Справа № 466/8216/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жовтанці, Кам`янка - Бузького району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, раніше судимого вироком від 07.10.2016 року Личаківського районного суду м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до 850 грн. штрафу, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Жовтанці, Кам`янка - Бузького району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Верхня Рожанка, Сколівського району, Львівської області, українця, громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Жовтанці, Кам`янка - Бузького району, Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України ,-

за участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 та ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 та ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_13

У С Т А Н О В И В:

02 серпня 2015 року близько 09:00 години обвинувачені ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку №172 на вул. Б.Хмельницького у м.Львові, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечне для здоров`я, ОСОБА_4 поклав потерпілого ОСОБА_13 на землю та утримуючи його, а ОСОБА_5 зірвав рюкзак з потерпілого, чим відкрито заволоділи рюкзаком, що належить ОСОБА_13 , вартістю 700 гривень, в середині якого знаходились: паспорт громадянина України виданий на прізвище останнього, мобільний телефон МТК6572 вартістю 90 доларів США, що по курсу НБУ станом на 02 серпня 2015 року становило 1944,90 гривень, із зарядним пристроєм вартістю 100 гривень, сім картою мобільного оператора "МТС" вартістю 10 гривень, на рахунку якої було 10 гривень та сіли в автомобіль ВАЗ-2199, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким під керуванням ОСОБА_6 були доставлені до місця вчинення злочину, та під керуванням ОСОБА_6 даним автомобілем втекли з місця вчинення злочину, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 збитків на загальну суму 2764,90 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - як особи, що вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину заперечив та надав показання про те, що 02.08.2015, приблизно о 08 год. 00 хв. він разом із своїм товаришем ОСОБА_5 , сіли в автомобіль «Daewoo» «Matiz» до його брата ОСОБА_3 та поїхали у м. Львів по своїх справах. Прибувши у м. Львів приблизно о 8 год. 20 хв., він та ОСОБА_5 вийшли з автомобіля на перехресті вулись Липинського-Б.Хмельницького, поряд із АС №2, оскільки їм треба було піти на ринок «Торпедо» та в «Епіцентр», а ОСОБА_3 поїхав кудись по своїх справах.

На ринку «Торпедо» вони із ОСОБА_5 пробули приблизно до 09 год. 00 хв., після чого вирішили піти в «Епіцентр». Коли вони перебували поряд із «Епіцентром», до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_14 та попросив постояти біля АС №2, та у разі, якщо він зустріне там ОСОБА_13 , поговорити із ним та попросити його зачекати на ОСОБА_3 . Приблизно о 09 год. 20 хв. він побачив ОСОБА_13 , підійшов до нього та попросив його зачекати, однак потерпілий відразу почав кричати та втік від нього у сторону АС №2.

Після цих подій вони разом із ОСОБА_5 пішли на вул. Липинського у магазин «Леокераміка». Через деякий час до них зателефонував ОСОБА_15 , з яким вони зустрілись поряд із ринком «Торпедо», сіли до нього в автомобіль та попрямували додому у с. Жовтанці Кам`янко-бузького району Львівської області.

Із потерпілим ОСОБА_13 він знайомий не був, та до 02.08.2015 із ним не зустрічався, але бачив його фотографії у соціальній мережі «Вконтакте», тому знав, як він виглядає.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину заперечив та повідомив, що 02.08.2015, приблизно о 08 год. 00 хв., він перебував у с. Жовтанці Кам`янко-бузького району Львівської області, де зустрівся із ОСОБА_16 та його рідним братом ОСОБА_17 . Вони разом сіли в автомобіль «Daewoo» «Matiz» до ОСОБА_3 та поїхали у м. Львів по своїх справах. Прибувши у м. Львів приблизно о 8 год. 20 хв., він та ОСОБА_4 вийшли з автомобіля на перехресті вулись Липинського-Б.Хмельницького, поряд із АС №2, а ОСОБА_3 поїхав кудись по своїх справах. Звідти вони пішли на ринок «Торпедо», де вибирали ОСОБА_4 мийку та іншу сантехніку. Приблизно о 09 год. 00 хв. вони пішли в «Епіцентр». У цей час до ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_3 та попросив його підійти до АС №2 та зустріти там ОСОБА_13 , поговорити з ним та попросити його, щоб він зачекав на ОСОБА_3 . Вони пішли у сторону АС №2. Перебуваючи на вул. Б. Хмельницького по стороні «Епіцентру», вони побачили потерпілого ОСОБА_13 , який йшов по тій же вулиці, але на стороні АС №2. Тоді ОСОБА_4 перебіг дорогу, щоб поговорити із потерпілим ОСОБА_13 , а він залишився стояти біля «Епіцентру», оскільки не встиг перейти дорогу. Він бачив, як ОСОБА_4 , щось сказав ОСОБА_13 , після чого той щось крикнув та почав втікати в сторону АС №2.

ОСОБА_4 повернувся до нього та вони разом пішли в «Епіцентр», а згодом ще раз пішли у якийсь магазин із плиткою, а потім на ринок «Торпедо», звідки їх на своєму автомобілі забрав ОСОБА_6 та завіз їх у с. Жовтанці.

Потерпілий ОСОБА_13 йому не знайомий, бачив його декілька разів, зокрема у райвідділі та в суді.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину заперечив та надав показання про те, що 02.08.2015 зранку із с. Жовтанці Кам`янко-бузького району Львівської області він поїхав до м. Львова на авторинок «Кривчиці», щоб придбати запчастини до свого автомобіля. Приблизно о 09 год. 00 хв. на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_4 із номера мобільного телефону ОСОБА_5 та запитав, де він є. Він повідомив ОСОБА_4 , що він на авторинку у м. Львові, тоді вони домовились про зустріч біля ринку «Торпедо». Через деякий час він приїхав до ринку «Торпедо» на своєму автомобілі марки ВАЗ 21099 білого кольору, де забрав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після чого вони разом поїхали в с. Жовтанці.

Потерпілого ОСОБА_13 до цього часу він не знав, вперше побачив його у райвідділі, а після цього у судовому засіданні.

Звідки потерпілий ОСОБА_13 знає як він виглядає та на якому автомобілі він їздить, йому не відомо, в той день він також проїжджав біля магазину Фуршет, що на вул. Б.Хмельницького і можливо той його бачив .

Гроші в сумі 700 доларів США, які були у нього вилучені працівниками міліції під час проведення обшуку за адресою його проживання йому декілька днів перед цим повернув ОСОБА_3 , оскільки був їх винен. Крім цього, у нього вилучено мобільний телефон.

У відповідності до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Незважаючи на повне заперечення обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своєї вини, їх винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується показаннями допитаних за клопотанням сторін кримінального провадження потерпілого та свідків, а також дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовом у засіданні потерпілий ОСОБА_13 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_17 знайомий з квітня-травня 2015 року та з його ж ініціативи вони вперше зустрілися у м.Луцьку та обговорювали питання щодо співпраці з обробки бурштину. Повторно зателефонував та повідомив що має матеріал і приїхав уже з дружиною. Тоді ж він йому позичив 500 дол. США, щоб він мав за що продовжувати працювати. В подальшому знову приїхав залишив йому оброблений бурштин, а отримав для роботи ще партію, а маленьку фракцію близько 13 кг. залишив для продажу. До нього також неодноразово телефонувала і дружина ОСОБА_18 ОСОБА_19 . Оскільки він був винен трохи грошей, але останні мали йому повернути оброблений бурштин. Перебуваючи в ОСОБА_20 він позичив гроші у свого знайомого та їхав додому через ОСОБА_21 . Поїзд прибував приблизно о 08.00 год. В той день він мав зустрічатися з ОСОБА_22 , але приїхавши до ОСОБА_23 передував. На Привокзальній зайшов до церкви та пішов пішки на автостанцію на вул.Б.Хмельницького, щоб поїхати додому у м.Луцьк. Він швидко ішов, т.я. хотів потрапити на автобус. На вул. Б.Хмель- ницького в районі буд 153 де є магазин меблі поруч нього зупинився автомобіль з якого вибіг чоловік та на нього напав.

Один чоловік, який вибіг з автомобіля схопив його та намагався затягнути до автомобіля, який зупинився, одразу ж з цього автомобіля йому на допомогу вибіг другий. Тоді він упав на землю спиною до асфальту і це продовжувалося близько 30 сек. Другий чоловік, який вибіг з автомобіля забігши ззаду зірвав рюкзак. Після цього ці двоє зірвалися та побігли по дорозі у напрямку автмобіля, який на той час відїхав недалеко, а він піднявся та біг за ними і просив допомоги. При цьому жінка, яка перебувала на дорозі запамятала номер автмобіля білого кольору «девятка» д.н.з. чи то НОМЕР_1 , чи то 925-05 ТС, у який потім сіли нападники та зникли з місця події. Він попросив у незнайомої дівчини телефон та повідомив міліцію про вчинений на нього напад. Через декілька днів він прибув до Львова до слідчого та впізнав спочатку по фотографіях. а пізніше на впізнанні обвинувачених: Причину ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . У викраденому рюкзаку були гроші у сумі 7606 дол.США., телефон, зарядний пристрій, паспорт громадянина України. Про наявні гроші та приїзд до Львова знала дружина Причини ОСОБА_26 , т.я. переддень вона неодноразово телефонувала йому, зясовувала, де він та пропонувала зустрітися, про що і було погоджено, але в останній момент він передумав.

Показаннями свідка Причини ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_27 знає і по інтернету вперше познайомилася саме вона. Вони домовилися про обробіток сирцю бурштину. У ОСОБА_28 до потерпілого вона їздила також з чоловіком, але чоловік і сам їздив. Під час неодноразових зустрічей вони обмінювалися бурштином: ОСОБА_29 давав чоловікові сирець, а чоловік обробляв та повертав назад товар. Вже літом 2015 року ОСОБА_29 заборгував чоловікові гроші за роботу і матеріали близько 3,7 тис.дол.США, але під різними приводами не виплачував коштів, не брав телефону, коли до нього телефонували.

02.08.2015 року чоловік - ОСОБА_14 поїхав до Львова зранку на автомобілі. Переддень по телефону вона дійсно розмовляла з ОСОБА_30 і знала, що він відпочиває на морі в Одесі, але 02.08. не спілкувалася. Чоловік повернувся в той день додому після обіду. Вона телефонувала до ОСОБА_31 на мобільний, але такий був поза межами.

Показаннями наданими у судовому засіданні свідка ОСОБА_32 про те, що ОСОБА_33 займався роботою з обробітку бурштину, з цього приводу їздив до м.Луцька, для цього у серпні 2015 року позичав у неї 3 тис. грн. Людини з якою він працював вона не бачила.

Показаннями свідока ОСОБА_34 , який будучи у суді повідомив про те, що його попросив ОСОБА_35 поїхати разом з ним до ОСОБА_23 і забрати автомобіль. Приїхавши до Львова він близько 12.00 год забрав автомобіль білий жигулі, а ОСОБА_36 ще залишився у відділі поліції. Коли він з ОСОБА_37 їхали до Львова, то ніякої розмови про обставини кримінальної справи не обговорювали, йому нічого не відомо.

Винуватість обвинувачених, крім того стверджується, представленими та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

протоколом огляду місця події від 02.08.2015 року, зі схемою та фото таблицею до нього, з якого вбачається, що в ході огляду пішохідної частини дороги, яка знаходиться на повороті в`їзду на територію гуртівні неподалік будинку АДРЕСА_3 знаходиться електричний стовп. За словами гр. ОСОБА_13 невідомі особи напали на нього та забрали рюкзак з його документами, майном та грошима. Дані події відбулися від дороги, електричного стовпа до дерев, які знаходяться на відстані приблизно 10 метрів від даного електричного стовпа а.с.12-17).

протоколом обшуку від 27.08.2015 р за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що в ході проведення обшуку в барсетці чорного кольору, яка знаходилась на столі було виявлено грошові кошти в сумі 700 дол. США, 12 купюр по 50 дол. США і одна купюра 100 дол. США. Також в лівій кишені штанів в які був одягнутий ОСОБА_6 виявлено мобільний телефон марки «Fiy» чорного кольору імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 з сім картою всередині оператора «Київстар» за номером НОМЕР_4 , який за словами ОСОБА_6 належить йому особисто. На подвір`ї будинку знаходився автомобіль білого кольору марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_5 , який належить гр. ОСОБА_38 і яким як повідомив ОСОБА_6 протягом тривалого часу користувався він особисто за дорученням (т.1 а.с.30-32).

протоколом обшуку від 27.08.2015 р за адресою: АДРЕСА_4 -є, з якого вбачається, що в ході прове- дення обшуку виявлено: договір 485-15013837 від 20.08.2015 р. на 1 арк. сім карту мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_6 , сім карту «Лайф» № НОМЕР_7 , сім карту «Лайф» № НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Соні» моделі С2105, імеі НОМЕР_9 із сім картою «Київстар» № НОМЕР_10 та картою micro SD 16 GB Kingston мобільний телефон марки «Нокія» імеі 1: НОМЕР_11 , імеі 2: НОМЕР_12 із сім картою «Київстар» абонентський номер НОМЕР_13 . Легковий автомобіль марки «Daewoo» моделі «Matiz» №кузова НОМЕР_14 реєстраційний номер НОМЕР_15 червоного кольору (т.1 а.с.36-38).

частково протоколом пред`явлення особи до впізнання від 27.08.2015 р., з якого вбачається, що ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 , як особу , яка 02.08.2015 р. о 08.30 год. будучи у м.Львові на вул. Б.Хмельницького, 172 заволоділа його рюкзаком

частково протоколом пред`явлення особи до впізнання від 27.08.2015 р., з якого вбачається, що ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 , як особу , яка 02.08.2015 р. о 08.30 год. будучи у м.Львові на вул. Б.Хмельницького, 172 заволоділа його рюкзаком

протоколом слідчого експерименту від 01.09.2015 р., з якого вбачається, що в ході проведення слідчого експерименту підозрюваному ОСОБА_4 було запропоновано розповісти та в подальшому на місці показати про події, які мали місце 02.08.2015 у м.Львові, в результаті яких він за попередньою змовою із ОСОБА_5 заволоділи майном ОСОБА_13 (т.1 а.с.91-92).

Оцінюючи покази потерпілого та свідків, суд частково надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Так, показання ОСОБА_6 в частині заперечення його участі та присутності на місці грабежу спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_31 , який вже о 09.20 год 02.08.2015 року повідомив органи поліції про напад на нього осіб з автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_5 , до того ж у своїх показаннях ОСОБА_39 і ОСОБА_36 ствердили що не знайомі були та не бачилися раніше.

З рапорту (т.1 а.с.7) вбачається, що ОСОБА_13 з тел. о 09.20 год 02.08.2015 року повідомив органи поліції про напад на нього осіб з автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_5 за адресою АДРЕСА_5 .

Згідно протоколу обшуку від 27.08.2015 р за адресою: АДРЕСА_1 на подвір`ї будинку знаходився автомобіль білого кольору марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_5 , який належить гр. ОСОБА_38 і яким як повідомив ОСОБА_6 протягом тривалого часу користувався він особисто за дорученням. (т.2 а.с.30-32).

Можливість перебування за місцем вчинення злочину не заперечує і сам ОСОБА_36 у своїх показаннях, ствердивши про те, що 02.08.2015 року керував автомобілем білого кольору марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_5 тільки він.

Судом також критично оціюються показання ОСОБА_4 щодо заперечення його участі у грабежі, оскільки у своїх показанням обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував, що бачив на фотографії потерпілого ОСОБА_31 , зустрічався з ним в районі АС-2, що на вул.Б.Хмельницького. При цьому суд надає віри показанням потерпілого ОСОБА_31 про те, що перебуваючи на вул.Б.Хмельницького у м.Львові мав при собі рюкзак, телефон, паспорт, яким заволоділи нападники.

Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання від 27.08.2015 р., вбачається, що ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 , як особу , яка 02.08.2015 р. о 08.30 год. будучи у м.Львові на вул. Б.Хмельницького, 172 заволоділа його рюкзаком.

Заперечення своєї участі у вчиненні злочину ОСОБА_5 також спростовуються частково його показаннями, а саме що він 02.08.2015 року приблизно о 08 год. 00 хв., він перебував у с. Жовтанці Кам`янко-бузького району Львівської області, де зустрівся із ОСОБА_16 та його рідним братом ОСОБА_17 . Вони разом сіли в автомобіль «Daewoo» «Matiz» до ОСОБА_3 та поїхали у м. Львів по своїх справах. Приблизно о 09 год. 00 хв. вони пішли в «Епіцентр». У цей час до ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_3 та попросив його підійти до АС №2 та зустріти там ОСОБА_13 , поговорити з ним та попросити його, щоб він зачекав на ОСОБА_3 . Вони пішли у сторону АС №2. Перебуваючи на вул. Б. Хмельницького зі сторониі «Епіцентру», вони побачили потерпілого ОСОБА_13 , який йшов по тій же вулиці, але на стороні АС №2.

Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання від 27.08.2015 р., вбачається, що ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 02.08.2015 р. о 08.30 год. будучи у м.Львові на вул. Б.Хмельницького, 172 заволоділа його рюкзаком.

При цьому суд критично оцінює показання потерпілого ОСОБА_13 щодо наявності у нього 02.08.15 о 08.30. при собі у рюкзаку коштів у розмірі 7600 дол. США, оскільки наявність таких коштів не підтверджена жодними належними і допустимими доказами. Так, потерпілий ОСОБА_29 не міг чітко пояснити у кого саме він міг отримати таку суму і де проживає дана особа.

З показань у судовому засіданні ОСОБА_40 вбачається, що вона переддень 02.08.15 по телефону розмовляла з ОСОБА_30 і діззналася, що він відпочиває на морі в Одесі, але 02.08. вже не спілкувалася. Після того як чоловік 02.08.15 після обіду повернувся додому, вона телефонувала до ОСОБА_31 на мобільний, але такий був поза межами.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання щодо визнання недопустимим доказом протокол пред`явлення особи ОСОБА_4 до впізнання від 27.08.2015 року з мотивів: порушення права особи на захист; всупереч вимог ч.1 ст. 228 КПК України, потерпілого ОСОБА_13 не було допитано перед проведенням впізнання; усі три особи, серед яких на впізнанні знаходився обвинувачений ОСОБА_4 , мали суттєві відмінності з ним у віці, а саме молодші за віком від ОСОБА_4 на 10 років та протокол огляду документів від 26.12.2016, складений прокурором ОСОБА_7 , оскільки, дані, які зазначені у протоколі, отримані з показань свідка, який у подальшому був визнаний підозрюваним, також вилучені речі під час обшуку не мали статусу арештованого майна, речові докази не оглядалися у судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи ОСОБА_4 до впізнання від 27.08.2015 року (т.1 а.с.61-62), перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_13 попередньо з`ясовано чи може він пізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особа. На запитання слідчого потерпілий ОСОБА_13 відповів, що зможе впізнати особу, яка вчинила на нього напад з метою заволодіння його майно, що відбулось 02.08.2015 р. о 08.30 год. в м.Львові на вул. Б.Хмельницького, 172.

У відповідності до частин 2 ст. 228 КПК України, особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються.

На думку суду різниця у віці між особою, яка підлягає впізнанню та з іншими особами в 10 років не є різкою та є допустимою, оскільки інші вимоги були дотримані.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та ОСОБА_43 повідомили, що вони були запрошені до Шевченківського ВП для впізнання особи. Їм були розяснені права та обовязки, впізнання проводилося за участі слідчого, потерпілого та інших осіб, щодо яких проводилося слідство.

Як убачається з протоколу огляду документів від 26.12.2016, складеного прокурором ОСОБА_7 (т.1 а.с.214-222) були оглянуті речі і документи, зокрема і протоколи допиту свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_44 , ОСОБА_6 . Дані протоколів допиту свідків були підставою для тимчасового доступу до речей і документів (т.1 а.с.155-192).

Слід зазначити, що процесуальний прокурор у клопотанні про дослідження доказів зазначає як письовий доказ у т.ч. і на протокол обшуку від 27.08.2015 р за адресою: АДРЕСА_1 та протокол обшуку від 27.08.2015 р за адресою: АДРЕСА_4 -є, де були вилучені мобільні телефони у свідків на той час ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Однак, у встановленому законом порядку тимчасове вилучене майно не арештовувалося, суду не надано доказів про визнання такого речовими доказами.

У відповідності до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, віддак на підставі ч.4 ст.87 Кодексу такі докази слід визнати недопустими.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненому злочині доведена повністю та їх дії слід вірно кваліфіковати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що з метою вчинення відносно потерпілого ОСОБА_13 злочину, зокрема: грабежу, вчиненого у великому розмірі, з метою власної користі та наживи, переслідуючи намір заволодіти чужим майном, шляхом обіцянки отримання винагороди, спонукав усними умовляннями до вчинення злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за таких обставин.

02 серпня 2015 року близько 08:30 години ОСОБА_3 , шляхом телефонних дзвінків, керував діями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебуваючи неподалік будинку №172, що на вул. Б.Хмельницького у м.Львові, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечне для здоров`я відкрито заволоділи рюкзаком ОСОБА_13 , вартість якого 700 гривень, у середині якого знаходились: паспорт громадянина України виданий на прізвище останнього, мобільний телефон МТК 6572 вартістю 90 доларів США. що по курсу НБУ станом на 02 серпня 2015 року становило 1 944,90 гривень, із зарядним пристроєм вартістю 100 гривень, сім картою мобільного оператора "МТС" вартістю 10 гривень, на рахунку якої було 10 гривень, грошові кошти в сумі 7600 доларів США. що по курсу НБУ станом на 02 серпня 2015 року становило 164 236, 00 гривень, чим спричинив потерпілому збитків на загальну суму 167 000, 90 гривень, що є великим розміром. Після чого, ОСОБА_3 , як організатор, дав кожному із виконавців по 700 доларів США, а решту викраденого залишив собі.

Відтак, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - як особа, що вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину повністю заперечив та надав показання про те, що із потерпілим ОСОБА_13 він познайомився через соціальну мережу «Вконтакте», де той розмістив оголошення про обробку бурштину, про зустріч із потерпілим домовлялась його дружина ОСОБА_45 . Вони з нею та він сам декілька разів їздили до потерпілого у м. Луцьк, привозили йому бурштин, заготовки із нього, взамін він із ними частково розраховувався грошима, частково давав їм для обробки бурштин. Коли приїхали втретє до ОСОБА_31 у м.Луцьк, то віддав потерпілому обробленого бурштину приблизно на 800 дол.США, однак останній не розрахувався, дав йому для обробітку каменю ще на 320 дол.США, а черговий раз коли привезли і цей оброблений бурштин, то ОСОБА_29 йому вже був винен 1500 дол. США. На його вимогу розрахуватися, останній повідомив, що його старший брат повіз до ОСОБА_20 бурштин і коли повернеться будуть гроші. Іншим разом, коли приїхав до ОСОБА_28 на маршрутці, то дочекався ОСОБА_27 під вечір і вже пропустив останню маршрутку до Львова. В той день ОСОБА_29 приїхав з ОСОБА_20 з сумкою, у якій він бачив багато грошей, але ОСОБА_29 не хотів розраховуватися і тільки на вмовляння дружини він їм дав 200 дол. США. В загальному ОСОБА_13 заборгував йому 3200 доларів США. Щодо розрахунків, то в основному з ОСОБА_30 спілкувалася його дружина.

Напередодні 02.08.15 його дружина - ОСОБА_46 зателефонувала до потерпілого ОСОБА_13 та він їй повідомив, що перебуває у м. Одеса та приїде у м. Львів 02.08.2015 та буде їхати з головного залізничного вокзалу до 2-ої автостанції на Луцьк. Дізнавшись про це від дружини він вирішив поїхати на другий день до м.Львова.

02.08.2015 зранку він, його брат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхали у м. Львів на автомобілі його дружини « ОСОБА_47 » «Matiz». ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли на перехресті вулись Липинського-Б.Хмельницького поряд із АС №2, оскільки їм треба було піти на ринок «Торпедо» та в «Епіцентр». Приблизно о 8 год. 30 хв. він приїхав на залізничний вокзал, щоб подивитись, коли приїжджає поїзд із ОСОБА_20 . З потерпілим він там не бачився. Після цього він поїхав у своїх справах, заїжджав на декілька гуртівень, купував дитині памперси.

Коли він перебував на залізничному вокзалі, то подзвонив до свого брата ОСОБА_4 та попросив його прослідкувати за потерпілим ОСОБА_13 , який мав бути поряд із АС №2, щоб його затримати для розмови про борг, оскільки він не встигає в той час прибути до них.

Коли він перебував на вул. Городоцькій, біля супермаркета «Метро», до нього зателефонував його брат ОСОБА_4 та повідомив, що на вул. Б. Хмельницького неподалік АС №2 він із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили ОСОБА_31 та коли до нього підійшли і попросили зачекати на нього (Причину ОСОБА_26 ), то той почав тікати і кричати. Після цього вони троє пішли до автостанції.

У цей день він потерпілого ОСОБА_13 не бачив, однак не заперечує того факту, що потерпілий міг його бачити на залізничному вокзалі.

Судом доведено участь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - як особи, що вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Також суд вважає недоведеними обставини справи, що кваліфікують відкрите викрадення майна (грабі) у великих розмірах, оскільки наявність коштів у сумі 7600 дол.США не підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд України у п.24 постанови Пленуму від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначив, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Дії особи, яка безпосередньо не брала участі у вчиненні злочину, але порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину або предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню злочину, належить кваліфікувати як співучасть у скоєному у формі пособництва з посиланням на частину п`яту статті 27 КК.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у скоєнні злочину, сторона обвину- вачення посилається на показання свідків ОСОБА_44 та ОСОБА_48 , а також письмові докази, зазначені у клопотанні від 21.10.2015 року прокурора прокуратури Шевчен- ківського району м.Львова (т.1 а.с.68-69), зокрема докази щодо участі ОСОБА_3 це - протокол обшуку від 27.08.2015 р за адресою: АДРЕСА_4 -є, де проживає обвинувачений, з якого вбачається, що в ході проведення обшуку виявлено: договір 485-15013837 від 20.08.2015 р. на 1 арк. сім карту мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_6 , сім карту «Лайф» № НОМЕР_7 , сім карту «Лайф» № НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Соні» моделі С2105, імеі НОМЕР_9 із сім картою «Київстар» № НОМЕР_10 та картою micro SD 16 GB Kingston мобільний телефон марки «Нокія» імеі 1: НОМЕР_11 , імеі 2: НОМЕР_12 із сім картою «Київстар» абонентський номер НОМЕР_13 . Легковий автомобіль марки «Daewoo» моделі «Matiz» № кузова НОМЕР_14 реєстраційний номер НОМЕР_15 червоного кольору та протокол слідчого експерименту від 01.09.2015 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого вбачається, що в ході проведення слідчого експерименту підозрюваному ОСОБА_4 було запропоновано розповісти та в подальшому на місці показати про події, які мали місце 02.08.2015 у м.Львові, в результаті яких він за попередньою змовою із ОСОБА_5 заволоділи майном ОСОБА_13 .

Однак, у жодному з цих письмових доказів не вказується про участь ОСОБА_3 у плануванні або участі у злочині відкритому викраденні чужого майна (грабежі).

Щодо участі ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину не вказують у своїх показаннях ні потерпілий ОСОБА_29 , ні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Таким чином, на думку суду обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, базується на припущеннях слідчого та процесуального прокурора. У звязку з цим суд визнає недоведеним це обвинувачення та вважає, що ОСОБА_3 має бути виправданим за цим обвинуваченням за недоведеністю.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.186 КК України, суд враховує, що вчинений ними злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Разом з тим, обвинувачені є особами молодого віку, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 є особою яка згідно ст.89 КК України раніше не судимою, за місцем проживання характеризуються посередньо, ОСОБА_5 має на утриманні сина ОСОБА_49 , 2006 р.н.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_49 , 2006 р.н., обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

З урахованням наведеного, суд вважає, що покарання слід призначити в межах санкції частини 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 хоча і вчинили тяжкий злочин, але до кримінальної відповідальності притягуються вперше та є таким що не судимий, за місцем проживання характеризуються посередньо, також мають позитивну посткримінальну поведінку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без відбування покарання, а тому на підставі ст.75 КК України звільняє обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на них обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Речові докази по справі, а саме: грошові кошти в сумі 700 дол. США, 12 купюр по 50 дол. США і одна купюра 100 дол. США, автомобіль білого кольору марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_5 повернути ОСОБА_6 .

Легковий автомобіль марки «Daewoo» моделі «Matiz» № кузова НОМЕР_14 реєстраційний номер НОМЕР_15 червоного кольору повернути власнику ОСОБА_50 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обовязки: 1) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Раніше обраний запобіжний захід домашній арешт припинив дію 22.01.2016 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обовязки: 1) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Раніше обраний запобіжний захід домашній арешт припинив дію 22.01.2016 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обовязки: 1) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Раніше обраний запобіжний захід домашній арешт припинив дію 22.01.2016 року.

Речові докази по справі, а саме: грошові кошти в сумі 700 дол. США, 12 купюр по 50 дол. США і одна купюра 100 дол. США, автомобіль білого кольору марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_5 повернути ОСОБА_6 .

Легковий автомобіль марки «Daewoo» моделі «Matiz» № кузова НОМЕР_14 реєстраційний номер НОМЕР_15 червоного кольору повернути власнику ОСОБА_50 .

У предявленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виправдати за недоведеністю.

Раніше обраний запобіжний захід домашній арешт припинив дію 22.01.2016 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львва.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається потерпілим, які не були присутніми у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1