Справа № 303/4707/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому засіданні провадження за апеляційними скаргами прокурора Мукачівської місцевої прокуратури та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 08.12.2016 року по матеріалам кримінального провадження № 11-кп/777/156/17, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий, востаннє вироком Мукачівського міськрайонного суду від 30.05.2011 року до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, 14.11.2012 року звільнений з Дрогобицької ВК Львівської області № 40

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 245,52 грн. ( двісті сорок п`ять гривень 52 копійки ).

Речові докази: диск "DVD R марки Videx Allegro на якому міститься три відео-файли постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався. Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з моменту його затримання.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 28.10.2014 року близько 17:00 години, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків у АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав належний потерпілому ОСОБА_8 велосипед марки Specialize Blg Hlt, світло-жовтого кольору, бувший у користуванні, що був припаркований поблизу магазину Тріген, вартістю 17 000 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 сів на велосипед та поїхав у напрямку вул.. Червоноармійської в м. Мукачево, однак під час цього був помічений потерпілим ОСОБА_8 , який почав наздоганяти його та кричати, щоб він зупинився, проте ОСОБА_6 побачивши потерпілого почав швидше їхати на велосипеді, після чого зник у невідомому напрямку.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( грабіж ), вчинене повторно.

В апеляційних скаргах:

Прокурор Мукачівської місцевої прокуратури просить скасувати вирок Мукачівського міськрайонного суду від 08.12.2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного судом покарання, через його невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного внаслідок м`якості. При цьому просить постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Вважає, що судом першої інстанції не призначив ОСОБА_6 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Вказує на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, є суспільно-небезпечною особою, схильною до вчинення злочинів, що підтверджують його неодноразові судимості, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, а навпаки схильний до вчинення нових злочинів. Крім того, звертає увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вказаному кримінальному провадженні не визнав, не розкаявся, в ході досудового слідства переховувався від працівників правоохоронних органів, ніде не працює, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення. На підтвердження вказаного зазначає, що під час судового розгляду в даного кримінального провадження 04.12.2016 року слідчим відділом Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі заяви ОСОБА_9 щодо спричинення тілесних ушкоджень в кафе Багіра в м. Мукачеві.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок Мукачівського міськрайонного суду від 08.12.2016 року щодо ОСОБА_6 та постановити новий вирок суду, яким ОСОБА_6 виправдати. Вважає, що в основі обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 поставлені показання потерпілого, який навіть не був присутнім в жодному судовому засіданні, а подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи в його відсутності та підтримання поданих на досудовому розслідуванні показів. Вказує на те, що протокол впізнання особи за фотокартками не містить посилання за якими саме загальними рисами обличчя потерпілий впізнав особу, яка вкрала в нього велосипед. На думку захисника потерпілий свідомо уникав судових засідань, оскільки можливо усвідомив, що обмовився, а за неправдиві покази в судовому засіданні наступає кримінальна відповідальність. Вважає, що покази свідка ОСОБА_10 не можуть бути взяті до уваги, оскільки він, як слідчий, що розслідував кримінальну справу зацікавлений у засудженні особи, а не у її виправданні. Звертає увагу суду, що як свідок ОСОБА_10 так і свідок ОСОБА_11 , який був залучений в якості понятого під час впізнання особи не змогли показати за якими загальними рисами потерпілий впізнав особу обвинуваченого. На думку захисника суд не вірно оцінив покази свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю обвинуваченого, як доказ ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Зазначає, що обвинувачений перебував на заробітках за кордоном та в межах України. Вважає, що з долученого відео фіксації, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні не можна зробити ніяких висновків, так як на ньому не видно жодної з двох осіб, а лише зафіксовано, як особа чоловічої статі у куртці з капюшоном на голові підходить до велосипеду, сідає на нього і починає їхати. Через декілька секунд інша особа чоловічої статі намагається наздогнати від`їхавши особу. Вказує на те, що не видно жодного з лиць цих двох осіб або інших ознак, по яким можна визначити особу.

Іншими учасниками процесу апеляція на вирок не подавалась.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого, які вважають вирок суду необґрунтованим та незаконним, промову прокурора, який частково підтримав вимоги апеляційної скарги та просив направити кримінальне провадження на новий розгляд у зв`язку з розглядом справи за відсутності потерпілого, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч.2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Згідно ч. 4 ст. 370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 03.11.2016 року потерпілим ОСОБА_8 до суду подано заяву про те, що у зв`язку з сімейними обставинами та гнучким графіком роботи потерпілий просить розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України без його участі ( а. м. с. п. 121).

Судом першої інстанції в судовому засіданні, яке відбулось 03.11.2016 року визначено наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинуваченого, свідка ОСОБА_13 , дослідити письмові докази та в разі потреби викликати потерпілого ( а. м. с. п. 124 ).

Після зазначеного судового засідання до постановлення остаточного рішення у кримінальному провадженні на адресу потерпілого ОСОБА_8 жодного разу не було направлено повідомлення про розгляд провадження, чим порушено право потерпілого на участь в судовому засіданні.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Згідно ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами частини другої статті 412 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів потерпілого, оскільки наявність заяви про розгляд справи за відсутності потерпілого не позбавляє суд обов`язку повідомляти потерпілого про дату, час та місце судового засідання.

Крім того, в судовому засіданні від 07.12.2016 року о 14:23 годині, коли ставилось на обговорення питання про можливість продовження судового розгляду за відсутності потерпілого, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 наполягала на тому, що заява потерпілого не може бути прийнята до уваги, оскільки потерпілий повинен бути допитаний в судовому засіданні ( а. м. с. п. 182 ).

Суд першої інстанції позицію захисника не врахував та продовжив розгляд за відсутності потерпілого, що в свою чергу перешкодило суду повно і всебічно розглянути провадження і вплинуло на постановлення законного й обґрунтованого судового рішення.

Апеляційний суд позбавлений можливості усунути виявлені порушення кримінального процесуального закону, що зумовлює необхідність скасування судового рішення, і з метою захисту прав та дотримання інтересів сторін кримінального провадження, направлення цього провадження до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора та захисника, дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги прокурора Мукачівської місцевої прокуратури та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 08.12.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - скасувати, а матеріали кримінального провадження на правити на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: