печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням представника ТОВ ГК Укргаз () ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання представника ТОВ ГК Укргаз ОСОБА_3 про скасування арешту майна, обгрунтоване наступним.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2017 за клопотанням слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 07.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ГК «Укргаз» (код 39320386) № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), шляхом заборони будь - яких видаткових операцій по рахункам, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), з можливістю зарахування грошових коштів на рахунки.
Проте, як зазначено в клопотанні представником товариства, висновки слідчого судді про наявність підстав для арешту рахунку ТОВ «ГК «Укргаз» не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини. Згідно ухвали слідчого судді арешт накладено з метою забезпечення зберігання речових доказів в кримінальному провадженні та забезпечення можливої конфіскації майна, однак при застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що санкціями ст.ст. 205, 364 КК України не передбачено додаткового покарання у виді конфіскації майна. Сам по собі факт визнання тих чи інших предметів, речей, документів (тощо), речовими доказами в кримінальному провадженні не може тягнути за собою їх арешт, за відсутності інших підстав, імперативно визначених ст. 170 КПК України. Водночас, органом досудового розслідування не доведена можливість використання як доказів арештованих грошових коштів та не вказано, які саме сліди кримінального правопорушення містять на собі безпосередньо грошові кошти на рахунку ТОВ «ГК «Укргаз», жодній посадовій особі товариства про підозру у вчиненні злочину не оголошено. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є явно неспівмірним з обмеженням ТОВ «ГК «Укргаз» права користування та розпорядження майном, негативно впливає на репутацію, платоспроможність і виконання ТОВ «ГК «Укргаз» взятих на себе договірних зобов`язань. Зазначене у своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.

Слідчий в судове засідання нея зявився. Слідчий суддя, керуючись ст. 174 КПК України визнав за можливе проводити судовий розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши пояснення представника ТОВ «ГК «Укргаз» в обґрунтування клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 07.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 1, 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2017 за клопотанням слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 07.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 1, 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ГК «Укргаз» (код 39320386) № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), шляхом заборони будь - яких видаткових операцій по рахункам, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), з можливістю зарахування грошових коштів на рахунки.
Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2017 вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ГК «Укргаз» (код 39320386) № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500) з метою забезпечення зберігання речових доказів в кримінальному провадженні та забезпечення можливої конфіскації майна
Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в вищевказаній ухвалі не наведено.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про відсутність підстав для арешту майна ТОВ "ГК "Укргаз" та відповідно про необхідність його скасування.
Виходячи з вищевикладеного, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2017 року у кримінальному провадженні № 757/11154/17-к, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "ГК "Укргаз" (код 39320386) № НОМЕР_1 , який відкрито у АТ "КБ "Таскомбанк" (МФО 339500).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1