Справа № 140/2388/15-к
1-кп/140/18/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2017 року м.Немирів

Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого

судді ОСОБА_1

при секретарі

ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників обвинувачених

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові матеріали кримінального провадження № 0000463 від 17.07.2015 року відносно: - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України,освіта середня,раніше в порядку ст..89 КК України не судимого ,одруженого на виховані 3 малолітніх дітей, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України,

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Никифорівці Немирівського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,освіта середня, раніше не судимого,одруженого на вихованні малолітня дитина, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 16.07.2015, близько 21:00 год., підійшовши до домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , побачили, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 відбувається словесний конфлікт з приводу використання водяної свердловини. В зв`язку з чим ОСОБА_8 , використовуючи нікчемний привід також розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, замахнувшись кулаком правої руки, намагався нанести удар по обличчю останньому, однак ОСОБА_6 ухилився. В свою чергу ОСОБА_11 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_8 , спрямованість його дій, а також можливості діяти спільно з ним, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю штовхнув обома руками ОСОБА_6 в область спини, внаслідок чого останній впав на землю обличчям донизу. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходячись по обидві сторони від ОСОБА_6 , який лежав на землі, розпочали наносити йому численні удари ногами по тулубу та ногах, чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого паху, садна в проекції обох ліктьових суглобів по задніх їх поверхнях, по передній поверхні правого та лівого коліна, в області лівої гомілки та правого стегна, застарілого ушкодження заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу, гемартрозу правого колінного суглобу, які відповідно до висновку експерта №51 (додаткова) від 15.03.2016 відносяться: синець, садна - до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я; ушкодження внутрішнього меніску правого колінного суглобу - до середніх тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 з метою захисту свого чоловіка від побиття ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , намагаючись припинити бійку, схопила руками ОСОБА_9 за поверхневий одяг, таким чином намагалась відтягнути його від ОСОБА_6 , однак ОСОБА_9 , продовжуючи свої хуліганські дії, умисно кулаком правої руки наніс однин удар ОСОБА_7 по тулубу з лівого боку, внаслідок чого остання впала на землю. Підвівшись, ОСОБА_7 знову схопила ОСОБА_9 за руки, однак останній відштовхнув її від себе, внаслідок чого ОСОБА_7 , впала на землю, отримавши тілесні ушкодження у вигляді синців в області грудної клітки зліва, по зовнішній поверхні правого плечового суглобу, садна в області правої гомілки, яке поширюється на передню поверхню правого коліна, які відповідно до висновку експерта № 173 від 18.07.2015, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнає та дав покази,що вину за нанесення тілесних ушкоджень по ст..122 ч.1 КК України визнає повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, готовий відшкодувати завдані збитки,не заперечує проти закриття даного провадження, а по ч.2 ст.296 КК України вини не визнає рахує,що в його діях хуліганських дій не було тому,що була причина. ОСОБА_6 сварився з його батьком,він заступився.С тався конфлікт під час якого вони виражались нецензурно, борікались ,ударив рукою в живіт. ОСОБА_6 металевим прутом ударив його по нозі та руці. Батько забрав у нього металевий прут. ОСОБА_9 був біля ОСОБА_7 ..Конфлікт був на вулиці близько 10 хвилин,потім розійшлись. Просить його виправдати, у нього троє малолітніх дітей, дружина ніде не працює, він один утримує сім`ю.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та дав покази,що у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення по ст..122 ч.1 КК України просить провадження закрити, а по ч.2 ст.296 КК України просить його виправдати тому,що злочину не скоював. Дійсно він ішов з братом дружини , ОСОБА_8 до батьків. Підійшовши до будинку ОСОБА_6 почули сварку. ОСОБА_6 сварився з ОСОБА_12 .Володимир зробив зауваження ОСОБА_6 , чому ображає старших. Лукашик вибіг на вулицю і між ними виникла сварка ,штовханина та боротьба . Потім до нього підійшла ружина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 узяла за футболку ,порвала ланцюжок ,він узявши її за руки тримаючи відвів у сторону від місця конфлікту також коли вона хотіла ударити його ногою то відбив її ногу . Він нікого не бив. Бачив лише як ОСОБА_13 бив ОСОБА_14 ,а чи бив ОСОБА_15 не бачив. У нього маленька дитина, дружина ніде не працює, він один утримує сім`ю.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 дав покази,що 16.07.15 року біля 21 години сусід ОСОБА_12 в черговий раз вчинив з ким сварку із-за свердловини яка знаходиться у нього у дворі. На даний конфлікт прийшли його син ОСОБА_14 з зятем. ОСОБА_14 став говорити навіщо ображає батька та хотів його ударити кулаком, він відхилився і ОСОБА_9 штовхнув його у плечі і він упав на землю обличчям , вони стали його бити лежачого з обох сторін, руками та ногами по різним частинам тіла. Підбігла дружина та відтягнула ОСОБА_9 від нього, він вириваючись від ОСОБА_14 ,узяв на землі металевий прут та ударив його по плечах. ОСОБА_12 вирвав у нього прут. Він вирвавшись забіг до себе у двір. Діти усе бачили були налякані,плакали. Бійка була на вулиці .Він довго лікувався, проходив експертизи. ОСОБА_9 побив ще його дружину. Бійка була на вулиці біля 15 хвилин. На даний час вони помирились ,претензій до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не має, просить справу за ст..122 ч.1 КК України провадженням закрити. Вони родичі,куми. Від заявленого раніше позову відмовляється та просить залишити його без розгляду. По мірі покарання по ст.. 296ч.2 КК України підтримує думку прокурора.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 дала покази,що 16.07.15 року біля 21 години сосід ОСОБА_16 став сваритись з її чоловіком за свердловину, під час сварки погрожував ,що син з ним розбереться. Підійшли його син ОСОБА_14 з зятем ОСОБА_9 .. ОСОБА_14 хотів ударити чоловіка ,він відхилився. ОСОБА_17 штовхнув чоловіка у спину, він упав на землю обличчям. Володимир ударив три рази кулаком чоловіка ,а ОСОБА_17 бив ногами. Вона відтягнула ОСОБА_17 від чоловіка,щоб він його не бив. ОСОБА_17 ударив її кулаком під груди лівого боку, а потім сильно штовхнув її і вона упала, сильно забила коліно. Діти її сильно налякались, стали плакати,кричати. Бійка була на вулиці біля будинку. На даний час вони помирились ,претензій до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не має, просить справу за ст..122 ч.1 КК України провадженням закрити, вони родичі,куми. Від заявленого раніше позову відмовляється та просить залишити його без розгляду. По мірі покарання по ст.. 296ч.2 КК України підтримує думку прокурора.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав покази, що якось між ним та сусідом ОСОБА_6 виник конфлікт . Про даний конфлікт він повідомив сина. 16.07.15 року у вечірній час син, ОСОБА_8 ішов до них по молоко, разом з ним був зять ОСОБА_9 .. На дорозі зустріли сусіда ОСОБА_6 стали з ним розмовляти,що більше не чіпав його, у них виник конфлікт, під час якого стали, борікатись, битись. Бійка була на вулиці десь 4-5 метрів від воріт ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 відтягувала ОСОБА_9 і порвала на ньому ланцюжок з хрестиком, якого другого дня знайшли на вулиці на місці бійки . ОСОБА_13 ударив сина металевим прутом, якого він відібрав у нього та розборонив їх. ОСОБА_18 діти були у дворі плакали. ОСОБА_13 та ОСОБА_19 зайшли у двір ,стали викликати міліцію і усе скінчилось. У сина боліла нога і палець на руці.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 дала покази,що вона була в будинку, почула крик сусідських дітей. Вийшла у двір і побачила,що біля воріт на вулиці на землі лежав її син, у нього була синя ліва нога нижче коліна, він не міг на неї стати, була розбила ліва рука. Син розповів ,що між ним та ОСОБА_6 стався конфлікт із-за того,що ОСОБА_6 посварився з її чоловіком , він з ОСОБА_9 став на захист,виникла бійка, під час якої ОСОБА_6 тричі ударив його залізним прутом. Сосідка ОСОБА_7 кричала викликати міліцію та тримала ОСОБА_9 .. Чоловік забрав сина додому. Зять ОСОБА_9 під час конфлікту загубив ланцюжок, який потім знайшла на місці події та повернула йому ОСОБА_7 .. Самого конфлікту та бійки вона не бачила.

Не визнання свої вини обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суд розцінює критично, як метод самозахисту та уникнення від відповідальності, покази їх суперечливі та спростовуються показами потерпілих які повністю підтвердили обставини викладені в обвинувальному акті, свідків, письмовими доказами.

Вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також підтверджується письмовими доказами, а саме:
- протоколом одночасного допиту осіб від 6.09.15 року під час якого було проведено одночасний допит ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_6 ,потерпілої ОСОБА_7 в присутності адвоката ОСОБА_5 з застосуванням відео фіксації. При перегляді даних записів у судовому засіданні видно як проходив даний конфлікт,
-висновком експерта №51 від15.03.16 року у висновку якого вказано ,що у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого паху,садн в проекції обох ліктьових суглобів, по задніх їх поверхнях, по передній поверхні правого та лівого коліна,в області лівої гомілки, та правого стегна,застарілого ушкодження заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу,гемартрозу правого колінного суглобу, які відносяться до середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень та могли утворитись у строк та за обставин на які вказує ОСОБА_6
- висновком експерта №173 від 18.07.15 року у висновку якого вказано,що у ОСОБА_7 мали місце ушкодження у вигляді синців в області грудної клітини зліва, по зовнішній поверхні правого плечового суглобу,садна в області правої гомілки, яке поширюється на передню поверхню правого коліна. Дані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили тривалий розлад здоров`я.

-висновком експерта №207 від 14.08.15 року у висновку якого вказано про причинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ,
- висновком експерта № 172 від17.07.15 року де у висновку вказано,що ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 5.08.15 року з потерпілим ОСОБА_6 по факту спричинення йому тілесних ушкоджень 16.07.15 року.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, їх дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 296 КК України як (хуліганство), тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю вчинене групою осіб. За ст.. 122 ч.1 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження,тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених ст..121 КК Уукраїни , але таке ,що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення підсудним покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обтяжуючих та пом`якшуючих вину обставин судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, особу винного, його соціальне становище , який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває те, що він в порядку ст..89 КК України раніше не судимий, відсутність даних про попередні притягнення до адміністративної відповідаль- ності, який характеризується за місцем проживання позитивно,одружений на вихованні троє малолітніх дітей, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкції ст..296 ч.2 КК України застосувавши вимоги ст. 75 КК України - звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76ч.1 п.1.2. КК України

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, особу винного, його соціальне становище , який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває те, що він раніше не судимий , відсутність даних про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, який характеризується за місцем проживання позитивно,одружений на вихованні малолітня дитина, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкцій ст..296 ч.2 КК України застосувавши вимоги ст. 75 КК України - звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76ч.1 п.1.2. КК України .

Враховучи,що в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скориставшись своїми правами передбаченими ст.. 55-56 КПК України відмовилися від обвинувачення пред`явленого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ст..122 ч.1 КК України просять провадження у справі провадженням закрити на підставі ст.. 284 ч.1 п.7 КПК України та надали суду письмову заяву з їх підписами та підписом адвоката ОСОБА_21 .. Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не заперечують проти закриття провадження. Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження за ст..122 ч.1 КК України у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення,оскільки дана категорія кримінальних проваджень порушуються по заяві потерпілого.

Суд дослідивши матеріали кримінального провадження,вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку,що провадження за ст..122ч.1 КК України підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення,а прокурор не заперечує проти закриття.

Речові докази по кримінальному провадженню та судові витрати відсутні.

Заявлений по справі цивільний позов потерпілими слід залишити без розгляду оскільки потерпілі в своїй заяві просять про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.284,285,287,477, 368, 373-, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 3 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

В порядку ст..76 ч.1 п.1,2, КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання,роботи,навчання.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

В порядку ст..76 ч.1 п.1,2, КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання,роботи,навчання.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ст..122ч.1 КК України провадженням закрити у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Запобіжний захід не обирався.
Заявлений по справі потерпілими цивільний позов залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1