Справа № 357/6856/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калита, Броварського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, до засудження не працював, у теперішній час відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 за вироком 22 грудня 2014 року Деснянського районного суду м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, початок строку покарання 18 липня 2014 р., кінець строку покарання 21 листопада 2017 р. щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, мотивоване тим, що раніше йому було відмовлено у застосування щодо нього ст. 81 КК України з підстав його офіційного не працевлаштування. Протягом всього терміну перебування він зарекомендував себе позитивно і став на шлях виправлення, про що засвідчує відсутність стягнень.

Суд, заслухавши прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши документи надані разом із клопотанням, вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно довідки стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_4 не має заохочень, мав два стягнення до набрання вироком законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 2010-2014 р. засуджувався двічі Раніше відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Так, 5.10.2010 р. засуджений Деснянським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 26.05.2014 р. по відбуттю покарання. Незважаючи на це ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, менш ніж через півроку вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин.

22.12.2014 р. засуджений Деснянським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі і у теперішній час відбуває покарання у БВК № 35.

Утримуючись у СІЗО зарекомендував себе негативно, до вступу вироку у законну силу допускав порушення умов відбування покарання, за що на нього накладено 2 стягнення. Перебуваючи у БВК № 35 працевлаштований лише у 2017 р., до цього не був працевлаштований. Заохочень не має. Характеризується посередньо.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він положення ст. 81 КК України не знає, вважає заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки після звільнення з місця позбавлення волі, ОСОБА_4 менш ніж через 6 місяців вчинив новий умисний тяжкий злочин. Його поведінка на переконання суду не є сумлінною, оскільки він мав 2 стягнення, заохочень не має. Характеризується посередньо. На даний час на підприємстві установи не працевлаштований. Своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області