Справа № 715/1889/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" квітня 2017 р. м. Герца

Колегія суддів Герцаївського районного суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

з участю: прокурора : ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника : ОСОБА_7

потерпілих : ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 25.12.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утримання двох малолітніх дітей, тимчасово не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчинення злочинів передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України,-

в с т а н о в и в :
24 грудня 2015 року біля 18 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_10 за попередньою змовою з двома особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел направлений на заволодіння грошима та майном ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, прибули на територію її господарства по АДРЕСА_1 . В подальшому переслідуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння її майном та умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, діючи спільно та умисно, напали на потерпілу. Так, реалізуючи свій умисел ОСОБА_10 , за попередньою змовою з особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, нанесли останній ряд ударів руками та ногами в область голови та інших частин тіла, спричинивши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді синців на внутрішній поверхні лівого стегна; по передній поверхні в середній третині лівого стегна; по передньо-внутрішній поверхні в середній третині правого стегна; синців на лицевій частині в лобній, навколо очній, вилицевій та на лівій скроневій ділянці; на грудній клітці справа по середньо-ключичній лінії в проекції 3-го ребра; на верхній губі справа; на верхній губі зліва; на кінчику носа; на підборідді зліва з переходом на ліву бокову поверхню шиї; в лівій скроневій ділянці з переходом на праву завушну ділянку та раковину правого вуха; на правій щоці з переходом у вилицеву ділянку справа; на підборідді справа; на підборідді зліва; по передньо-бічній поверхні шиї справа в верхній та середній третині шиї, в кількості 3-х; в проекції правого грудинно-ключичного з`єднання; по передній поверхні правого плечового суглобу; в нижній третині по передній поверхні лівого передпліччя; в нижній третині по внутрішній поверхні лівого плеча; рани на спинці носа справа; переломів нижньої щелепи зліва між 41-42 зубами; переломів 2-3-го ребер справа; крововиливи в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в лобно-тімяно-скроневих ділянках зліва; субарахноїдального крововиливу у тімяно-скроневій ділянці зліва; зламів лівого та правого великих ріжків під`язикової кістки, повного поперечного зламу правого великого ріжка під язикової кістки в нижній його третині з крововиливами у оточуючі мякі тканини; поперечних зламів лівого та правого верхніх ріжків щитоподібного хряща. Таким чином подолавши опір потерпілої, яка в той момент знаходилась на землі і періодично втрачала свідомість, ОСОБА_10 спільно з однією із зазначених осіб почали стримувати руки потерпілої з обох сторін, в той час як інший спільник за допомогою стамески (з дерев`яним руків`ям та металевою робочою частиною) наніс один удар в область шиї потерпілої ОСОБА_11 , залишивши при цьому робочу частину стамески в її тілі. Таким чином, ОСОБА_11 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді рани по лівій бічній поверхні шиї у верхній її третині та продовжуваної у раневий канал, який проникає у підшкірно - жирову клітковину далі проходить у фасції та м`язи шиї з ушкодженням на своєму шляху лівої загальної сонної артерії та закінченої у м`яких тканинах та м`язах шиї по задній її поверхні, що належить до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпека для життя , внаслідок якого настала смерть потерпілої на місці події. Смерть ОСОБА_11 настала від гострої зовнішньої кровотечі, що виникла внаслідок проникаючого, сліпого колото-різаного поранення лівої бічної поверхні шиї з ушкодженням лівої сонної артерії. Продовжуючи переслідувати свій спільний злочинний умисел направлений на заволодінням грошима та майном ОСОБА_11 , останні з корисливих мотивів, зняли з пальця правої руки потерпілої ОСОБА_11 золоту каблучку вартістю 2000 гривень і з місця вчинення злочину зникли, а викраденою каблучкою розпорядились на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що насправді ніякого злочину не скоював. 24 грудня 2015 року зранку знаходився вдома, біля 15 .00 годині відніс бензопилу ОСОБА_12 , а біля 16 год. 30 хв. пішов в сторону центру села зустрічати свою дружину з рейсового автобуса. Повернувся та разом із ОСОБА_12 біля 17.00-17.30 годині та пішли до останнього, де пробув приблизно до 18.00 18.30 годині, коли той поїхав по запчастини, а він повернувся додому, йшов десь 30 хвилин, більше у той вечір нікуди не ходив. Про те, що сталось дізнався на другий день від односельців. Він раніше бував у потерпілої ОСОБА_11 вдома, допомагав разом із батьком та сином ОСОБА_13 ремонтувати дах. Працював він особисто 5 днів, отримував поденну оплату, всього 750 грн. Іншим ОСОБА_11 платила за домовленістю, за всю роботу кілька тисяч гривень. Що стосується його показів на слідчому експерименті, то він себе оговорив, також оговорив свого кума ОСОБА_12 та друга ОСОБА_14 , оскільки при його затриманні 16 квітня 2016 року, працівники поліції йому погрожували, розповідаючи, що санкція статті передбачає довічне позбавлення волі, що знайшли сліди його крові та крові останніх на місці злочину, щоб зменшити покарання краще зізнатись. Що стосується каблучки, яку він здав у ломбард, то йому терміново потрібні були гроші, щоб йти на хрестини до своєї сестри. Цю каблучку подарував йому батько, вона була невеликою, золотою, чоловічою печаткою. Просить суд його виправдати. Оскільки злочини не скоював, цивільні позови не визнає.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 його винуватість в скоєнні злочинів доведена показаннями потерпілих, свідків, та сукупністю зібраних по справі доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що вона є донькою померлої ОСОБА_11 . Її мати доглядала за дуже хворим її дідусем, який з ліжка не вставав, та останнім часом проживала з ним в с.Корчівці Глибоцького району, для цього вона приїхала з ОСОБА_15 де працювала декілька років. Перебуваючи у свого батька, мати ОСОБА_11 , затіяла ремонт будинку, зокрема, перекриття даху, ремонт огорожі, тощо, тому наймала працівників і вплачувала їм за роботи. Десь за два місяці до приїзду матері до дому, потерпіла їздила до неї в Італію, там її мати купила собі каблучку з візерунком без каміння, з італійського золота, вагою 2,31 грам. Про смерть матері вона дізналась від сусіда ОСОБА_16 , який зателефонував на прохання сусідки ОСОБА_17 , яка вранці знайшла померлу. Просить карати обвинуваченого відповідно до закону, задовольнити цивільний позов в повному обсязі,зокрема і моральний, зважаючи на тривалі її душевні страждання.
Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що він є чоловіком померлої ОСОБА_11 , дав суду аналогічні показання із потерпілою ОСОБА_9 , також додав, що дружина доглядала за своїм хворим батьком, а він у той час проживав в смт. Глибока, їздив за два дні до смерті дружини в с.Корчівці до дружини у справах, а потім йому зателефонували і повідомили про її смерть. Просив суд задовольнити пред`явлений ним цивільний позов в повному обсязі.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 суду показав, що він працює в «Ломбард» Заставно-кредитний дім» в м.Чернівці. Обвинуваченого він прийняв як клієнта, склав з ним договір на здачу в ломбард каблучки, з укладеної угоди може стверджувати, що здав він золоту каблучку 750 проби, найімовірніше жіночу без каміння виходячи з ваги і інших даних, якщо б була чоловіча каблучка він мав би писати «печатка», ще й точно не була би обручка, можливо із Італійського золота, оскільки у виробах з Італії воно саме такої проби. Обвинувачений уклав угоду лише на один день, таку угоду укладають клієнти, коли не бажають повернути собі річ.
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що рано йому подзвонив зять вбитої та попросив підійти до будинку де проживала вбита та з`ясувати що сталось, оскільки їм повідомили про її смерть. Коли він приїхав на місце, то застав у дворі медсестру та ОСОБА_20 , остання проживає по сусідству. В розмові ОСОБА_21 говорила, що бачила на передодні ОСОБА_22 , який колов у неї дрова, потім, що ОСОБА_23 , потім вказала на інших людей. Він побув там до вечора, також він був і понятим. На подвір`ї були помітні сліди боротьби, вилите відро з харчовими відходами.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_24 суду показав, що у той день він із сином пішли у ліс по дрова для померлої ОСОБА_11 , до них попросився і ОСОБА_25 щоб теж підзаробити, потім у трьох привезли до дому потерпілої дрова та розгрузили їх, до них у той час підійшов і ОСОБА_26 , його зять. ОСОБА_27 винесла їм банку вина і почастувала їх і видала їм 750 грн. Він попросив останню розміняти гроші щоб могли їх поділити, та пішла у хату, винесла більш дрібні гроші. Він разом із меншим сином, ОСОБА_28 і ОСОБА_29 раніше працювали 2-3 дні у ОСОБА_11 , перекривали дах і та заплатила їм 4000 грн. Далі привезли дрова і мали ремонтувати огорожу.
Свідок ОСОБА_30 дав суду аналогічні покази .
Допитана в якості свідка ОСОБА_21 суду показала, що вона є сусідкою із батьком померлої ОСОБА_11 . З останньою вона перебувала в добрих відносинах. У той день біля 17.00 годині її донька ОСОБА_31 повідомила, що побачила, як ОСОБА_12 та ОСОБА_10 пішли в центр села допомогти дружині останнього нести сумки. Десь через 15-20 хвилин до неї прийшла сестра і вона стала з нею розмовляти. Її донька втікала з дому, в неї були проблеми з її вихованням, не дозволяла їй спілкування із хлопцями. У ОСОБА_32 розрядився телефон і не дивлячись на заборону матері, біля 18.00 годині боса побігла до сусідки ОСОБА_11 щоби зарядити телефон. ОСОБА_21 навздогін заборонила доньці йти, бо сусідка спить і закрила напевно ворота. Біля 18.20години вона два рази телефонувала по мобільному телефону померлій, щоб дізнатись про доньку. Та не відповідала, тому вийшла на дорогу і побачила, що її донька сидить на лавці біля воріт ОСОБА_11 , ворота були закриті, нічого не було чути, вона вмовила доньку йти додому. Це було біля 18.30 годині, видно було, що горить світло всюди і в домі і на вулиці, але до воріт вони не підходили. На другий день біля 09.00 годині пішла до сусідки, ворота не були замкнені, вхідні двері були відкриті і в кімнаті де лежав батько померлої було дуже холодно, пішла шукати сусідку, побачила ту мертву у дворі біля дров, напівголу, відразу зателефонувала в сільську раду, незабаром прийшла фельдшер, разом зачекали на поліцію. Місце на якому знайшла померлу з дороги не видно і не освітлюється.
Допитана в якості свідка ОСОБА_33 суду показала, що вона є співмешканкою обвинуваченого. У той день вона поверталась з Чернівців на маршрутному автобусі, який приїжджає біля о 16.30годині. Її зустрів обвинувачений, щоб допомогти нести сумки, з ними в сторону дому йшов і ОСОБА_12 , який теж ніс сумки. Біля 17.00 - 17-20 годині обвинувачений пішов до ОСОБА_12 ремонтувати машину, а біля 19.00 - 19-30 години він вже був вдома, зрозуміла, що той вживав алкогольні напої по запаху від нього.
Аналогічні показання дали допитані в якості свідка ОСОБА_34 , мати ОСОБА_35 , та ОСОБА_36 батько останньої. ОСОБА_34 також додала, що зятя кликали додому через те, щоб розгрузити диван, той повернувся біля 19.00 - 19.30 години. ОСОБА_36 додав, що він працював на заробітках в Москві і декілька разів брав із собою і обвинуваченого, останній раз у 2014 році. Він побачив у ОСОБА_10 каблучку без каміння,чоловічу, дуту і попередив його, що не можна на будівництві носити каблучки, це небезпечно. Ту каблучку подарував обвинуваченому його батько, який довгий час перебував на заробітках у Португалії. Через певний час він дізнався у обвинуваченого, що той здав каблучку у ломбард, коли саме це було він не пам`ятає.
З протоколу огляду місця події від 25.12.2015 року з фото таблицею до нього ( т.1 а.с.185-209) встановлено, що під час огляду був виявлений труп жінки, місце розташування трупу під час огляду, та інша обстановка відповідає місцю на який вказав на слідчому експерименті ОСОБА_10 як на місце вбивства та на обстановку на місці вчинення злочину. Також про те, що на місці були вилучені зокрема стамеска з трупу загиблої, її мобільний телефон Нокія 215 та інші сліди злочину.

Протоколом огляду трупа, лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті ( т.1 а.с. 211-213) підтверджується настання насильницької смерті ОСОБА_11 24.12.2015 року.
Висновками судово-медичних експертиз № 102-Г від 25.12.2016 року (т.1 а.с.224-227) та №102 Г/Д від 02.06.2016 року (т.1 а.с.230-234) трупа ОСОБА_11 , смерть останньої настала у вечірній час ІНФОРМАЦІЯ_2 від гострої зовнішньої кровотечі, що виникла внаслідок проникаючого сліпого колото-різаного поранення лівої бічної поверхні шиї з ушкодженням лівої сонної артерії,які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. Крім цього, на трупі виявлені різної ступені тяжкості тілесні ушкодження, які виникли незадовго до смерті, по місцю їх локалізації, механізму їх виникнення відповідають поясненням, які надавав обвинувачений на слідчому експерименті з приводу обставин події злочину.
Перебування обвинуваченого та інших його спільників в межах дії базових станцій, які охоплюють місце скоєння злочину до та після нього, а також спілкування у той час між собою за допомогою мобільного зв`язку, підтверджується інформацією отриманою у операторів телекомунікаційних послуг та протоколом про тимчасовий доступ до речей і документів від 28.05.2016 року ( т.4 а.с. 22-38).
Згідного висновку судової імунологічної експертизи № 779 від 28.04.2016 року (т.2, а.с.130-133) на змивах правої руки трупа ОСОБА_11 виявлено антиген А, що не виключає наявність слідів крові як самої ОСОБА_11 так і зокрема ОСОБА_10 , кров ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належать до групи А з ізогемаглютиніном анти В.
Висновком технічної експертизи № 38-К від 10.02.2015 року (т.2 а.с.150-153) підтверджуються покази свідка ОСОБА_37 про те, щов період часу після з 18.27 години 24.12.2015 року ОСОБА_11 не відповідала на телефонні дзвінки та в сукупності із іншими доказами по справі підтверджується час вчинення злочину .

З висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 22 від 05.02.2016 року (т.3 а.с. 26-30) та заяви про видачу одягу (т.3 а.с.12) вбачається, що у плямах бурого кольору на чорно-білій кофті виданої ОСОБА_10 виявлений антиген А, що не виключає походження крові від ОСОБА_11 . Аналогічний висновок про виявлення антигену А на зрізах нігтів ОСОБА_10 , який є характерний як для вбитої особи так і для обвинуваченого міститься у висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 6 від 26.02.2016 року (т.3 а.с. 35-37) .

Висновками молекулярно-генетичних експертиз № 51 від 25.03.2016 року (т.3 а.с.47-59) та № 180 від 15.04.2016 року(т.3 а.с.64-78) підтверджується, що на зрізах нігтьових пластин пальців правої руки трупа ОСОБА_11 виявлені сліди крові людини, генетичні ознаки слідів крові та клітин є змішаними, належать більше ніж одній особі,містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Відповідно до листа підприємства «Ломбард`Заставно-кредитний дім» від 22.04.2016 року з приводу закладу майна до ломбардного відділення звертався обвинувачений ОСОБА_10 22.01.2016 року, здав золоту каблучку 750 проби чистою вагою 2,31гр., з терміном повернення 23.01.2016 року, отримав 1377 грн., звернено на каблучку стягнення 25.01.2016 року (т.3. а.с. 117-118) .
З проведеного слідчого експерименту із застосуванням відеозапису (т.3 а.с. 164-173) вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 на місці скоєння злочину чітко показав, яким чином він разом із особами, кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження, скоїли інкриміновані йому злочини, зокрема як зайшли на подвір`я, напали на ОСОБА_11 , нанесли їй тілесні ушкодження і подолали її опір,як один з них затягнув потерпілу в неосвітлене місце двору, а він із одним із спільників тримали руки потерпілій, а інший наніс потерпілій стамескою удар в шию, що повністю відповідає пред`явленому йому обвинуваченню, локалізації та характеру тілесних ушкоджень виявлених у трупа ОСОБА_11 , місцю виявлення трупа, знаряддю вчинення злочину.

Під час проведення судово-психіатричної експертизи, як вбачається з висновку № 233 від 19.04.2016 року ОСОБА_38 дав лікарям аналогічні пояснення з приводу обставин скоєння злочину як і на слідчому експерименті 17.04.2016 року ( т.3 а.с. 125- 126), обвинувачений міг освідомити значення своїх дій та керувати ними, його рівень інтелектуальних досягнень низький, ознак підвищеної схильності до брехливості не виявляє, в структурі особистості виявляється виражена нестійкість емоційного та мотиваційного компоненту діяльності, егоцентризм, індивідуалістичність.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_10 , направлені на протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_11 з метою заволодіння її майном,вірно слід кваліфікувати за пунктами 6, 12 частини 2 статті 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з корисливих мотивів за попередньоюзмовою групою осіб.
А умисні дії ОСОБА_10 у виді умисного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , слід кваліфікувати за частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за кваліфікуючими ознаками: вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Що стосується кваліфікуючої ознаки проникнення у житло, яку орган досудового слідства інкримінує обвинуваченому, то вона по суті відсутня у викладі обставин скоєння кримінального правопорушення в обвинувальному акті, та не підтверджується жодним досліджуваним в судовому засіданні доказом, тому цю кваліфікуючу ознаку слід виключити з обвинувачення.
Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він пред`явлені йому злочини не скоював, він себе на досудовому слідстві оговорив, насправді у той вечір він був вдома та у ОСОБА_12 вдома, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності а такі його покази спростовуються сукупністю зібраних по справі доказами. Зокрема протоколом слідчого експерименту з відеозаписом до нього, з якого вбачається невимушена поведінка обвинуваченого під час цієї слідчій дії, його орієнтація у просторі, чітко вказав на місця де знаходився він та його спільники, дії кожного з них, вказав на те саме місце, де був виявлений труп померлої. Що стосується тверджень обвинуваченого про те, що на нього здійснився психічний та фізичний вплив до слідчого експерименту, частково спростував сам обвинувачений, який, даючи показання, стверджував, що безпосередньо 17.04.2016 року на нього ніхто не вливав, із ним був адвокат, також висновком судово-медичної експертизи № 571 екс від 19.04.2016 року (т.3 а.с. 122-123), з якого вбачається, що будь-які тілесні ушкодження у обвинуваченого не виявлені.

Що стосується тверджень ОСОБА_10 про те, що 22.04.2016 року в ломбард він здав свою власну каблучку (печатку), суд вважає що вони не відповідають дійсності, є обраним способом захисту, оскільки по опису каблучка, яка була власністю обвинуваченого була у виді чоловічої печатки, а каблучка яку описала потерпіла ОСОБА_9 , та власник ломбардного закладу ОСОБА_18 і була здана обвинуваченим відповідає іншому опису - як жіноча каблучка. Не можуть підтвердити версію обвинуваченого про здачу 22.04.2016 року власної каблучки в ломбард покази свідка ОСОБА_39 , який не зміг суду показати чітко, коли саме обвинувачений продав власну каблучку.
Суд, погоджуючись із доводами захисника, не бере до уваги як доказ на підтвердження вини обвинуваченого висновок судово-психологичної експертизи, зважаючи на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначена постанова слідчого про призначення такої експертизи, а прокурор не довів її проведення в межах цього кримінального провадження.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих.

Відповідно до п.5 ст.12 КК України вчинені злочини є умисними особливо тяжкими злочинами .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, характеризується за місцем проживання задовільно, перебуває в цивільному шлюбі і має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України судом не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України судом визнається скоєння злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки покарання, а й виправлення засуджених.

За таких обставин суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 не можливо без ізоляції від суспільства та йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі необхідне і достатнє для його виправлення.

Потерпілою ОСОБА_9 був пред`явлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 75408 грн. завданих матеріальних збитків, які були витрачені потерпілою у зв`язку із похованням матері і спорудження пам`ятнику, відшкодування вартості викраденої каблучки, а саме 12808 грн. безпосередні витрати на поховання, 24600 грн.- на поминальний обід, 35000 грн.- на спорудження пам`ятника, 3000 грн.- на відшкодування вартості каблучки. Також просила стягнути з обвинуваченого 700 000 грн. моральної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_8 був поданий цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 500 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Так, позивачем надані документально підтверджені витрати, понесені нею в ході проведення обряду поховання та поминальних обідів.
Разом з тим відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Поминальні обіди носять обрядовий характер та проводяться після поховання і не входять в законодавчо-визначений термін поховання померлого. Ці витрати не можуть бути визнані судом, як такі, що пов`язані з похованням померлого.
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_9 в частині стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого, підлягають задоволенню частково, а саме в частині підтверджених нею документально витрат, вже на даний час реально понесених саме при похованні тіла ОСОБА_11 та оплаті за спорудження надгробного пам`ятника, тобто 47808 грн. Також підлягають лише частковому задоволенні позовні вимоги ОСОБА_9 про відшкодуванню шкоди завданої викраденням каблучки, оскільки досудовим слідством інкримінується у вину обвинуваченому викрадення каблучки вартістю 2000 грн., та будь які докази про те, що вартість викраденої каблучки 3000 грн. позивач суду не дала, тому стягненню на відшкодування підлягають 2000 грн.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4).

Відповідно до ст.1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Вирішуючи питання про розмір стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.23 та ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приймає до уваги доводи потерпілих про заподіяння їм моральної шкоди, оскільки спричиненні моральні страждання через смерть дружини та матері є різні у кожного з потерпілих, порушення їх звичного способу життя та страждання знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів розумності, справедливості та доцільності вимоги щодо відшкодування моральної шкоди обвинуваченим задовольнити частково, та обмежитись стягненням 250000 грн. для відшкодування шкоди ОСОБА_9 та 200000 грн. ОСОБА_40 , вважаючи, що відшкодування шкоди в такому розмірі відповідає суті позовних вимог, характеру діяння обвинуваченого та характеру і глибині моральних страждань позивачів.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати за проведення експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання:

- за п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

- за ч.4 ст.187 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за виключенням житла.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцяти) років з конфіскацією всього належного йому майна, за виключенням житла.

Запобіжний захід ОСОБА_10 тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 16.04.2016 року - з моменту його затримання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_10 строк перебування його під вартою з 16.04.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 49808 (сорок дев`ять тисяч вісімсот вісім) грн. та моральну шкоду в розмірі 250 000(двісті п`ятдесят тисяч) грн.

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн.

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

- мобільні телефони «Нокіа 215», із двома сім-картками, які, згідно постанови слідчого від 18.03.2016року, перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Глибоцького ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області - повернути власникам;

- скляну пляшку ємкістю 0,50 л. від горілки, яка, згідно постанови слідчого від 18.03.2016 року, зберігається в камері зберігання речових доказів Глибоцького ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області - знищити.

Судові витрати за проведення експертиз: №102 в розмірі 3969 грн.30 коп., №38-к в розмірі 245грн.52 коп., 135 в розмірі 351грн.84 коп., №208-к в розмірі 770 грн.35 коп., 207-к в розмірі 439 грн.80 коп., №1129-к в розмірі 1100 грн.50коп., №53 в розмірі 1984 грн.65 коп., № 52 в розмірі 15877 грн.20 коп., № 207 в розмірі 1984 грн.65коп., №316 в розмірі 5953 грн.95коп., №320 в розмірі 3969 грн.30 коп., №51 в розмірі 7938 грн.60 коп., №180 в розмірі 5953 грн.95коп., № 319 в розмірі 3969 грн.30 коп., №321 в розмірі 3969 грн.30 коп. стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави, а всього стягнувши з нього 58478 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сімдесят вісім) грн.19 коп.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді