Справа №490/4344/16-к 12.04.2017

Провадження № 11-кп/784/238/17 Категорія: ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої (судді-доповідача): ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційних скарг.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски Житомирського району Житомирської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23 лютого 2009 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнився 12 лютого 2013 року за відбуттям строку покарання; -

- засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Вирішено питання щодо речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить:

- вирок змінити виключивши з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як на осіб, з якими ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України;
- на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- на підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор ОСОБА_6 вважає вирок стосовно ОСОБА_7 незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне судове рішення.

Вказує на порушення принципу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, а також у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки обвинувачення щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 судом не розглядалось через оголошення їх у розшук судом, та їх вину у вчиненні злочину не доведено у встановленому законом порядку. Тому вважає за необхідне виключити з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як на осіб, з якими ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин.
Крім того, посилаючись на ст. 76 КК України (в редакції Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року) прокурор зазначає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну, відповідальність, зокрема, не застосував закон, який підлягає застосуванню.
Тому вважає, що оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_7 підлягає зміні на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
25 січня 2016 року приблизно о 05.00 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження механічного врізаного замку металопластикових дверей балкону, проник на територію домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_12 майно, а саме: електричну газонокосилку марки «HOUSE GARDEN» вартістю 1 860 грн.; спортивний велосипед марки «Colorado Bianchi» вартістю 1 500 грн. Після чого ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 3 360 грн.
ОСОБА_7 31 січня 2016 року приблизно о 01.00 год. повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу крізь двері балкону проникли на територію домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали належний ОСОБА_12 електрозварювальний апарат 380V марки «Vesta АВС-315-2М» вартістю 3 450 грн. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 3 450 грн.
ОСОБА_7 02 лютого 2016 року приблизно о 02.00 год. повторно за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу крізь двері балкону проникли на територію домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали належні ОСОБА_12 металеві кутники 50x50x4 в кількості 6 штук, довжиною 2,5 метра кожний, вартістю 38,15 грн. за 1 метр, загальною вартістю 572,25 грн. Після чого ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 572,25 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000408, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає її підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, вважається невинною доти, поки її винність не буде доведена згідно з законом.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, відповідно до матеріалів справи 28 квітня 2016 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а. с. 1 2, 3 - 12).
Згідно постанови слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 08 вересня 2016 року у іншому кримінальному провадженні № 0000358 підозрюваний у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України ОСОБА_11 оголошений у розшук (а. с. 36 - 38).
Ухвалою від 23 вересня 2016 року суд першої інстанції з даного кримінального провадження виділив в окреме провадження матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_11 та одночасно застосував привід до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а. с. 39).
Ухвалою від 26 жовтня 2016 року суд першої інстанції оголосив у розшук ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та з даного кримінального провадження виділив в окреме провадження матеріали відносно них (а. с. 44).
За такого суд першої інстанції розглядав дану справу тільки відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Проте, у порушення вищевказаних вимог національного та міжнародного законодавства суд у формулюванні обвинувачення, визнаному судом доведеним, констатував факт вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що є неприпустимим і є істотним порушенням вимог КПК України (ч. 1 ст. 412 КПК України).
За такого вирок суду в цій частині підлягає зміні з виключенням із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і вважати правильним вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину за попередньою змовою з особами, справа відносно яких виділена в окреме провадження.
Доводи апелянта в цій частині є слушними.
Крім того, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та поклавши на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки, суд першої інстанції залишив поза увагою, що Законом України № 1492-УІІІ від 07 вересня 2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», який набрав законної сили 08 жовтня 2016 року, ст. 76 КК України викладена в іншій редакції та органом, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, визначено уповноважений орган з питань пробації.

Таким чином, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався та не застосував закон, якій підлягав застосуванню.

Доводи апелянта і в цій частині є обгрунтованими.
За таких обставин, апеляційний суд, погоджуючись зі змістом обов`язків, покладених на ОСОБА_7 судом першої інстанції в оскаржуваному вироку, вважає за необхідне замінити орган здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, вказавши уповноважений орган з питань пробації замість кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_7 , відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, - зміні в зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 ч. 1 п. 3, ст. 412 ч. 1, 419, 424, 426, 532, КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_6 .
Змінити вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 :
виключити з мотивувальної частини вироку, зокрема з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання суду на вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і вважати правильним вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину за попередньою змовою з особами, справа відносно яких виділена в окреме провадження;
в частині застосування ст. 76 КК України змінити вказівку на орган здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, вказавши уповноважений орган з питань пробації замість кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуюча

Судді