УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000504, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
в с т а н о в и в:
21 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000504, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» ().

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , за клопотанням якого було арештовано майно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000504, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року у справі № 761/23777/16-к (провадження № 1-кс/761/14571/2016) клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000504, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, задоволено та накладено арешт на грошові кошти, які в тому числі знаходяться на рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» ().

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказані грошові кошти є наявність розумних підозр вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема є об`єктом кримінально протиправних дій.

Разом із цим, слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 25 березня 2016 року, питання про арешт грошових коштів вирішено ухвалою слідчого судді від 15 серпня 2016 року, в той час як на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, власник арештованих грошових коштів не набув жодного процесуального статусу, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує безумовне право власності ОСОБА_3 на таке майно.

Крім того, старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , за клопотанням якого було арештовано майно, чи будь-який інший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві, яким на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000504 від 25 березня 2016 року, незважаючи на неодноразові запити слідчого судді, направлені на ім`я керівництва органу досудового розслідування, не з`явився до суду для спростування доводів заявника та не довів необхідності збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт грошових коштів, розміщених на рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» ().

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» (), відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року на зазначені грошові кошти, підлягає скасуванню, а клопотання ОСОБА_3 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000504, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити.

Скасувати арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» (), накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000504, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1