Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/7325/16-к
Провадження № 1-кп/490/314/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2017 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув неповну середню освіту, є розлученим, неповнолітніх дітей не має, виконує підсобні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-25 січня 2007 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України - до 1 року 6 місяців позбавлення волі; ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Миколаївської області від 10 квітня 2007 року був звільнений від відбуття покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням, з випробувальним терміном два роки;

-29 жовтня 2007 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 263 Кримінального Кодексу України - до штрафу в розмірі 510 грн.;

-31 жовтня 2007 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 309 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі, а за сукупністю вироків остаточно - до 2 років 6 місяців позбавлення волі, був звільнений 21 липня 2010 року по закінченню строку призначеного покарання

а також

-12 грудня 2011 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, був звільнений на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням, з випробувальним терміном два роки;

-25 квітня 2012 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - до 3 років 6 місяців позбавлення волі, а за сукупністю цього вироку та вироку від 12 грудня 2011 року остаточно - до 4 років позбавлення волі, був звільнений 27 січня 2016 року по закінченню строку призначеного покарання

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за протиправне заволодіння чужим майном, вчинив нові злочини проти власності за таких обставин.

25 лютого 2016 року приблизно в 10:00 годин ОСОБА_4 з метою викрадення майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через відкриту хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де біля криниці побачив дитячу металеву ванну вартістю 350 грн., що належить ОСОБА_6 , та заволодів нею.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

24 березня 2016 року приблизно в 15:50 годин ОСОБА_4 з метою викрадення майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через відкриту хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де на даху сараю побачив 2 металеві умивальники загальною вартістю 240 гривень, що належать ОСОБА_7 , та заволодів ними.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

12 серпня 2016 року близько 12:00 годин ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_4 , побачив на камені належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки "LG T510" вартістю 699 грн. та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів ним.

Після цього ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та отримав можливість розпорядитись викраденим, але невдовзі був затриманий працівниками поліції.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та підтвердив усі вказані вище обставини.

В зв`язку із цим суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо вчинення ОСОБА_4 розкрадань, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

З залученої до матеріалів кримінального провадження копії вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 грудня 2011 року вбачається, що 12 грудня 2011 року ОСОБА_4 засуджувався за вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

З залученої до матеріалів кримінального провадження копії вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 квітня 2012 року вбачається, що 25 квітня 2012 року ОСОБА_4 засуджувався за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

З залученої до матеріалів кримінального провадження довідки № 68-15082016/48001, а також довідки про звільнення обвинуваченого вбачається, що покарання за цими вироками обвинувачений відбув 27 січня 2016 року; у той же день звільнився з місць позбавлення волі.

Оцінюючи наведене, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за наведених вище обставин доведеною.
Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння у розкритті злочину та судовому розгляді кримінального провадження.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та у суді встановлені не були, через що суд вважає, що такі обставини є відсутніми.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених ОСОБА_4 , суд враховує, що кожен з вчинених ним злочинів є злочином середнього ступеню тяжкості.

Суд також враховує вартість викраденого майна, а саме - те, що 25 лютого та 24 березня 2016 року обвинувачений викрав майно, яке об`єктивно не становить суттєвої цінності, а 12 серпня 2016 року - майно, яке є загальнопоширеним та вартість якого не становить навіть однієї мінімальної заробітної плати.

За такого суд вважає, що своїми діями обвинувачений у більшій мірі спричинив незручності потерпілим, ніж заподів суттєву майнову шкоду.

Суд також враховує, що усе викрадене обвинуваченим майно наразі є повернутим.

Вивченням даних про особу винного встановлено, що він постійного місця роботи не має, місця проживання також не має, не має міцних соціальних зв`язків та стабільного легального джерела доходів.

Разом із цим суд враховує, що обвинувачений вживає заходів щодо пошуку роботи.

Враховує суд й те, що обвинувачений раніше неодноразово не проходив випробування.

Оцінюючи усі обставини, що впливають на призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

При цьому враховуючи встановлені вище відомості про ставлення винного до скоєного та характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді арешту.

Обрання покарання з випробуванням же, про що просить обвинувачений, в цьому випадку не сприятиме меті покарання, адже раніше обвинувачений проходив випробування невдало.

Речові докази у справі слід повернути потерпілим.

Судові витрати у справі слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 /шість/ місяців.
Речовий доказ у справі - металеву дитячу ванну - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази у справі - 2 металевих умивальника - повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки "LG T510" - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України 2.640,8 грн. на відшкодування витрат на проведення експертизи.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =

14.04.2017