Справа № 488/2623/15-к
Провадження № 1-кп/477/11/17
УХВАЛА
23 січня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої у справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001092, відносно

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.п.1,13 ч.2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001092, відносно

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.п.1,13 ч.2 ст. 115 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Справа слухається судом присяжних. Відповідно до ч.3 ст. 383 КПК України, усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою ст. 331 КПК України, судді і присяжні вирішують спільно.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного терміну, зокрема, з дня застосування судом такого запобіжного заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією статтею, вирішує головуючий.

В судовому засіданні стороною обвинувачення заявлено клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи своє подання наявністю ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення при обтяжуючих обставинах, в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, раніше судимий за аналогічний злочин, до затримання не мав постійного місця проживання, лише зареєстрований без права проживання за місцем реєстрації, намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, офіційно ніде не працював.

Захисник обвинуваченого проти клопотання прокурора заперечував, вважаючи його необґрунтованим, та заявив усне клопотання про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу на цілодобовий арешт за місцем проживання сестри обвинуваченого, з можливістю застосування електронних засобів контролю.

Обвинувачений проти клопотання прокурора заперечував, зазначаючи про відсутність наведених прокурором ризиків, просив обрати менш суворий вид запобіжного заходу, зазначивши, що може проживати у своєї двоюрідної сестри та працювати за попереднім місцем роботи.

Потерпілий ОСОБА_6 вважав за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. Потерпілий ОСОБА_7 залишив це питання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження та потерпілих, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом. Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2016 року запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 09 грудня 2016 року.

Ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2016 року

запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено по 06 лютого 2017 року включно.

Підставами продовження строку дії запобіжного заходу, відповідно до зазначених ухвал суду, стало те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який вчинив в період умовно-дострокового звільнення від покарання, раніше судимий за аналогічний злочин, не одружений, не має місця проживання та роботи.

В судовому засіданні з пояснень сторони захисту встановлено, що обвинувачений не одружений, осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою центру реабілітації засуджених, але проживав не за місцем реєстрації, власного житла не має, хоча обвинувачений і зазначав про офіційне працевлаштування, однак відповідні докази суду не надані, крім того, обвинувачений зазначив, що з попереднього місця роботи звільнений у зв`язку з обвинуваченням та офіційних джерел доходу не має, підтвердив, що дії, у вчиненні яких його обвинувачують, вчинені ним в період умовно - дострокового звільнення від відбування покарання за іншим вироком. Крім того, суду не надано жодних даних щодо особи та наявності житла за адресою можливого проживання обвинуваченого в обґрунтування зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, також не надано даних щодо стану здоров`я обвинуваченого.

Станом на 23 січня 2017 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 перебуває на стадії судового розгляду.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, в період умовно-дострокового звільнення від покарання, не одружений, на утриманні осіб не має, дані щодо офіційного працевлаштування не надані, інші офіційні джерела доходу відсутні, власного житла не має, фактично за місцем реєстрації не проживає. Зазначене свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти спробам вчинення ним нового злочину чи ухилитись від суду.
Враховуюче викладене, клопотання захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягає, а клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 383 КПК України,

УХВАЛИВ:
Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 06 лютого 2017 року строком на шістдесят днів по 06 квітня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1