Справа № 452/240/17
Провадження № 1-кп/452/69/2017
ВИРОК
іменем України
02 березня 2017 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. В`язники Володимирської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, - останній раз 31.01.2014 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3(три) роки 6(шість) місяців; 21.10.2015 року звільнений з місць відбування покарання з відбуттям покарання, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 12.11.2016 року в 01.00год. із столу однієї з кімнат житлового будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 1280», вартістю 250(двісті п`ятдесят) гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позиції потерпілого та прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою винність у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю; у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлюючи протиправність своїх дій; жалів з приводу вчиненого.

Крім визнання вини обвинуваченим його винність в інкримінованому злочині доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, аналізуючи наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний в доведенні винності обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми діями повторно вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_4 ; а тому його дії правильно досудовим розслідуванням кваліфіковано за вказаною нормою Кримінального Закону та відповідають фактичним обставинам; він повинен за це понести кримінальну відповідальність.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину; також судом ураховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину.

Із урахуванням раніше зазначеного слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинений злочин, - не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючими обставинами покарання обвинуваченому є рецидив злочинів, вчинення даного кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Розглядаючи кримінальне провадження у межах встановленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позиції потерпілого, котрий просив його суворо не карати і в жодному випадку не позбавляти волі; із урахуванням особи ОСОБА_5 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності не встановлено.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; процесуальних витрат та речових доказів у справі немає.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; попросити під письмову розписку пробачення у потерпілого ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що потерпілий має право отримати копію вироку в суді.

Суддя