У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні 27 квітня 2017 року у м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2016 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця м. Одеси,
такого, що не має судимості,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України (далі КК) на підставі ч. 4 ст. 309 КК у зв`язку із зверненням його до лікувального закладу та початком лікування від наркоманії.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він придбав за невстановлених обставин і зберігав за місцем проживання для власного вживання, без мети збуту порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін вагою 0,6831 г у перерахунку на суху речовину.
У касаційній скарзі прокурор посилається на невідповідність ухвали вимогам ст. 419 КПК України (далі КПК). Зазначає, що апеляційний суд в ухвалі не виклав суть апеляційних вимог прокурора, не надав відповіді на всі питання та не обґрунтував належним чином своє рішення. Також вважає, що суд першої інстанції належним чином не перевірив, з якою метою ОСОБА_6 почав лікуватися від наркоманії. Просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
В апеляційній скарзі прокурора ставилось питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з її необґрунтованістю та передчасністю. Прокурор посилався на те, що судом першої інстанції неналежним чином перевірено, чи дійсно останній почав лікуватися самостійно з метою вилікуватися від наркоманії, а не з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. При цьому доказів на підтвердження своїх сумнівів прокурором не надано.
Однак, зі змісту ухвали убачається, що наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи судом перевірено й спростовано.
Так, судом встановлено, що прокурор звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зверненням його до лікувального закладу та початком лікування від наркоманії.
Як убачається з матеріалів провадження, 18 лютого 2016 року ОСОБА_6 добровільно звернувся до лікаря нарколога Одеського обласного медичного центру психологічного здоров`я (ООМЦПЗ) з метою проходження амбулаторного лікування від наркотичної залежності. Згідно довідки головного лікаря ООМЦПЗ за письмовою згодою ОСОБА_6 після обстеження було поставлено на профілактичний облік з діагнозом «вживання наркотичних речовин за шкідливими наслідками для здоров`я» та призначено амбулаторне лікування протягом одного місяця з наступною реабілітаційною програмою тривалістю до трьох місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікуватися від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за ст. 309 КК.
Судами першої та апеляційної інстанції перевірено підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК. Будь-яких обставин, що унеможливлюють задоволення клопотання прокурора про застосування ч. 4 ст. 309 КК не виявлено, не наведено їх і в апеляційній скарзі прокурора.
Отже, апеляційний розгляд кримінального провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду належним чином мотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Підстав для скасування чи зміни ухвали не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3