Справа № 375/119/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/507/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 22.06.2017

ВИРОК
Іменем України

22 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 27.02.2017 року, яким :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого; засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком також вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

11.11.2016 року біля 13 години ОСОБА_8 , на порушення п.п.1.3, 2.3 (б) , 10.1, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України керуючи технічно справним автомобілем марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та рухаючись по автодорозі сполученням смт. Рокитне с. Шарки Рокитнянського району в напрямку с. Шарки, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що його дії будуть безпечними для інших учасників руху, виконуючи маневр обгону невстановленого автомобіля червоного кольору, що рухався попереду, виїхав на смугу зустрічного руху транспортних засобів, де допустив зіткнення з моторолером марки DELTA, модель EX 50 QT-B, № рами НОМЕР_2 без номерного знаку під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху.

Внаслідок вищевказаної ДТП водій моторолера ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження від яких 11.11.16 року біля 18 години помер в Рокитняннській ЦРЛ.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Київської області просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та, відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що при вирішенні питання про обрання додаткового покарання судом враховано лише дані про особу обвинуваченого, однак не враховано те, що дорожньо-траспортна пригода відбулась при здійсненні обгону, та сам виїзду обвинуваченим на зустрічну смугу в денний період доби. З чого можна зробити висновок, що жодних перешкод для дотримання обвинуваченим Правил дорожнього руху не було. Як наслідок, вказані порушення призвели до уникнення обвинуваченим додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами та призначення покарання, яке явно не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину через м`якість а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 та кваліфікації його дій за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, учасниками судового провадження не оспорюється.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, а саме порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що на думку колегії суддів, не відповідає характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним злочину.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції особливої частини КК України, що передбачає покарання за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції взяв до уваги як пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, а також врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, позитивні характеристики та призначив обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, однак враховуючи особу обвинуваченого, його характеристики, думку потерпілої, яка не має до нього претензій і просить не позбавляти волі, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і прийняв рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На думку колегії суддів визначений судом вид та розмір основного покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення із точки зору його справедливості, розумності та достатності, а вирок в цій частині належним чином мотивований.

При цьому суд правильно прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання засудженого можливе без його ізоляції від суспільства та обґрунтовано звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Натомість, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині безпідставного незастосування судом додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та вважає це рішення необґрунтованим, оскільки з вироку суду вбачається, що обвинуваченим при керуванні транспортним засобом були грубо порушені ПДР України, що призвело до тяжких наслідків - смерті потерпілого ОСОБА_10 .

З урахуванням наведеного, конкретних обставин кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання з постановленням в цій частині нового вироку.

При призначені обвинуваченому покарання, колегія суддів враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, але вчиненим з необережності, обставини його вчинення та наслідки, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, брав участь у антитерористичній операції, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, однак підтримала апеляційну скаргу прокурора в частині призначення додаткового покарання, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого та відшкодування шкоди потерпілій, відсутність обставин, що обтяжують покарання, знаходить за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому колегія суддів знаходить за можливе застосувати до обвинуваченого ст.ст. 75, 76 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде відповідати вимогам кримінального закону і є необхідним та достатнім для досягнення його мети.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити. Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 27.02.2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

В цій частині ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

С У Д Д І :