н/п 1-кп/490/708/2016

УХВАЛА
23 грудня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, українця, раніше судимого останній раз 24.10.2014 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ст. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Сторони судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,
сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_6 ,
До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 25 грудня 2016 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували з огляду на відсутність доказів на підтвердження наявності ризиків, просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який.
Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжний захід, застосований до обвинуваченого.
З ухвали від 06.11.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 , обвинувального акту слідує, що ОСОБА_8 є раніше неодноразово судимим, обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого злочину, в період іспитового строку.
У сукупності наведені вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення обвинуваченим ОСОБА_4 спроб переховатися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також спроб вчинення ним нових корисливих злочинів, у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.
Ці ризики були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.
За такого, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 314-316 КПК України, -
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити до 20 лютого 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1