Справа № 297/3301/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.02.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої )
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 березня 2017 року 18 год. 00 хв.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жовті Води, Дніпропетровської області, мешканцю АДРЕСА_1 , не судимому, громадянину України, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 28.12.2016 року біля 08:30 год., знаходячись в АДРЕСА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та трьома невстановленими слідством особами чоловічої статі, двоє з яких були одягнуті в чорну форму, ззовні схожу на форму взірця працівників Національної поліції України та матерчаті маски на головах, умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, озброївшись предметами, ззовні схожими на пістолети та ножі, представившись працівниками Національної поліції України та працівниками прокуратури України, проникли до будинку гр. ОСОБА_12 , що розташований по вищевказаній адресі, де спочатку стали словесно погрожувати власнику будинку ОСОБА_12 , його дружині ОСОБА_13 та їх неповнолітній доньці ОСОБА_12 фізичною розправою з вимогою передати грошові кошти.
Продовжуючи свої злочинні діяння, одна невстановлена особа з вищевказаних осіб, що була одягнута в чорну форму та маску на голові, застосувавши фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_12 , повалила його на підлогу і за допомогою пластмасових хомутів, зв`язала йому руки за спиною. В подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_11 разом із невстановленою вищевказаною особою, взявши потерпілого ОСОБА_12 , зайшли у гаражне приміщення, де розміщено магазин з продажу запчастин до сільськогосподарської техніки, в якому ОСОБА_11 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 600 грн., які знаходилися в шухляді стола, після чого із застосуванням предмету зовні схожого на ніж став словесно погрожувати потерпілому ОСОБА_12 фізичною розправою та умисно наніс останньому декілька ударів по різним частинам тіла, вимагаючи грошові кошти.
Потерпілий, сприйнявши погрози нападників за реальні, побоюючись за своє життя та життя своїх рідних, провів ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та невстановлену особу, одягнуту в чорну форму та маску на голові, в спальню кімнату, де вказав їм на місцезнаходження в ліжку грошових коштів, після чого ОСОБА_11 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 800 000 грн. Не зупинившись на досягнутому, ОСОБА_15 продовжив вимагати від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 100000 доларів США, однак отримавши відмову від останнього, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_12 5-6 ударів в область голови рукояткою предмету ззовні схожого на пістолет.
В результаті вчинення розбійного нападу ОСОБА_6 , ОСОБА_11 разом із трьома невстановленими слідством особами, чоловічої статі, двоє з яких були одягнені у форму взірця працівників Національної поліції України та матерчаті маски на головах, погрожуючи вбивством ОСОБА_12 та членам його сім`ї, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 821500 грн., одним поповнювачем картки мобільного оператора «МТС» на суму 50 грн., одним поповнювачем картки мобільного оператора «Київстар» на суму 50 грн., мобільним телефоном марки «Самсунг» (Дуос), вартістю 200 грн., з сімкарткою «МТС», вартістю 10 грн., грошима на рахунку біля 35 грн., сімкарткою «Київстар», вартістю 10 грн., грошима на рахунку біля 35 грн., мобільним телефоном марки «ВКВОРД», вартістю 1500 грн., з сімкарткою «МТС», вартістю 10 грн., грошима на рахунку біля 20 грн., та сімкарткою «Київстар», вартістю 10 грн., без грошей на рахунку, мобільним телефоном марки «Самсунг Галаксі прайм», вартістю 4000 грн., з сімкарткою «МТС», вартістю 10 грн., грошима на рахунку біля 25 грн., мобільним телефоном марки «Нокіа», вартістю 200 грн., з сімкарткою «МТС», вартістю 10 грн., чотирма жіночими каблучками виготовленими із золота 585 проби, вага яких становить 3,09 із вставкою фіанід 0,1635 грама; 4,51 грама та близько 6 грам.
Вищевказаними злочинними діями ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_6 та трьома невстановленими особами спричинили ОСОБА_12 матеріальну шкоду у особливо великому розмірі на загальну суму близько 827675 грн., а також спричинили потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синяків, саден, різаних ран, обличчя, крововиливу під слизову склери правого ока, різаних ран правої та лівої кисті, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та ОСОБА_13 тілесне ушкодження у вигляді подряпини шиї зліва, яке по степені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.
Слідчий суддя відповідно по положень ст. ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується наявністю вагомих доказів, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, характеризуючі дані про особу підозрюваного, який за місцем реєстрації не проживає, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити речові докази, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, з урахуванням положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчим суддею не визначено розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу підзахисному. Вказує про те, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які ґрунтуються лише на припущеннях слідчого. Окрім того, слідчим суддею не було враховано та оцінено обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 є директором ТОВ «Лік Медіа Груп», має постійне місце проживання в м. Києві, де проживає однією сім`єю з ОСОБА_16 , позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не судимий, до кримінальної відповідальної не притягувався, вину у вчиненому визнав, дав з цього приводу вичерпні показання, навів причини та мотиви скоєного, щиро розкаюється. Вказані обставини в своїй сукупності, на думку захисника, виключають наявність ризиків, на які вказує сторона обвинувачення. Вважає, що слідчий суддя належним чином не обґрунтував своє рішення в частині не застосування ОСОБА_6 застави та лише формально зіслався на п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, а у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановити помірний розмір застави з дотриманням п. 5 ст. 182 КПК України. Захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було доведено наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не розглянуто питання застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вказує, що його підзахисний не був належним чином повідомлений про існування кримінального провадження щодо нього, не отримував жодних повідомлень про необхідність явки до слідчого, повідомлення про підозру надсилалось за місцем його реєстрації, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону, вказані обстави на думку захисника стали підставою для отримання дозволу на затримання особи, і як наслідок, обрання йому найсуворішого запобіжного заходу. Просить врахувати, що не визначення ОСОБА_6 застави суперечить вимогам закону та жодним чином не обґрунтовано. Посилання слідчого судді про застосування ОСОБА_6 до потерпілого насильства чи погроза у його застосуванні є лише припущеннями та жодними доказами не підтверджується. В доповненні до апеляційної скарги в обгрунтування своїх доводів покликається на практику рішень Європейського суду з прав людини, норми Конституції України та ст. 9 КПК України щодо обгрунтованості підозри, а відтак застосування найсуворішого запобіжного заходу, даючи аналіз доказам, наданим слідчим і прокурором про обгрунтованість підозри, клопотанню на предмет відповідності ст. 184 КПК України, вважає, що відсутні обставини, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_17 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підзрюваного ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, просили такі задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою, або визначити йому заставу, думку прокурора із запереченнями доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та надані прокурором матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Питання, які суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийняв законне і обґрунтоване рішення, застосувавши щодо ОСОБА_6 такий запобіжний захід.
Слідчим суддею перевірено відповідність змісту клопотання вимогам ст. 184 КПК України, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказав слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може знищити речові докази.
На думку колегії суддів, рішення слідчого судді є вірним, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, не виключено, що перебуваючи на волі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, з метою зміни їх показів та подальшого уникнення від кримінальної відповідальності, він є жителем іншої області, і може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а тому заявлені в клопотанні ризики виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та проведення з ним процесуальних дій.
В сукупності із зазначеними обставинами як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, при цьому має молодий вік, не одружений, а тому ризик здійснення останнім спроб переховуватися від органів досудового розслідування є реальним. Органом досудового розслідування такий 04.01.2017 був оголошений в розшук, затриманий 23.01.2017 у м. Києві. Та тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється і та очікувана міра покарання за інкримінованим злочином, не приводять до переконання, що більш м`який запобіжний захід буде ефективним для забезпечення процесуальної поведінки під час досудового розслідування.
Апеляційний суд відхиляє твердження захисника щодо невручення підозрюваному ОСОБА_6 копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, оскільки такі суперечать наявним матеріалам провадження, з яких вбачається, що копії вказаних процесуальних документів підозрюваний отримав у визначений ч. 2 ст. 184 КПК України строк - 24.01.2017 о 11 год. 00 хв., про що свідчить його підпис про отримання.
З доводами сторони захисту про те, що слідчий суддя необгрунтовано не визначив розмір застави відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, апеляційний суд не погоджується. Вагомість доказів про обгрунтованість висунутої підозри і ті обставини події, під час якої підозрюваний ОСОБА_14 в участі з іншими співучасниками, вчинив насильницькі дії до потерпілих, не переконують апеляційний суд у можливості застосування йому застави. Тому слідчий суддя правильно скористався правом, визначеним ч.4 ст.183 КПК України - не визначати заставу.
Пояснення захисників і підозрюваного апеляційному суду щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_18 постійного місця проживання у м. Києві та роботи, що є директором ТОВ «Лік Медіа Груп», позитивно характеризується, що молодий за віком і має намір одружитись, виявив бажання відшкодувати потерпілому заподіяну матеріальну шкоду, не зменшують встановлених ризиків.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому ухвала слідчого судді про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг захисників, не вбачається. Застосування найсуворішого запобіжного заходу, яким особа позбавлена волі ( ОСОБА_6 ), не суперечить ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, зокрема, п."с" ч. 1 цієї статті, і процедура затримання та розгляду судом питання арешту узгоджуються з положеннями, визначеними ч.2 - 4 цієї статті.
Керуючись ст. ст. 404,405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - залишити без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: