Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/68/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2017 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002356 стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лікарівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, що не працює, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-04 січня 1996 року Каменським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
-11 квітня 1996 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.. ст.. 86-1,43,44 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією всього майна;
-28 серпня 2000 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією всього майна;
-13 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. 28 березня 2006 року Апеляційним судом Кіровоградської області вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2005 року скасований, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
-31 травня 2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 29.03.2012 року постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда замінено не відбуту частину строку покарання на більш м`яке у вигляді обмеження волі на 1 рік 5 місяців 19 днів;
-30 вересня 2013 року Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначенопокарання у виді обмеження волі строком на 9 місяців 1 день. 22 серпня 2014 року звільнивсяпо відбуттю строку покарання,

повернуто прокурору Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області для усунення недоліків, передбачених ст. 291 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
10 жовтня 2016 року до Олександрійського районного суду Кіровоградської області надійшов на розгляд обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0002356 стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України.

На стадії підготовчого провадження, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року обвинувальний акт з додатками по даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 повернуто прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінального процесуального законодавства України.

Рішення суду обґрунтовано тим, що пред`явлене обвинувачення не конкретизоване в частині заподіяння потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, а саме які тілесні ушкодження отримала потерпіла, їх локалізація, відсутнє посилання на ступінь тяжкості цих ушкоджень, а направлений до суду на розгляд обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, відповідно до якої обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення кримінального закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про неможливість провести судовий розгляд даного кримінального провадження, оскільки досудовим слідством пред`явлене обвинувачення не конкретизоване.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції вказуючи на те, що дана ухвала є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню.

В якості обґрунтування зазначає, що відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року під насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання ударів, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Тобто, для встановлення кваліфікуючої ознаки «насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі» слід розуміти не тільки легке тілесне ушкодження, ступінь тяжкості якого встановлюється у висновку судово-медичної експертизи, а і інші насильницькі дії, перелік яких законом не визначений.

Прокурор у даному кримінальному провадженні вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для повернення обвинувального акту, а незаконне та необґрунтоване рішення суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України регламентовано обов`язкове наведення в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як убачається з обвинувального акту, він хоч і містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, але в частині заподіяння потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не конкретизовано.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України як вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинено повторно.

Тобто однією з кваліфікуючих ознак вчиненого обвинуваченим правопорушення є застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Однак з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається,що судово-медична експертиза з метою встановлення ступеню тяжкості нанесених потерпілій тілесних ушкоджень не проводилась.

А відповідно від визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, з`ясування фактичних обставин справи і залежить правильна кваліфікація дій обвинуваченого.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт, всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не містить чіткого визначення про характер, локалізацію та ступінь тяжкості отриманих потерпілою ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Таким чином, пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є неконкретним, явно порушує його право на захист, а обвинувальний акт з додатками в даному кримінальному провадженні мають суттєві недоліки, в зв`язку з чим підлягає безумовному поверненню прокурору для їх усунення, а тому підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року в кримінальному провадженні № 0002356 стосовно ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків передбачених ст. 291 КПК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ (підписи):

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2 .