, МФО 854018, ЗКПО 38031150, банк одержувач ГУДКСУ у Черкаській області), у сумі 1518 (одна тисяча п`ятсот вісімнадцять) гривень 30 коп..

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 задоволений у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 , розмір завданої матеріальної шкоди у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень, а також завданої моральної шкоди у сумі 4000 (чотирьох тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 задоволений у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , розмір завданої матеріальної шкоди у сумі 4000 (чотирьох тисяч) гривень, а також завданої моральної шкоди у сумі 4000 (чотирьох тисяч) гривень.

Вирішено долю речових доказів

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 17.10.2016 року близько 17 години, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, зустрів свою колишню співмешканку ОСОБА_10 , з раніше йому не знайомим ОСОБА_9 ..

ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в результаті ревнощів до колишньої співмешканки ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи власні дії та можливість настання тяжких наслідків, наніс потерпілій ОСОБА_10 один удар ножем в область тулуба.

В результаті таких умисних дій ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта №02-01/2091 від 20.10.2016, потерпілій ОСОБА_10 спричинені наступні тілесні ушкодження: різана рана передньої черевної стінки. Вказані ушкодження виникли від дії гострого предмету, можливо ножа та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому потерпіла ОСОБА_10 була госпіталізована до медичного закладу - «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради», де їй була надана перша невідкладна медична допомога.

Крім того 17.10.2016 року близько 17 години, ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в результаті ревнощів до колишньої співмешканки ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи власні дії та можливість настання тяжких наслідків, наніс потерпілому ОСОБА_9 два удари ножем в область грудної клітки, тулуба та близько трьох ударів ногами в область голови.

В результаті таких умисних дій ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта №02-01/2222 від 15.11.2016, потерпілому ОСОБА_9 спричинені наступні тілесні ушкодження: рана грудної клітки справа, яка не проникає в плевральну порожнину; рана передньої черевної стінки справа, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням великого сальника та крововиливом в черевну порожнину; синці та садна обличчя. Рана грудної клітки справа, яка не проникає в плевральну порожнину виникла від дії гострого предмету з колото-ріжучими властивостями та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Рана передньої черевної стінки справа, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням великого сальника та крововиливом в черевну порожнину, виникла від дії гострого предмету з колото-ріжучими властивостями та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя, як в момент заподіяння, так і в своєму клінічному протіканні. Синці та садна обличчя відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому потерпілий ОСОБА_9 госпіталізований до медичного закладу - «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради», де йому була надана перша невідкладна медична допомога.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить застосувати відносно нього статті 69 та 75 КК України, пом`якшивши при цьому йому покарання, посилаючись на те, що він не тікав з місця злочину, викликав швидку медичну допомогу та поліцію, в скоєному злочині він щиро покаявся, потерпілі відмовились від моральних та матеріальних позовів. Також зазначає, що він тяжко хворий на туберкульоз і потребує довготривалого стаціонарного лікування у межах туберкульозного диспансера.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 , думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про необхідність задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 із зазначених у ній підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Незважаючи на те, що у вироку місцевого суду безпосереднього посилання на ч.3 ст.349 КПК України і немає, проте судом апеляційної інстанції шляхом прослуховування диску (а.с.88) із записом судового засідання від 28.02.2017 року було встановлено, що положення ч.3 ст.349 КПК України всім учасникам процесу роз`яснювалось, роз`яснювались правові наслідки такого розгляду і місцевим судом було прийнято рішення про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в спрощеному порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, висновок суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за які він засуджений ґрунтується на доказах, які були досліджені судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України та отримали його вірну оцінку, а тому колегія суддів не перевіряє фактичні обставини справи, оскільки обвинувачений позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи, що до речі ним і не оскаржуються.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Колегія суддів вважає, що суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України та ч.2 ст.125 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

При призначенні покарання на думку колегії суддів апеляційного суду, судом першої інстанції були взяті до уваги всі обставини кримінального провадження, зокрема, було враховано, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, було враховано наявність пом`якшуючих його вину обставин, а саме: щире каяття та його тяжке захворювання (туберкульоз), вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кількох кримінальних правопорушень, матеріальні збитки, завдані потерпілим не відшкодовані, один із злочинів відноситься до категорії тяжких, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий, тому, колегія суддів вважає, що з врахуванням всіх цих обставин, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції належним чином були виконані вимоги ст.65 КК України, оскільки призначене йому покарання є розмірним і достатнім скоєному ним, до того ж це покарання є мінімальним, яке передбачене санкцією статті КК України.

Що стосується твердження апелянта ОСОБА_8 про необхідність застосування відносно нього статті 69 та 75 КК України, пом`якшивши при цьому йому покарання, то колегія суддів, вважає, що ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до ч.1 ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_8 матеріальні та моральні збитки завдані потерпілим не відшкодовані, один із вчинених злочинів відноситься до категорії тяжких, тому, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів апеляційного суду не вбачає жодної обставини, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, а наявність пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, була врахована судом першої інстанції і в зв`язку з цим було призначено мінімальне покарання, передбачене ч.1 ст.121 КК України та за ст.70 КК України остаточне покарання було призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, оскільки обвинуваченим не наведено переконливих даних, які б давали підстави для застосування йому більш м`якого покарання ніж передбачено Законом.

Місцевим судом не допущено істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду.

Разом з тим колегія суддів апеляційного вважає за необхідне зарахувати в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 23.03.2017 року по 25.05.2017 року, з урахуванням ч.5 ст.72 КК України, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Не вбачаючи підстав для зміни, чи скасування вироку суду, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 березня 2017 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.121 КК України та ч.2 ст.125 КК України залишити без зміни.

Зарахувати в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 23.03.2017 року по 25.05.2017 року, з урахуванням ч.5 ст.72 КК України, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копій судового рішення.

Головуючий :

Судді :