ун. № 752/2211/17 пр. № 1-кп/759/398/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду судове провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски Лохвицького р-ну Полтавської обл., українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , судимий: 07.05.2014 року Лохвицьким райсудом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України; 06.06.2016 року Солом`янським райсудом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі із звільненням від покарання з випробуванням та іспитовим строком на три роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження - потерпіла ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2017 року близько 04 години 50 хвилин ОСОБА_5 , діючи повторно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу метало-пластикового вікна заздалегідь підготовленою викруткою, проник до офісного приміщення ТОВ «Алтан Інвест», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Максимовича, 8, де заволодів належним потерпілій ОСОБА_6 майном, а саме: монітором «NEC», моделі «700р» та вартістю 700 гривень, після чого ОСОБА_5 направився до вікна даного офісу, щоб покинути його, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежать від його волі, не виконавши всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ними злочину, пояснивши, що дійсно, 10 січня 2017 року близько 04 год 50 хв, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зламав метало-пластикове вікно заздалегідь підготовленою викруткою, проник до офісного приміщення ТОВ «Алтан Інвест», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Максимовича, 8, де заволодів належним потерпілій ОСОБА_6 монітором, вартість якого на суму 700 грн. не оспорював, після чого він направився до вікна офісу, щоб покинути його, однак був затриманий охороною.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 10 січня 2017 року вчинив незакінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке належить ОСОБА_6 , поєднане з проникненням у інше приміщення, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який тяжким, дані про його особу, який судимий за вчинення крадіжок, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив і вчини злочин під час іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд в даному конкретному випадку вважає за неможливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Остаточне покарання ОСОБА_5 належить призначити в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Солом`янського райсуду м. Києва від 06 червня 2016 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з іспитовим строком - невідбута частина покарання становить чотири роки.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Крім того, керуючись ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення застави у розмірі наближеному до максимального, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 177, 178, 183, 368, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за якою призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підстави ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_7 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Солом`янського райсуду м. Києва від 06 червня 2016 року та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та один місяць.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 - ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 96 000 грн, після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. У разі внесення застави, покласти строком на два місця з дня звільнення з під варти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати період з 10 січня 2017 року з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою в межах даного провадження.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 10 січня 2017 року, зарахувати у строк відбуття ним покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Речові докази - особисті речі потерпілої - використовувати за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - протягом цього ж строку з дня отримання вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_9