Справа № 675/745/17
Провадження № 1-кп/675/55/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" травня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ізяслава кримінальне провадження № 0000154 по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою середньою технічною, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 30 березня 2017 року близько 13 год. зайшов на територію привокзального складу, що знаходиться в м. Ізяслав по вул. Шевченка, де поблизу козлового крана КК-12,5 побачив електродвигун моделі MTF 111-6У потужністю 3,5 кВт, належний Державному підприємству «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби (№ 31)», та вирішив його викрасти. З цією метою обвинувачений виніс двигун за територію привокзального складу та заховав у чагарниках, чим заподіяв для державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби (№ 31)» матеріальну шкоду на суму 1260 грн.

21 квітня 2017 року між представником потерпілої особи - державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби (№ 31)» та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння. Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в сумі 850 грн. та обвинувачений зобов`язався у строк до 30 жовтня 2017 року вчинити всі необхідні дії щодо відновлення робочого стану викраденого електродвигуна.

Під час підготовчого судового розгляду представник потерпілої особи ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення, укладеною з обвинуваченим ОСОБА_5 , просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є цілком добровільним і він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення з потерпілим і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладених між потерпілим та обвинуваченим, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000154, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України. Дане діяння відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 в повній мірі розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що представник потерпілої особи розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразилося у таємному викраденні чужого майна, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджена сторонами угода про примирення міра покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, з призначенням йому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази підлягають поверненню потерпілому.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілої особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 21 квітня 2017 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речовий доказ електродвигун моделі MTF 111-6У, потужності 3,5 кВт, залишити у власності державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби (№ 31)».

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1