Справа № 202/5035/17
Провадження № 1-кс/202/1548/2017
УХВАЛА

02 серпня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0001214 від 18.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18.06.2017 за № 0001214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
02 серпня 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна.
Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 02 серпня 2017 року.
В своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт - позбавлення права на відчуження, розпорядження нерухомого майна - будівлі підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: будівлі підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів літ. А1, загальною площею 76,7 кв.м.; ганок літ. а, зареєстровано за ОСОБА_5 . (і.п.н. НОМЕР_1 ).

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 18.06.2017 року, приблизно о 10:00 год., невстановлена особа шляхом підбору ключів незаконно проникла до салону транспортного засобу - автомобілю "Тойота Каролла", д. н. НОМЕР_2 , який знаходився біля будинку № 4 по вул. Осінній у м. Дніпро, звідки таємно викрала чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: барсетку, в якій знаходились грошові кошти, в сумі 1000 грн., оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину втекла.
Даний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18.06.2017 за № 0001214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав покази про те, що 18.06.2017 приблизно о 10:00 год. останній припаркував біля буд. № 4 по вул. Осінній в м. Дніпро транспортний засіб автомобіль «Тойота Каролла», д.н. НОМЕР_2 , та пішов по своїм особистим справам. Повернувшись приблизно через годину, ОСОБА_5 побачив, що передні пасажирські двері автомобілю відчинені, без пошкодження замка. Також ОСОБА_5 виявив відсутність своєї барсетки (шкіряна, чоловіча барсетка чорного кольору), в якій знаходилися грошові кошти на суму 1000 грн. та оригінали правовстановлюючих документів, а саме: Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 13.04.2017, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровсього міського нотаріального округу ОСОБА_6 , реєстровий номер 1192.
За даним договором на праві власності до ОСОБА_5 перейшло нерухоме майно, а саме: молокозавод, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; ринок за адресою АДРЕСА_3 ; будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_3 ; будівля підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів за адресою АДРЕСА_1 ; ринок за адресою АДРЕСА_4 ; комплекс по переробці сільськогосподарської продукції за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський р-н, сільська рада Любимівська; база відпочинку за адресою АДРЕСА_5 .
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: будівлі підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: будівлі підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів літ. А1, загальною площею 76,7 кв.м.; ганок літ. а, зареєстровано за ОСОБА_5 . (і.п.н. НОМЕР_1 ).

У зв`язку з викладеним, та тим, що потерпілий побоюється за те, що невідомі особи можуть скористатися вказаним вище оригіналом документа та розпорядитися зазначеним вище майном без його згоди, ОСОБА_5 звернувся до органів досудового розслідування з метою накладення арешту на вказані об`єкти нерухомості, що належать ОСОБА_5 на праві власності.
Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату та час засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, що подала клопотання.
Із матеріалів клопотання слідчого вбачається, що метою накладення арешту на будівлі підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є запобігання відчуження вищезазначеного об`єкта нерухомості як речового доказу третім особам.
Втім, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю що клопотання про накладення арешту на об`єкт нерухомості з метою збереження речових доказів є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, враховуючи той факт, що будівлі підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 не є речовим доказом, оскільки вищезазначений об`єкт нерухомості не відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України. В даному випадку об`єктом кримінально протиправних дій є правовстановлюючий документ на вищезазначений об`єкт нерухомості, а саме, Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 13.04.2017, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , реєстровий номер 1192, а не сам об`єкт нерухомості.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0001214 від 18.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1