Справа № 639/7385/16-к
Провадж. № 1-кп/639/56/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої- ОСОБА_4 ,

потерпілих- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження, зареєстроване 05.03.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000170 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайський, Харківської області, громадянки України, із середньо-технічною освітою, розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючої прибиральником території Служби транспортної інфраструктури КП «Міськелектротранс», яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :
Водій трамваю ОСОБА_4 05.03.2015р., приблизно о 16:00 год., керувала технічно справним трамваєм «Т-3м», бортовий номер НОМЕР_1 , належного КП «Салтівське трамвайне депо» та рухалась по вул. Москалівська (вул. Жовтневої революції) в м. Харків, зі сторони вул. Миколи Бажана в напрямку вул. Власенко.

В районі буд. 226 по вул. Москалівська в м. Харків, водій ОСОБА_4 грубо порушила вимоги п.п. 4.4.1.2, 4.4.1.9 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, згідно з якими:

п. 4.4.1.2 «Під час роботи на лінії водій повинен: неухильно виконувати Правила дорожнього руху; суворо дотримуватися розкладу руху; … - контролювати показання приладів, стан рейкової колії, дорожнього покриття, контактної мережі та інших інженерних споруд транспорту»;

п. 4.4.1.9 «Під час руху на перегоні відстань між рухомими одиницями, які прямують одна за одною, повинна бути не менше 30 м при швидкості до 20 км/год., не менше 60 м - при більшій швидкості та на ухилі понад 40% незалежно від швидкості. У разі погіршення умов зчеплення (мастило на рейках, ожеледиця на проїжджій частині, туман, дощ, заметіль) ці відстані подвоюються»

Тобто, водій ОСОБА_4 , наближаючись до стрілочного переводу зі швидкістю близько 16 км/г, побачивши, що на стрілочному переводі був розташований трамвай «Т-3» з бортовим номером « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_12 , яка механічним шляхом перевела стрілку рейки для руху у бік вул. Власенка м. Харкова. При цьому, водій ОСОБА_4 усвідомлюючи, що на стрілочному переводі перебуває трамвай, який почав рух та перетинав стрілочний перевід, не дотрималась безпечного інтервалу з попутно слідуючим попереду неї трамваєм, в`їхала в зону стрілочного переводу, тим самим перевела стрілку рейки у автоматичному режимі у бік КП «Жовтневого депо», після чого перша пара коліс трамваю «Т-3» з бортовим номером « НОМЕР_2 » проїхала стрілочний перевід у бік вул. Власенка, а друга пара коліс трамваю проїхала стрілочний перевід у бік КП «Жовтневого депо», внаслідок чого сталося розвертання трамваю «Т-3» з бортовим номером «3094» з послідуючим сходом з рейок другої пари коліс та наїздом на пішоходів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи №192-А/15 від 27.03.2015 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: відкритий перелом діалізу обох кісток правої гомілки у верхній третині з послідовною ампутацією правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини стегна. Пішохід ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи №195-А/15 від 03.04.2016 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: розрив правої легені, правосторонній гемопневмоторакс, розрив селезінки, гемоперитонеум другого ступеню.

Порушення правил експлуатації трамвая та тролейбусу, які встановлені у діях ОСОБА_4 згідно висновку комісійної судової авто-технічної експертизи №7038 від 30.09.2015 перебувають у причинному зв`язку з виникненням події.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України не визнала, суду показала, що у березні 2015 року вона працювала диспетчером та за сумісництвом водієм пасажирського трамваю у КП «Салтівське трамвайне депо» . 05.03.2015р. вона вийшла на свою зміну та прийняла технічно справний трамвай «Т-3м». Біля 16 год. вона їхала по вул. Москалівській м.Харкова в напрямку вулиці Власенка зі швидкістю 20-30 км/г. Попереду неї, на відстані 300-400 м, їхав інший трамвай під керуванням ОСОБА_12 . Наблизившись до стрілочного переводу, на відстань 100-150м до трамваю, що їхав попереду, вона зупинила свій трамвай до розташування вхідної ліри ,а потім побачила, що попередній трамвай зійшов з рейок,тобто перша пара коліс трамваю поїхала прямо на «Новожаново»,а друга пара коліс - в сторону КП «Жовтневе депо», наліво, після чого сталося розвертання трамваю з послідуючим сходом з рейок другої пари коліс та наїздом на пішоходів. Вона стала під`їзжати ближче до стрілочного переводу з метою надати допомогу людям. Попередній трамвай вона не підсікала. Вважає, що причиною ДТП стали зношені рейки та несправні стрілочні переводи.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, підтверджується показаннями допитаних під час судового розгляду потерпілих та свідків:

-показами в суді потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 05.03.2015 року після 15 год. він зі своїм другом ОСОБА_6 знаходились на зупинці громадського транспорту «Завод ім.Шевченка» у м.Харкові, після чого сіли у трамвай 27 маршруту, який їхав у напрямку зупинки громадського транспорту «Новожаново». Вагон їх трамвая зупинився перед «розвилкою» у трамвайне депо (Жовтневе), водій відчинила передні двері та вийшла на вулицю, щоби перевести вручну стрілки на рейках . Він разом із ОСОБА_6 вийшов через передні двері на вулицю, обійшли трамвай попереду та почали переходити проїжджу частину. В цей час водій трамвая перевела стрілки та він почув, що трамвай поїхав. Він був на відстані приблизно 5 метрів від трамваю. Позаду він бачив інший трамвай, яким керувала ОСОБА_4 та який під`їжджав ззаду, він був на відстані приблизно 15-20 метрів від трамваю, на якому вони приїхали. Потім він почув грохот , удар у спину та його затягнуло під вагон трамвая, де він пролежав у повній свідомості біля 40 хвилин, оскільки його не могли витягти з-під вагону. Крім нього від падіння вагону постраждали і його товариш ОСОБА_6 та інші люди. В подальшому йому стала зрозумілою причина даної дорожньо-транспортної пригоди та чому друга пара коліс трамвая зійшли із колії, бо позаду їх трамвая їхав трамвай 27 маршруту під керуванням ОСОБА_4 , який порушив дистанцію при проїзді автоматичної стрілки, при цьому задній трамвай виїхав у зону автоматичного переводу стрілки, чим спровокував переключення стрілки під заднім візком попереду рухаючогося трамваю. Внаслідок ДТП та через невчасно надану медичну допомогу він перебував два місяці на стаціонарному лікуванні, отримавши важкі тілесні ушкодження, йому було ампутовано 2/3 ноги. Заявив цивільний позов до КП «Салтівське трамвайне депо» про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 13151,28 грн. та моральної шкоди у розмірі 500 000 грн.

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 05.03.2015р. після 15 год. він разом із товаришем ОСОБА_15 їхали на трамваї 27 маршруту та вийшли разом через незачинені передні двері на вул. Власенка м.Харкова, коли водій трамваю вийшла переводити вручну стрілки. Перед виходом з трамвая, він впевнився, що це буде безпечним, потім разом обійшли трамвай попереду та почали переходити проїжджу частину. Потім він чув як їх трамвай поїхав і одразу відчув сильний удар у спину, від якого його відкинуло до паркану і він залишився зажатим між парканом та вагоном. Внаслідок ДТП отримав важкі тілесні ушкодження у вигляді розриву правої легені, селезінки, через що тривалий час перебував у лікарні. Заявив цивільний позов до КП «Салтівське трамвайне депо» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8315,44 грн. та моральної шкоди у розмірі 300 000грн.

- показами в суді свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що він працює майстром служби колії КП «Міськелектротранссервіс» та є відповідальною особою за належне обслуговування механізмів стрілочного переводу. 05.03.2015р. у службу надійшло повідомлення, що стався нещасний випадок, внаслідок якого трамвай зійшов з рейок та постраждало декілька осіб. Він, як майстер служби колії, виїхав на місце події. Вагон стояв поперек проїжджої частини, бачив багато крові, людей вже забрала «швидка». Зазначив, що один раз на тиждень він оглядає стрілочні переводи, щоби були у справному стані, відповідає за механічні їх частини . На початку березня 2015 року він оглядав стрілочний перевод на вул. Жовтневої революції м.Харкова, стрілка працювала, скарг зі сторони водіїв на неї не було.

-показами свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, що вона працює водієм трамвая КП «Жовтневе трамвайне депо». 05.03.2015р. біля 16 год. вона їхала на трамваї по вулиці Жовтневої революції м.Харкова в сторону кінцевої зупинки « Новожанова», по 27 маршруту. Позаду неї їхав трамвай під керуванням ОСОБА_4 . Вона їхала згідно свого графіку, а ОСОБА_17 запізнювалася. Під`їжджаючи до стрілочного переводу, який не працював у автоматичному режимі, вона зупинила свій трамвай, повідомила пасажирів, що це не є зупинкою, відчинила передні пасажирські двері та вийшла, щоби перевести вручну стрілку у потрібному напрямку. Деякі люди почали виходити слідом за нею. Перевівши стрілку, вона повернулася, зачинила двері та продовжила рух прямо на станцію «Новожаново». Потім вона відчула, що друга пара коліс трамвая поїхала не прямо, а повернула вліво, у сторону Жовтневого депо. Вона почала гальмувати, однак це не допомогло, вагон розвернуло поперек колії, постраждали люди. Вона викликала швидку допомогу, працівників МНС. Вважає, що ДТП сталося через порушення водієм трамваю ОСОБА_4 дистанції безпеки руху, дистанція між трамваями повинна бути не менше ніж 60 метрів, про що сповіщає відповідний дорожній знак перед кожним стрілочним переводом. Водій ОСОБА_4 «накрила» вхідну блокіровку, коли друга пара коліс її вагону знаходилася ще на стрілці, внаслідок чого стрілка перевелась вліво, в сторону Жовтневого депо та вагон зійшов з рейок.

- показами свідка ОСОБА_18 , яка суду показала, що вона працює водієм трамвая КП «Жовтневе трамвайне депо» з 2001 року, про обставини ДТП їй нічого не відомо. Зазначила, що за декілька днів до ДТП стрілочний перевод перестав працювати у автоматичному режимі в обидві сторони (прямо та на депо-ліворуч). Стрілка продовжувала працювати автоматично лише вліво, а щоби їхати прямо-слід було стрілку переводити в ручну, але при ручному переводі не спрацьовувала блокіровка (захист). Це відомо всім водіям трамвая, бо цьому навчають в учбовому комбінаті. Вважає, що водій ОСОБА_4 у той день, не дотрималася дистанції у 60 м, не зупинилася перед стрілочним переводом, в`їхала у вхідну блокіровку та стрілка перевелась під вагоном першого трамвая ( ОСОБА_19 ) та він з`їхав із рейок, сталося «підсікання». Тобто перша пара коліс трамваю ОСОБА_19 пішла прямо, а друга пара, у зв`язку із переводом стрілки у автоматичному режимі другим трамваєм(Ісаєвою), поїхала вліво (у депо).

- аналогічними показами в суді свідка ОСОБА_20 - водія трамвая КП «Жовтневе трамвайне депо»

-показами в суді свідка ОСОБА_21 , який суду показав, що він працює інженером з безпеки дорожнього руху КП «Жовтневе трамвайне депо». Про ДТП, що сталося 05.03.2015р. йому стало відомо від диспетчера депо. Він відразу поїхав на місце ДТП, щоби зафіксувати все. На місці пригоди побачив, що один потерпілий лежав під візком вагону, в подальшому під`їхала рятувальна служба та визволила його. Пояснив,що стрілочний перевод повинен працювати в автоматичному режимі в обидва напрямки, а у даному випадку стрілочний перевод в автоматичному режимі не працював у напрямку кінцевої зупинки «Новожаново», а лише в депо. Тому водій ОСОБА_4 не повинна була заїжджати за повітряні контактні стрілки, а повинна була дотримуватися дистанції у 60 метрів перед стрілочним переводом. Також технічні працівники не забезпечили вимоги безпеки руху, бо як би стрілка працювала в автоматичному режимі, то спрацювала би блокіровка (захист).

-показами свідка ОСОБА_22 , який суду показав, що працює майстром ділянки СЦБ КП «Міськелектротранс». Їх підприємство відповідає за технічний стан стрілочного переводу(електричну частину), розташованого по вул.Москалівській м.Харкова, біля будинку №226. Стрілочний перевод згідно із графіком огляду шляхового господарства проводиться посадовими особами Служби шляху щотижня. У день, коли сталося ДТП, стрілочний перевод оглядався ним особисто, він був технічно справним. Також показав, що він був присутнім в якості спеціаліста при проведенні під час досудового розслідування слідчого експерименту за участю двох водіїв трамваю. Вважає, що водієм трамваю Ісаєвою були порушені вимоги регламенту проїзду автоматичного стрілочного переводу в частині недопустимості проїзду повітряного контакту до тих пір, поки попереду їдучий вагон усіма колесами не проїде стрілку, при цьому дистанція безпеки повинна бути не менше 60 метрів. Про це сповіщає сигнальний знак на дорозі.

Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_23 , який суду показав, що він їхав у вагоні трамвая під керуванням ОСОБА_19 , слідом за їх трамваєм, на відстані приблизно 50 метрів, їхав трамвай під керуванням ОСОБА_4 . На стрілочному переводі водій ОСОБА_19 вийшла та перевела стрілку у депо, а не прямо. Трамвай під керуванням ОСОБА_17 стояв за блокіровкою стрілочного переводу. Він це бачив, бо вийшов разом із іншими пасажирами через передні двері на вулицю. Також допитана в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_24 суду показала,що їхала у трамваї під керуванням ОСОБА_4 , стояла попереду та бачила, що їх трамвай під`їхав до стрілочного переводу після того,як трамвай під керуванням ОСОБА_19 зійшов з рейок.

Проте, суд не приймає до уваги покази вказаних свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та відноситься до них критично, оскільки вони є суперечливими та спростовуються показами потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , інших свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , які повністю узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами,покази цих потерпілих та свідків судом визнаються правдивими та достовірними.

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.03.2015р. , схемою та ілюстративною таблицею до нього, під час якого було оглянуто місце ДТП, зафіксовано положення трамваю «Т-3» бортового номеру НОМЕР_2 ,маршруту №27 та трамваю «Т-3м», бортового номеру НОМЕР_1 після пригоди, оглянутий їх технічний стан ,все зафіксовано схематично (а.с.1-16 т.2 судової справи);

- висновком судово-медичної експертизи №192-А/15 від 27.03.2015 р., відповідно до якого у ОСОБА_25 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому діалізу обох кісток правої гомілки у верхній третині з послідовною ампутацією правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини стегна, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та за критерієм стійкої втрати працездатності більш ніж 33%. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди, на яку вказує потерпілий та відомо з постанови слідчого(а.с.17-18 т.2 суд.справи);

- висновком судово-медичної експертизи №195-А/15 від 03.04.2015 р., відповідно до якого у ОСОБА_6 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді розриву правої легені, правостороннього гемопневмотораксу, розриву селезінки, гемоперитонеума другого ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди, за обставин та у строк, вказаних у постанові слідчого (а.с.19-20 т.2 судової справи);

- висновком судової авто -технічної експертизи №3424 від 26.05.2015р. та фототаблиці до нього (а.с.22-30 т.2 судової справи),згідно якого на момент експертного огляду гальмівні системи, ходова частина(візки, колеса, бандажі) трамвайного вагона Т-3 №3094,яким керувала ОСОБА_12 на момент ДТП, знаходилися в працездатному стані. На момент експертного огляду несправності гальмівних систем та ходової частини вказаного трамвайного вагона, які б, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з пригодою та які б міг виявити водій до ДТП, відсутні ;

- висновком комісійної судової авто-технічної експертизи №10328 від 25.12.2015р. та фото таблиці до нього (а.с.33-38 т.2 судової справи),згідно якого в місці сходу трамваю Т-3 №3094 на момент огляду технічний стан рейкової колії та стрілочного переводу, відповідав вимогам п.п.2.2.4.4;2.2.4.6 та 2.2.7.9 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса. На момент огляду рейкової колії та стрілочного переводу знаходилися в працездатному стані, але в якому саме технічному стані, встановити експертним шляхом не уявляється можливим;

- висновком судово-медичної експертизи №1037А/15 від 16.11.2015р. визначено, що встановлення зв`язку між не своєчасним наданням медичної допомоги ОСОБА_5 , якщо такий буде встановлений, та ампутацією його кінцівки, являється компетенцією комісійної судово-медичної експертизи( 39-40 т.2 с.справи);

-висновком комісійної судово-медичної експертизи №438-КЕ/2015 від 31.03.2016р. (а.с.42-48 т.2 судової справи) згідно якого вивільнення ОСОБА_5 з-під трамваю та його доставку до медичного закладу слід вважати своєчасними. Відповідна медична допомога у стаціонарі також надана своєчасно і у повному обсязі. Але незважаючи на вищезазначені дані перебіг наявної тяжкої травми правої нижньої кінцівки з інфікуванням кісткових і м`яких тканин у зоні перелому ускладнився розвитком гнійно-септичного процесу у вигляді біогенних міонекрозів гомілки та стегна. Це у свою чергу могло привести до настання смерті хворого від арозивної кровотечі з магістральних судин правої нижньої кінцівки. Тому лікарями була вірно обрана тактика хірургічної ампутації кінцівки на рівні межі середньої та нижньої третини стегна з метою запобігання подальшого розвитку загрозливих для життя станів і збереження життя хворого . Ампутація правої нижньої кінцівки хворого ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, які він отримав внаслідок ДТП 05.03.2015р.;

- протоколом слідчого експерименту від 09.07.2015р.,проведеного за участю свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , у присутності потерпілого ОСОБА_5 , понятих та спеціалістів ,згідно якого свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_19 на місці погодилися відтворити обстановку та обставини дорожньо-транспортної пригоди ,свідок ОСОБА_22 розповісти та показати принцип роботи стрілочного переводу (а.с.49-52 т.2 судової справи);

- висновком комісійної судової авто-технічної експертизи №7038 від 30 .09.2015р.,згідно якого ,з технічної точки зору, причиною сходу трамвая Т-З №3094 з рейкових колій явилася технічна несправність стрілочного переводу, яка полягала у тому, що з однієї сторони автоматичне переміщення пера стрілки відбулося лише для руху вліво, відносно напрямку руху трамвая, а для руху прямо, необхідно було перо стрілки переміщати вручну за допомогою ломика водія. З іншої сторони, причиною сходу трамвая Т-3 № НОМЕР_2 з рейкових колій явилось те, що водієм трамвая № НОМЕР_1 , що слідував позаду, був здійснений проїзд вхідної ліри в момент, коли трамвай №3094 ще знаходився в стадії проїзду стрілочного переводу.

В даній дорожній ситуації технічна можливість уникнути пригоди діями водія ОСОБА_12 не визначалася, і в її діях невідповідностей вимогам ПДР України та Правил експлуатації трамвая та тролейбуса не вбачається.

В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 повинна була діяти згідно з вимогами п.п.4.4.1.2 та 4.4.1.9 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса та її дії не відповідали вимогам вказаних Правил експлуатації трамвая та тролейбуса. Показання водія ОСОБА_17 , надані під час слідчого експерименту в тій частині, що вона зупинила трамвай до розташування вхідної ліри і відновила рух лише після настання взрізу переднього трамвая, з технічної точки зору, являються неспроможними, а показання водія ОСОБА_19 , про перетин заднім трамваєм вхідної ліри, коли вона ще не завершила проїзд стрілки, не позбавлені технічної спроможності. Тому в даній дорожній ситуації, що сталася, дії водія ОСОБА_17 не відповідали вимогам п.п.4.4.1.2 та 4.4.1.9 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса;

- протоколами засідань атестаційної комісії з перевірки теоретичних знань та практичних навичок управління водіїв трамвая від 21.01.2015р. та 13.02.2015р.,стажувального листу з яких вбачається, що водій трамвая ОСОБА_26 проходила перевірку знань атестаційною комісією КП «Салтівське трамвайне депо», їй було призначено 70 годин стажування ,в тому числі на 27 маршруті, через його проходження та виявлення відповідних знань була допущена комісією до самостійної роботи з 13.02.2015р. (а.с.64-66 т.2 судової справи)

Таким чином, суд, допитавши обвинувачену, потерпілих, свідків, ретельно дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена в повному обсязі, а тому її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_4 , яка заперечує обставини скоєного нею злочину та розцінює їх як її намагання пом`якшити відповідальність за скоєне. Той факт, що стрілочний перевод перебував у несправному стані ніяким чином не може звільняти обвинувачену ОСОБА_4 від причинного зв`язку з подією, так як остання завдяки невитриманій дистанції задіяла автоматичний перевід стрілки пера у ліво, що призвело до сходу трамваю з рейок.

Покази ОСОБА_4 в тій частині, що вона зупинила трамвай до розташування вхідної ліри і відновила рух лише після настання сходу попереду їдучого трамваю, з технічної точки зору, є неспроможними, що підтверджено висновком комісійної судової авто-технічної експертизи №7038 від 30 .09.2015р.,оскільки перевод стрілки можливий лише при перетинанні вхідної ліри трамваєм.

Відповідно до ст.ст. 66 та 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, за колишнім місцем роботи (КП «Салтівське трамвайне депо») характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання у гуртожитку.

При цьому, суд враховує позицію потерпілих щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_4 несурового покарання та вважає що її виправлення та цілі покарання стосовно неї в цілому можуть бути досягнуті шляхом призначення їй покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, але зі звільненням від відбування основного покарання, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 до відповідача КП «Салтівське трамвайне депо» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 13151,28 грн. та моральної шкоди у розмірі 500 000 грн., яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.

Згідно частин 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)

При цьому особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 на час скоєння ДТП перебувала в трудових відносинах з КП «Салтівське трамвайне депо» , а тому вартість матеріальних збитків на лікування, спричинених потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_5 у розмірі 13151 грн.28 коп., підтверджених відповідними чеками, виписками з медичної картки хворого (а.с.36-51 т.1 судової справи), підлягають стягненню саме з КП «Салтівське трамвайне депо» .

Позивач також просив суд стягнути спричинену моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.

Згідно ст.23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що діями ОСОБА_4 було завдано шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 , який тривалий час перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, переніс оперативне втручання та отримав каліцтво, з урахуванням його психоемоційних переживань, понесених внаслідок отриманої травми, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідного часу та зусиль, направлених для їх відновлення, суд вважає доведеним факт спричинення йому діями обвинуваченої моральної шкоди.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи, ступінь вини обвинуваченої та враховуючи висновок комісійної судової авто-технічної експертизи №7038 від 30 .09.2015р., згідно якого причиною сходу трамвая з рейкових колій явилася також технічна несправність самого стрілочного переводу , враховуючи також принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, стягненню на його користь з відповідача КП «Салтівське трамвайне депо`у відповідності до ст.ст.23,1167,1172 ЦК України на відшкодування вказаної шкоди підлягає сума у розмірі 30 000,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні цивільного позову потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 до відповідача КП «Салтівське трамвайне депо» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 8315,44 грн. та моральної шкоди у розмірі 300 000 грн., яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 на час скоєння ДТП перебувала в трудових відносинах з КП «Салтівське трамвайне депо» , а тому вартість матеріальних збитків на лікування, спричинених потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_6 у розмірі 8068 грн. 39 коп. , підтверджених відповідними чеками, виписками з медичної картки хворого (а.с.55-66 т.1 судової справи), підлягають стягненню саме з цивільного відповідача КП «Салтівське трамвайне депо» .

Щодо позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення з відповідача суми благодійного внеску у розмірі 10 грн., витрат на проїзд міським залізничним транспортом матері потерпілого ОСОБА_6 до лікарні у розмірі 141 грн.84 коп. та витрат на проїзд у міському транспорті м.Харкова -41 грн., суд відмовляє у їх задоволенні в повному обсязі, оскільки всупереч вимог ст.ст.10,60 ЦПК України позивачем не доведено,що вказані витрати пов`язані саме із спричиненням йому тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП,що сталося 05.03.2015р.

Щодо відшкодування моральної шкоди КП «Салтівське трамвайне депо» у розмірі 300 000 грн., то розмір такого грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи наведене, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 у зв`язку із спричиненням йому тяжких тілесних ушкоджень, порушенням життєвих зв`язків, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з КП «Салтівське трамвайне депо» в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6 30 000 грн.

Не підлягають стягненню з цивільного відповідача на користь позивачів ОСОБА_27 та ОСОБА_6 витрати на сплату судового збору у розмірі 4000 грн. та 3000 грн. відповідно (а.с.69,91т.1 судової справи), оскільки згідно п.2, 6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі -у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Тому зайво сплачений судовий збір позивачами при зверненні до суду з даними позовами може бути повернутий судом за їх відповідними заявами.
Заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави про стягнення з відповідача ОСОБА_4 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 в ХМКЛШНМД ім.Мещанінова підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст.128,129 КПК України,ст.1206 ЦПК України.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої .

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Речових доказів по кримінальному провадженню не має.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Головного управління Державного казначейства України в Харківській області витрати на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 12 332 (дванадцять тисяч триста тридцять дві) грн.83 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково. Стягнути з КП «Салтівське трамвайне депо» на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 13151 грн. 28 коп., моральної шкоди - 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., а всього 43151 (сорок три тисячі сто п`ятдесят одна) грн.28 коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити частково. Стягнути з КП «Салтівське трамвайне депо» на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 8068 грн. 39 коп. ,моральної шкоди - 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., а всього 38068 (тридцять вісім тисяч шістдесят вісім) грн.39 коп.

Процесуальні витрати в сумі 8448 (вісім тисяч чотириста сорок вісім) грн. на залучення експертів авто-техніків стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8-А. м. Харків, 61177, код ЄДРПОУ 2883133).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1