Дата документу Справа № 335/4829/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/192/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4829/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0001115, № 0002050, які об`єднані судом в одне провадження, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 16.11.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України;

в с т а н о в и л а:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 15.03.2016 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщені магазину «ProStor», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 196, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрала жіночу туалетну воду Angel Schlesser 50 мл з полиці з товаром торгового залу магазину та користуючись тим, що її дії не помічені працівниками магазину, поклала викрадену туалетну воду у свою жіночу сумку, що була з нею.
Після чого, ОСОБА_7 почала рухатися у бік виходу з магазину, але, проходячи біля каси магазину, спрацювала сигналізація магазину на викрадене майно внаслідок того, що ОСОБА_7 пройшла повз касу з неоплаченим товаром - туалетною водою Angel Schlesser 50 мл, що у той час була у неї в сумці. ОСОБА_7 усвідомлюючи, що її злочинні дії помічені внаслідок спрацювання сигналізації магазину, продовжуючи свої злочині дії, направлені вже на відкрите викрадення чужого майна, втекла у невідомому напрямку з викраденою туалетною водою, тим самим відкрито викрала майно, що належить ТОВ «Стиль Д».
Крім того, 16 червня 2016 року, приблизно о 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі гіпермаркету ТОВ «Ашан Гіпермаркет Україна», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1б, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагалась таємно викрасти з торгової полиці майно, що належить ТОВ «Ашан Гіпермаркет Україна», а саме: тапочки жіночі ш.к. 786, вартістю 32 гривні 50 копійок без ПДВ; кепка жіноча ш.к. 260, вартістю 53 гривні 54 копійки без ПДВ; жіночий гаманець ш.к. НОМЕР_1 , вартістю 73 гривні 77 копійок без ПДВ; жіночі окуляри ш.к. 083, вартістю 16 гривень 67 копійок без ПДВ; сумка жіноча ш.к. 3918, вартістю 24 гривні 65 копійок без ПДВ; окуляри жіночі ш.к. 181, вартістю 8 гривень 33 копійки без ПДВ; бюстгальтер ш.к. 0469, вартістю 120 гривень 83 копійки без ПДВ; бюстгальтер ш.к. 018, вартістю 214 гривень 24 копійки без ПДВ; браслет ш.к. 655, вартістю 30 гривень 05 копійок без ПДВ; браслет ш.к. 624, вартістю 30 гривень 05 копійок без ПДВ; сережки ш.к. 652, вартістю 28 гривень 53 копійки без ПДВ; браслет жіночий ш.к. 907, вартістю 41 гривня 20 копійок без ПДВ; сережки жіночі ш.к. 829, вартістю 24 гривні 17 копійок без ПДВ; сережки жіночі ш.к. 698, вартістю 41 гривня 07 копійок без ПДВ; сережки жіночі ш.к. 856, вартістю 31 гривня 69 копійок без ПДВ; браслет жіночий ш.к. 182, вартістю 23 гривні 28 копійок за одиницю товару без ПДВ; сховавши частину вищевказаного товару до своєї жіночої сумки, а частину сховала до кишені шортів, в яких була вдягнута, чим намагалась завдати матеріальну шкоду ТОВ «Ашан Гіпермаркет Україна» на загальну суму 754 гривні 57 копійок, але не довела злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником охорони супермаркету з викраденим товаром, після проходження касової зони та в подальшому передана працівникам поліції.
В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, вважає, що покарання, призначене вироком суду першої інстанції, не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок суворості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначаючи покарання обвинуваченій, суд не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину; те, що вона свою вину визнала повністю; щиро розкаялася; активно сприяла розслідуванню; матеріальна шкода відшкодована; відсутні скарги на неї за місцем проживання; крім того, є особою молодого віку.

За таких обставин, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість; призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, яке є співрозмірним її діянням та особі обвинуваченої, застосувавши вимоги ст. 69 КК України.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_7 просили рішення суду першої інстанції скасувати і призначити новий судовий розгляд у тому ж суді, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції порушив вимоги ч.3 ст.349 КПК України, оскільки обвинувачена не погоджувалася з обвинуваченням її в скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, а тому суд повинен був провести судовий розгляд щодо цього злочину у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисника ОСОБА_8 та обвинувачену ОСОБА_7 ; прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог сторони захисту; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок районного суду підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції, дотримано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , суд розглянув у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Як слідує із заяви обвинуваченої від 27.09.2016 року (а.п.94) вона свою вину у повному обсязі визнала у скоєнні кримінального правопорушення, яке їй було пред`явлене, погодилась із його кваліфікацією та цивільним позовом, і прохала суд не досліджувати обставини скоєння злочину.

Однак, обвинуваченій було пред`явлене обвинувачення у скоєнні двох злочинів, які мають різну кваліфікацію, і тому визначитися у яких з пред`явлених злочинів вона визнала себе винною у повному обсязі і просила розглянути провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК невідомо. До того ж суд, у мотивувальній частині свого рішення (абз. 2 зворотного аркушу вироку а.п. 97), зазначив, що обвинувачена визнала себе винною лише у скоєнні крадіжок, що, з огляду на її покази як в районному суді, так і у суді апеляційної інстанції, ставить під сумнів повне визнання ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні грабежу.

Суд першої інстанції, розглядаючи провадження відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК в частині обмеження обсягу доказів, що підлягали дослідженню в судовому засіданні, не звернув уваги на суттєві розбіжності у показах обвинуваченої, а отже не звернув увагу на те, що обвинувачена фактично визнала свою вину частково, стверджувала про скоєння 15.03.2016 рокунею крадіжки з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а не грабежу, а тому, оскільки з`ясування цих обставин могло вплинути на остаточну кваліфікацію злочину це, на думку колегії суддів, було перешкодою для розгляду судом провадження в порядку, визначеному частиною 3 статті 349 КПК України.

Крім того, у формулюванні обвинувачення визнаного доведеним, суд не зазначив суму збитків ТОВ «Стиль Д» від дій обвинуваченої за епізодом від 15.03.2016 року, що є обов`язковим для злочинів з матеріальним складом.
За таких обставин, колегія суддів, не обговорюючи питання доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 , правильності кваліфікації її дій та призначеної міри покарання, вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки місцевий суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі і права на захист.

Таким чином, колегія суддів вважає, що встановленим судом порядком розгляду справи, а також не належним мотивуванням ним своїх висновків, щодо встановлення вини обвинуваченої поза розумним сумнівом, порушені мінімальні гарантії прав обвинуваченої на справедливий судовий розгляд, гарантовані у демократичних, правових державах, оскільки можливість представлення обґрунтувань та обстоювання своїх позицій стосовно обставин подій, а також доказів, як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, мають особливе значення для вирішення питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих їй злочинів, один з яких є тяжким, у свою чергу призвело до того, що весь розгляд справи щодо неї в цілому набув несправедливого характеру.

Беручи до уваги виключно специфічні обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що право на захист зазнало такого обмеження, відповідно до якого обвинувачена ОСОБА_7 , була позбавлена можливості скористатися справедливим судом, що суперечить положенням пунктів 1 та 3(d) статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Колегія нагадує, що гарантії, наведені в пункті 3(d) статті 6 Конвенції, є особливим аспектом права на справедливе судове слухання справи, яке наведено в пункті 1 цього положення, яке слід брати до уваги для того, щоб зробити будь-яку оцінку неупередженості провадження. Суд має розглянути кримінальне провадження в цілому, із урахуванням прав захисту та всіх учасників кримінального провадження.

Виходячи із положень ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги і зобов`язаний повторно дослідити лише ті обставини, які досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

У даному випадку суд апеляційної інстанції позбавлений можливостей щодо перегляду вироку суду через не дослідження доказів, а отже і подальшої оцінки таких доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, оскільки з огляду на зміст мотивувальної частини вироку, ці обставини під час кримінального провадження в суді першої інстанції не досліджувались, що призвело до порушення права обвинуваченої на захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, оскільки вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, суду першої інстанції при новому розгляді, при дотриманні процедури такого розгляду, встановленої процесуальним законом, необхідно урахувати наведене у цій ухвалі, при суворому дотриманні права на захист та принципу змагальності сторін, дати належну оцінку усім наданим як стороною обвинувачення, так і стороною захисту доказам, з обов`язковою їх мотивацією, та ухвалити судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 7,8,9, 404, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 рокувідносно ОСОБА_7 - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Матеріали кримінального провадження направити до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4