Справа № 493/1058/14-к
Провадження № 1-кп/493/2/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2017 року Балтський районний суд Одеської області в складі
ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ОСОБА_2
ЗАХИСНИКА АДВОКАТА ОСОБА_4
ПОТЕРПІЛОГО ОСОБА_5
ПРЕДСТАВНИКА ПОТЕРПІЛОГО АДВОКАТА ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балті кримінальне провадження №1-кп/493/2/17 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 19 квітня 2013 року приблизно о 21 годині між ним та ОСОБА_9 , що знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, біля домогосподарства АДРЕСА_2 виникла сварка, в ході якої він на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_9 декілька ударів кулаками рук в голову, від яких він впав на землю, спричинивши ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №206/15 від 15.06.2016, легкі тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянках тулуба та кінцівок, а також тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня із субдуральною гематомою та здавленням бокового шлуночка та зміщенням середньої лінії вправо та садна в ділянці нижче лівого вуха, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні вказаного кримінального порушення не визнав та пояснив, що він 19.04.2013 р. знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 з приводу проводів останнього до армії. Там виникла сварка між потерпілим ОСОБА_9 та його донькою, потім ОСОБА_11 повідомила йому про те, що на вулиці вчинилася бійка. Він вийшов на вулицю, там знаходилися ОСОБА_9 , його дочка ОСОБА_12 та син ОСОБА_13 . В той час, коли він вийшов на вулицю, потерпілий підводився із землі, всі присутні кричали на останнього, щоб той ішов додому. Приблизно о 22 годині він разом із ОСОБА_14 на прохання ОСОБА_10 стали проводити потерпілого додому, той їх ображав, намагався вирватися від них, і він завдав одного удару долонею правої руки (а можливо кулаком, точно не пам`ятає) в ліву сторону обличчя ОСОБА_9 . Останній захитався, так як був у стані сп`яніння, і впав на сідниці. Це відбувалося приблизно за 30 м від того місця, де знаходилися всі інші особи, на освітленій ділянці місцевості. Крові або інших слідів від тілесних ушкоджень та тілі потерпілого, в тому числі на голові, не було. Він одразу повернувся, а ОСОБА_14 повів ОСОБА_9 додому. ОСОБА_14 повернувся приблизно за 15-20 хвилин, тобто приблизно о 22 год. 30 хв., повідомив, що провів ОСОБА_9 додому, а також, що по дорозі вони сіли на лавочку, і ОСОБА_9 двічі вдарив його по обличчю. Будь-яких інших ударів він ОСОБА_9 не завдавав.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 19 квітня 2013 року він перебував на святкуванні проводів до армії свого сина ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 . В вечірній час він вийшов за ворота домогосподарства, де розмовляв по телефону. До нього підійшла його бувша дружина ОСОБА_15 , затіяла з ним сварку, потім до них підійшов ОСОБА_8 та почав завдавати йому численних ударів по голові кулаками, точну кількість завданих ударів він не пам`ятає, але їх було більше п`яти. Наступного для його непритомного доставили до лікарні. Про обставини заподіяння йому ушкоджень він повідомляв своїм сестрі та братам. Також його опитували працівники міліції, але він не пам`ятає, що говорив їм, так як внаслідок отриманої травми погано почувався.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що 19.04.2013 р. відмічали проводи сина до армії. На святкуванні був присутній її бувший чоловік ОСОБА_9 , який після вживання спиртних напоїв затіяв сварку, в ході якої вдарив дочок ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Потім вийшов на вулицю, де розмовляв по мобільному телефону. Вона підійшла до нього, висказала репліку в його сторону та відмахнулася рукою. При цьому зачепила мобільний телефон, і той випав з рук ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_9 почав сваритися, вийшли інші гості з двору, він затіяв бійку, падав на землю, так як був у нетверезому стані. ОСОБА_8 намагався його підняти, при цьому завдав одного удару ОСОБА_9 долонею по щоці. Після цього, приблизно після 21 год., ОСОБА_8 повів ОСОБА_9 додому, повернувся приблизно через 10 хв. та повідомив, що далі ОСОБА_9 повів додому ОСОБА_18 . Згодом ОСОБА_19 повернувся. Крім цього удару ОСОБА_8 інших ударів ОСОБА_9 не завдавав. Приблизно опівночі вона йшла до себе додому разом зі своєю знайомою ОСОБА_20 , зустріли ОСОБА_21 , який повідомив їй, що він відвів ОСОБА_9 додому, той роззутий та не може знайти ключі від будинку.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 19.04.2013 р. відзначалися його проводи до армії, де серед гостей знаходився його батько ОСОБА_9 . Останній сп`янів, став сваритися із його сестрою ОСОБА_22 , і він вивів батька на дорогу та попросив ОСОБА_14 і ОСОБА_8 відвести його додому. Він не бачив, чи ОСОБА_9 падав. Ті погодилися та приблизно о 22 год. повели ОСОБА_9 додому, приблизно через 5 хвилин повернувся ОСОБА_8 та повідомив, що не став далі проводити ОСОБА_9 , так як між ними був конфлікт, а приблизно через 10 хвилин повернувся ОСОБА_14 . В його присутності ОСОБА_9 ніхто ударів не завдавав, він не бачив, чи той падав. Приблизно о 23 годині пішла додому його мати ОСОБА_15 разом зі своєю подругою, а він приблизно о 24 год. Наступного дня він дізнався, що його батько знаходиться в лікарні. Він приїхав до лікарні, батько не пам`ятав, що з ним сталося, тоді він розповів батьку, що його проводили додому ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , тоді батько сказав, що можливо, це вони зробили. Він не завдавав ударів батьку та не говорив про це ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_22 пояснила, що 19.04.2013 р. відзначалися проводи до армії її брата. Там був присутній їхній батько ОСОБА_9 , який сп`янів та приблизно о 22 год. почав сваритися з її сестрою, а потім вдарив її по обличчю. Що відбувалося далі, вона не бачила, але їй відомо, що додому ОСОБА_9 провів ОСОБА_19 , який повернувся приблизно через 10-15 хвилин. Спочатку ОСОБА_8 пішов разом з ОСОБА_14 проводити ОСОБА_9 , але одразу повернувся, і далі з ОСОБА_9 пішов ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що на проводах до армії ОСОБА_10 батько останнього ОСОБА_9 був п`яний, почав обзивати присутніх, ударив своїх дочок, ОСОБА_10 завдав ОСОБА_9 удару, куди саме, він не бачив. Потім на вулиці була сварка між ОСОБА_9 та його бувшою дружиною ОСОБА_15 . Там ОСОБА_8 наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_9 , від якого той упав. Після 22 години на прохання ОСОБА_10 він пішов проводити ОСОБА_9 додому, так як той був п`яний, однак міг самостійно йти, розмовляв з ним. На обличчі ОСОБА_9 (на якій саме його частині, він не пам`ятає) він бачив подряпини, однак вони не кровоточили, інших ушкоджень на тілі ОСОБА_9 не було. По дорозі вони зустріли ОСОБА_23 , і той далі пішов проводити ОСОБА_9 , а він повернувся на святкування, де знаходився до після опівночі. За деякий час до цього додому пішла ОСОБА_15 . Згодом він дізнався, що ОСОБА_9 знаходиться в лікарні. В телефонному режимі йому повідомив ОСОБА_10 про те, що він двічі вдарив батька.
Свідок ОСОБА_24 пояснив, що він 19.04.2013 р. приблизно до 22 год. був присутній на проводах до армії ОСОБА_10 . Там же знаходився батько останнього ОСОБА_9 , який був п`яний, вів себе некоректно, чіплявся до всіх. Він разом з ОСОБА_25 вивів його з двору на вулицю, що там відбувалося далі, він не бачив, тільки чув сварку, а потім ОСОБА_9 повели додому. Згодом йому стало відомо, що ОСОБА_9 перебував на лікуванні в лікарні.
Свідок ОСОБА_25 пояснив, що на проводах до армії ОСОБА_10 виник конфлікт між ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та його дочками. Він разом з ОСОБА_24 вивів ОСОБА_9 з двору, там між останнім та його бувшою дружиною виник конфлікт. Він зайшов у двір і не бачив, що там відбувалося далі.
Свідок ОСОБА_26 пояснив, що 19.04.2013 р. приблизно о 22 год. він прийшов до ОСОБА_10 , де відзначалися проводи останнього до армії. Там почалася сварка між ОСОБА_9 та його сином ОСОБА_10 , потім вийшли на вулицю, де між ними почалася бійка. Присутні підійшли, щоб розборонити їх, і ОСОБА_8 завдав одного удару рукою по обличчю ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_19 повів ОСОБА_9 додому, і повернувся приблизно через 10-15 хв.
Свідок ОСОБА_23 пояснив, що після 0 год. 20.04.2013 р. він ішов додому, зустрів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 . На тім`яній частині голови ОСОБА_9 , не покритій волосяним покровом, він бачив подряпини, на яких проступила кров, але кровотечі не було. На прохання ОСОБА_14 він відвів ОСОБА_9 додому, де і залишив. Ділянка дороги, де він зустрів ОСОБА_9 , та до його дому, була неосвітлена. ОСОБА_9 був випивший, але не в стані сильного сп`яніння, міг сам іти, розмовляв, на біль не скаржився, його зовнішній вигляд був звичний, він був одягнутий та взутий. ОСОБА_9 не міг віднайти ключ від будинку. Коли він повертався, то зустрів бувшу дружину ОСОБА_9 , запитав про ключі від будинку, на що та відповіла, що вона не живе разом з ОСОБА_9 , і де його ключі, їй невідомо. Згодом він дізнався, що ОСОБА_9 потрапив до лікарні.
Свідок ОСОБА_20 пояснила, що 19.04.2013 р. вона була на проводах в армію ОСОБА_10 . Там же знаходився ОСОБА_9 , який був у нетверезому стані, конфліктував зі своїми дітьми. Приблизно опівночі вона разом з ОСОБА_15 поверталася додому, зустріли незнайомого їй чоловіка, який запитував у ОСОБА_15 , де ключі від будинку ОСОБА_9 , на що вона відповіла, що не знає.
Свідок ОСОБА_27 пояснив, що після виписки ОСОБА_9 з лікарні останній повідомив йому, що його побив ОСОБА_8 . Потім десь опівночі до нього приходив ОСОБА_8 з незнайомим чоловіком і просив, щоб він показав, же живе ОСОБА_9 , при цьому висловлював погрози на адресу останнього. Він відмовився іти з ОСОБА_8 , але пояснив, де знаходиться будинок ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_9 йому розповідав, що вночі до нього стукали в будинок.
Свідок ОСОБА_28 пояснила, що восени 2013 року ОСОБА_9 приходив до неї додому, повідомив, що раніше лежав у лікарні, хто його побив, не сказав, але на її запитання стосовно ОСОБА_8 , відповів, що до ОСОБА_8 будь-яких претензій не має.
Свідок ОСОБА_29 пояснив, що 19.04.2013 р. він разом зі своїм братом ОСОБА_30 перебував у відрядженні. Приблизно о 23 год. він зателефонував своєму брату ОСОБА_9 на мобільний телефон. Той повідомив, що знаходиться на проводах до армії свого сина, з телефону чувся гамір, і ОСОБА_9 сказав, що вийде на вулицю, щоб поспілкуватися, але через деякий час зв`язок обірвався, і він більше не зміг додзвонитися брату. Наступного дня він зателефонував своїй сестрі ОСОБА_31 , якій повідомив про вказану подію та попросив відвідати ОСОБА_9 . Через деякий час ОСОБА_31 передзвонила йому та повідомила, що вона виявила їхнього брата ОСОБА_9 на подвір`ї його домогосподарства із значними тілесними ушкодженнями. Він сказав сестрі викликати «Швидку допомогу». Повернувшись із відрядження, він приїхав до лікарні, де ОСОБА_9 перебував на лікуванні, стан останнього був важким, і спілкуватися він не міг. Після того, як ОСОБА_9 була проведена операція на головному мозку, він повідомив, що його побив ОСОБА_8 на проводах до армії сина.
Свідок ОСОБА_32 надав аналогічні покази.
Свідок ОСОБА_31 пояснила, що 20.04.2013 року вона виявила свого брата ОСОБА_9 у непритомному стані у дворі його домогосподарства. Він був доставлений до Балтської ЦРЛ. Після проведення оперативного втручання брат повідомив, що його побив ОСОБА_8 . Заяву до Балтського РВ ГУМВС від імені ОСОБА_9 подавала вона. В цій заяві вона зазначила, що побила його бувша дружина ОСОБА_15 , оскільки між ними раніше були скандали.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 пояснив, що він працює слідчим СВ Балтського РВ ГУМВС України в Одеській області. Під час розслідування кримінального провадження ОСОБА_8 повідомляв, що він завдав ОСОБА_9 не менше 5 ударів в голову. Будь-якого примусу стосовно ОСОБА_8 не було. Спочатку в ЄРДР були внесені відомості про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 його бувшою дружиною ОСОБА_15 , однак під час досудового розслідування кримінального провадження були встановлені докази, що тілесні ушкодження потерпілому спричинив ОСОБА_8 .
Згідно заяви ОСОБА_9 від 29.04.2013 р., поданої до Балтського РВ ГУМВС, 19.04.2013 р. його побила бувша дружина ОСОБА_15 , внаслідок чого він зазнав сильних травм черепа та головного мозку (т.1 а.с.129).
З оглянутих в судовому засіданні матеріалів Балтського РВ ГУМВС ЖЄО №1176 та №1184 вбачається, що 21.04.2013 р. та 26.04.2013 р. ОСОБА_9 пояснював, що він отримав ушкодження внаслідок своїх необережних дій.
Згідно висновку №73 від 19.06.2013 р. судово-медичної експертизи при госпіталізації ОСОБА_9 до Балтської ЦРЛ у нього були виявлені садна нижче лівого вуха, набряклість верхньої губи, прикус губи, гематома в області правої брови, а також закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою здавлення головного мозку, субдуральної гематоми лівої півкулі (60 мл), яка відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Ці ушкодження могли утворитися як від дії тупих предметів, так і при ударі до таких. (т.1 а.с.111-113).
Даний висновок в частині визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень спростовується висновками комісійних судово-медичних експертиз.
Так згідно висновку №328 від 14.11.2013 комісійної судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 виявлені такі ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забиття головного мозку зі здавленням головного мозку (за даними медичної документації, при оперативному втручанні 29.04.203 року видалено біля 60 мл згустків субдуральної гематоми в лобно-скронево-тім`яній області зліва), садни нижче лівого вуха, набряклість верхньої губи, гематома в області правої брови. Вказана травма супроводжувалась розвитком травматичної коми, дислокаційного синдрома, що відноситься до загрожуючого життю стану. Таким чином, вищеописана травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, згідно п.2.1.3. «в», «г», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р). Дані ушкодження заподіяні неодноразовою дією тупих предметів, можливо, 19.04.2013 р. (т.1 а.с.115-123).
Згідно висновку №206/15 від 15.06.2016 р. повторної комісійної судово-медичної експертизи після події 19.04.2013 р. у ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня з субдуральною гематомою та здавленням бокового шлуночка та зміщенням середньої лінії вправо, садна в ділянці нижче лівого вуха, тулуба та кінцівок. Вищевказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею. Враховуючи відсутність в наданій медичній документації даних про розміри ушкоджень, їх колір, форму та чисельність, дати відповідь на питання про давність їх заподіяння неможливо. Згідно п.п.2.1.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., за ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Садна в ділянках тулуба та кінцівок згідно п.п.2.3.5. вищезазначених «Правил…» за ступенем тяжкості відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Характер черепно-мозкової травми у ОСОБА_9 свідчить про те, що у нього мала підгостра субдуральна гематома з так званим «світлим проміжком» із збереженням свідомості і можливістю «пересуватися та робити координовані рухи» протягом декількох діб. Утворення «закритої черепно-мозкової травми «у вигляді забиття здавлення головного мозку, субдуральної гематоми лівої півкулі при падінні ОСОБА_9 з висоти положення стоячи на землю, якщо тілу було надане прискорення нанесенням удару рукою людини, що стояла навпроти, в область голови» виключається. (т.2 а.с.1-113).
Дослідивши надані сторонами провадження докази, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав тільки факт завдання одного удару долонею (можливо, кулаком) по лівій частині обличчя потерпілого ОСОБА_9 , від якого той, враховуючи його перебування у стані сп`яніння, упав на сідниці. Завдання інших ударів потерпілому обвинувачений заперечує.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили, що ОСОБА_8 тільки один раз ударив ОСОБА_9 по щоці.
Інші свідки не змогли взагалі підтвердити факт завдання ударів ОСОБА_8 ОСОБА_9 .
Висновком №328 від 14.11.2013 р. комісійної судово-медичної експертизи встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 спричинені неодноразовою дією тупих предметів.
Як вбачається з висновку №206/15 від 15.06.2016 р. повторної комісійної судово-медичної експертизи, утворення закритої черепно-мозкової травми у вигляді забиття здавлення головного мозку, субдуральної гематоми лівої півкулі при падінні ОСОБА_9 з висоти положення стоячи на землю, якщо тілу було надане прискорення нанесенням удару рукою людини, що стояла навпроти, в область голови, виключається.
Отже, аналіз вищезазначених доказів свідчить про те, що ОСОБА_9 завдавалися множинні удари тупими предметами, і при падінні з висоти положення стоячи на землю при наданні тілу прискорення виключається. Тобто наявні у потерпілого тілесні ушкодження не могли бути спричинені внаслідок тільки одного удару ОСОБА_8 , завданого долонею (можливо, кулаком) по обличчю потерпілого, від якого він упав на сідниці.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні стверджував, що саме ОСОБА_8 завдавав йому чисельних ударів по голові кулаками. Однак крім цих показів потерпілого будь-яких інших об`єктивних даних, які б підтверджували даний факт, немає.
Крім того, суд критично ставиться до таких показів потерпілого з огляду на ту обставину, що внаслідок отриманої травми потерпілий не пам`ятав обставини події.
Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , потерпілий після його госпіталізації не пам`ятав, хто його побив, і тільки після того, як він повідомив потерпілому, що його проводили додому ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , той сказав, що можливо, це вони зробили.
Крім того, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, зокрема, заяви від імені ОСОБА_9 до Балтського РВ ГУМВС від 29.04.2013 р. вбачається, що його побила бувша дружина ОСОБА_15 ; з матеріалів ЖЄО №1176 та 1184 вбачається, що ОСОБА_9 пояснював, що ушкоджень він зазнав при падінні, що також підтверджує, що потерпілий не пам`ятав, хто завдавав йому ударів.
Вказані факти дають суду підстави для сумніву в достовірності показів потерпілого в тій частині, що він пам`ятає, що саме ОСОБА_8 завдавав йому численних ударів.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_33 , який проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні, пояснив, що під час допиту при досудовому розслідуванні ОСОБА_8 визнавав, що завдав не менше п`яти ударів потерпілому.
Вказану обставину обвинувачений ОСОБА_8 заперечував.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що у потерпілого був конфлікт і з іншими особами, в тому числі з бувшою дружиною ОСОБА_15 та дітьми, зокрема, сином ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_10 завдав потерпілом удару, а також, що згодом ОСОБА_10 в телефонному режимі повідомляв йому, що двічі вдарив потерпілого.
Факт бійки між ОСОБА_9 та його сином ОСОБА_10 підтвердив також свідок ОСОБА_26 .
Разом з тим, потерпілого ОСОБА_9 проводив додому ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_23 , який і залишив його у дворі.
Як пояснив неодноразово допитаний в судовому засіданні ОСОБА_23 , стан ОСОБА_9 був звичним, не викликав будь-яких підозр щодо наявності ушкоджень.
Потерпілий був виявлений у своєму дворі у непритомному стані його сестрою ОСОБА_31 тільки наступного дня приблизно о 15 год.
Вказані обставини свідчать про те, що стороною обвинувачення не доведено, де саме, ким та за яких обставин потерпілому були заподіяні наявні у нього тілесні ушкодження.
Таким чином, сукупність доказів, наданих учасниками судового провадження, не дають підстав для висновку, що саме обвинувачений ОСОБА_8 спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .
Відповідно до ст..62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст..17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Як визначено п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Ч.3 ст.373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального правопорушення в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів вини ОСОБА_8 не було здобуто, а обсяг обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України цивільні позови прокурора та потерпілого підлягають залишенню без розгляду у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_8 .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати невинуватим та виправдати за ч.1 ст.121 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Цивільні позови потерпілого ОСОБА_9 та прокурора в інтересах Балтської центральної районної лікарні залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
СУДДЯ