Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула в судовому засіданні 15 березня 2017 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 15 серпня 2016 року.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року визнано винуватими та засуджено:

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше не
судимого в силу ст. 89 КК України,

за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років;

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
громадянина України, раніше судимого,

- за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років;
- за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі;
на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення призначеним покаранням менш суворого покарання, згідно з вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2007 року, ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 серпня 2016 року вирок місцевого суду змінено, пом`якшено покарання ОСОБА_8 до 10 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнано винуватими та засуджено за те, що вони в кінці лютого 2007 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні жилого будинку АДРЕСА_1 , за попередньою змовою, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на вчинення умисного вбивства останнього, повалили його на підлогу та нанесли йому численні удари руками і ногами, а також дерев`яною палицею в життєво важливі органи - голову та тулуб, внаслідок чого заподіяли потерпілому тілесних ушкоджень, від яких останній помер на місці пригоди. Виявивши, що ОСОБА_9 помер, з метою укриття скоєного злочину та його слідів, а також ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 скинули труп останнього у вигрібну яму туалету на території вказаного домоволодіння.

08 вересня 2011 року співробітниками міліції на території вказаного домоволодіння в ході проведення огляду у вказаній ямі туалету було виявлено скелетований труп ОСОБА_9 . Встановити причину його смерті не представилось можливим через виражені гнилісні зміни та скелетування трупа.

Крім того, ОСОБА_6 наприкінці літа - на початку осені 2007 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території власного домоволодіння АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до свого знайомого ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на вчинення умисного вбивства останнього, сокирою умисно наніс йому удар у потиличну частину голови, а також численні удари по голові та тулубу. Після цього ОСОБА_6 перетягнув його до господарського приміщення вказаного домоволодіння, де потерпілий внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер.

Наступного дня ОСОБА_6 , з метою укриття вчиненого ним злочину, знищення його слідів та ухилення від кримінальної відповідальності, заховав труп ОСОБА_10 у вигрібній ямі туалету на території цього ж домоволодіння.

17 серпня 2011 року співробітники міліції під час огляду виявили у цій вигрібній ямі туалету скелетований труп ОСОБА_10 , встановити причину смерті якого не представилось можливим через гнилісні зміни трупа та його скелетування. Водночас, при судово-медичному дослідженні цього трупу були виявлені ушкодження на кістках у вигляді врубу потиличної кістки справа з переходом тріщин на основу черепа, який виник внаслідок дії знаряддя, що володіє властивостями гострого рубаючого, травмуюча сила якого була направлена під гострим кутом до поверхні кістки в напрямку згори до низу, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також переломи нижньої щелепи в ділянці між 3 та 4 зубами справа та гілки нижньої щелепи зліва, переломи 8-11 ребер зліва, які виникли внаслідок дії тупих предметів та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Також 11 серпня 2011 року ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків до власника вказаного житла ОСОБА_11 , маючи умисел, направлений на вчинення умисного вбивства останнього, схопив зі столу ножа та умисно наніс ним ОСОБА_11 ріжучий удар ножем по шиї, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї з ушкодженням судин шиї та передньої стінки гортані, яка супроводжувалась гострою зовнішньою кровотечею, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер на місці події.

Крім того, 09 травня 2011 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території ТОВ ВП «Вторметал» на пров. Сагайдачного, 8 у м. Шполі Черкаської області незаконно придбав бойові припаси - знайшов 29 патронів калібру 5,6 мм, які зберігав без передбаченого законом дозволу та які 29 червня 2011 року були виявлені й вилучені працівниками міліції.

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_8 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, просить ухвалу скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно пом`якшив покарання засудженому ОСОБА_8 , не врахувавши при цьому всіх обставин справи та тяжкості вчиненого ним злочину.

Від засудженого ОСОБА_8 надійшли заперечення, в яких він просить касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Судові рішення щодо ОСОБА_6 в касаційному порядку не оскаржуються.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на підтримання скарги, пояснення захисника ОСОБА_5 із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі та запереченнях на неї, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку злочину та правильність кваліфікації його дій за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України в касаційній скарзі прокурором не оспорюються.
Щодо доводів прокурора, викладених у його касаційній скарзі, про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого ОСОБА_8 внаслідок мякості, то вони, на думку колегії судів, є безпідставними.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання засудженого та призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, за яким його засуджено, суд апеляційної інстанції, як убачається з мотивувальної частини ухвали, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його тяжкість, а також те, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, хворіє на туберкульоз, повністю визнав свою вину та розкаявся.

При цьому суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи апеляції прокурора, й з наведенням відповідних мотивів дійшов обґрунтованого висновку про їх безпідставність.

Перегляд справи в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які могли б вплинути на правильність та обґрунтованість судових рішень, не встановлено.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 15 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3