У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року,
за участі прокурора відділу ГПУ ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_5 подано скаргу щодо зобов`язання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 скерувати звернення ОСОБА_5 за належністю, що не є дією чи бездіяльністю слідчого, прокурора в змісті положень ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому і не підлягає оскарженню до слідчого судді.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, прийняті нове рішення чи скерувати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.
При цьому заявник вважає, що слідчим суддею не в повній мірі були дослідженні матеріали провадження за скаргою, що і призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора щодо безпідставності доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали провадження за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що скарга ОСОБА_5 надійшла до Печерського районного суду м. Києва 11.01.2017 в порядку ст. 303 КПК України, щодо зобов`язання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 скерувати його ОСОБА_5 звернення за належністю.
Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, за розглядом даної скарги, відмовив у відкритті провадження, за викладених у судовому рішенні від 11.01.2017 підстав, вмотивувавши своє рішення.
З даними висновками погоджується і колегія суддів, оскільки ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, оскільки, як слушно зазначено в ухвалі слідчого судді, скарга ОСОБА_5 не містить зазначення дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути предметом оскарження в порядку кримінального процесуального закону.
Не означено в скарзі ОСОБА_5 , яку саме бездіяльність, рішення чи дію він оскаржує, щоб могло бути підставою для звернення до слідчого судді в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, яка регламентує можливість оскарження на досудовому провадженні, у тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
А тому слідчий суддя, отримавши скаргу ОСОБА_5 щодо зобов`язання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 скерувати звернення ОСОБА_5 за належністю,обґрунтовано відмовив у відкритті по ній провадження у відповідності до приписів ч. 4 ст. 304 КПК України, оскільки скарга подана на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню.
За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 -без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3