Апеляційний суд Рівненської області
__________________________________________________копія:_____
У Х В А Л А
Іменем України
01 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції) апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., засудженого вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року за ч.1 ст.393, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2016 року;

За участі:
секретаря с/з - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , як убачається зі змісту скарги, вважає ухвалу незаконною, та фактично просить її скасувати, задовольнивши його клопотання (заяву) від 17 серпня 2016 року та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що за час відбування покарання, ОСОБА_4 має 1 (одне) заохочення та мав 1 (одне) стягення у виді догани, яке на даний час погашене і, незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_4 , згідно характеристики адміністрації Катеринівської ВК, характеризується як такий, що став на шлях виправлення, матеріали судового провадженення свідчать про протилежне. Зокрема суд зазначив, що засуджений ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних злочинів, раніше до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення, однак ОСОБА_4 продовжив злочинну діяльність, а тому, з урахуванням неоднозначності характеризуючих даних на засудженого ОСОБА_4 , перебування останнього на оперативно-профілактичному обліку установи як особи, що схильна до втечі, суд враховував не факт відбуття, встановленої вироком суду частини покарання, а поведінку засудженого за час відбування ним покарання у місцях позбавлення волі та особу засудженого.

В обгрунтування заявлених вимог апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_4 зазначає, що взагалі не розуміє, на якій підставі суд першої інстанції відмовив йому у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, а тому й просить ухвалити судом апеляційної інстанції законне та справедливе рішення

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_4 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора про відмову в її задоволенні та залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням засудженого про його умовно-дострокове звільнення, дослідивши характеристику на засудженого ОСОБА_4 , що затверджена начальником Катеринівської ВК №46, та, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, а саме характеристики на засудженого ОСОБА_4 , затвердженої начальником Катеринівської ВК №46 (а.с.14-15), ОСОБА_4 засуджений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року за ст.ст. 393, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року зараховано засудженому ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання з 24 березня по 03 липня 2014 року.

Також з вищезазначеної характеристики слідує, що строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання закінчується 15 грудня 2017 року, тобто у день надходження клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення до Сарненського районного суду Рівненської області, а саме 22 серпня 2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Сарненського районного суду з відповідним вхідним номером, ОСОБА_4 відбув половину строку призначеного покарання, а тому має право на умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, згідно вимог кримінального закону умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , як вбачається з ухвали, керувався саме вищевказаною нормою кримінального закону і, прийнявши таке рішення, враховував характеризуючі дані на засудженого, його попередні судимості, наявність 1 (одного) заохочення та 1 (одного) стягення у виді догани, яке на даний час погашене та факт того, що до ОСОБА_4 вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення.

Вказаний висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає вірним, оскільки адміністрацією Катеринівської виправної колонії №46 у характеристиці не наведені достатні дані, які б беззаперечно підтверджували те, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, за винятком загальних, позитивних характеризуючих даних на ОСОБА_4 щодо поведінки в установі відбування покарань (працевлаштування, відсутність виконавчих листів, участь в програмах щодо засуджених тощо).

Не навів таких даних, підтверджених доказами, у поданій апеляційній скарзі і сам засуджений ОСОБА_4 та висновків суду першої інстанції не спростував.

Також матеріали судового провадження містять відомості про те, що ОСОБА_4 був раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів; усі строки покарання у виді позбавлення волі, призначені вироками суду, ОСОБА_4 відбував реально у місцях позбавлення волі; ОСОБА_4 характеризується також як особа, що схильна до втеч; покарання, призначене йому вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року, ОСОБА_4 відбуває за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, за втечу з виправної колонії, тому при вирішенні питання про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання, вирішальним фактором колегія суддів бере до уваги не факт відбування ним встановленої частини покарання, а саме виправлення засудженого, з врахуванням вимог ч.2 ст.81 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, наведені засудженим ОСОБА_4 в апеляційній скарзі не грунтуються на матеріалах судової справи, а тому ухвала суду першої інстанції є обгрунтованою, законною та підстав для її скасування не має.

Суду апеляційної інстанції, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.407 КПК України, надано право залишити ухвалу без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.336, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя- доповідач підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач ОСОБА_1

.