154/486/17
1-кп/154/52/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року, Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000009 внесеному до ЄРДР 04.01.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, раніше судимого:

1.вироком Володимир-Волинського міського суду від 23.04.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

2.вироком Любомльського районого суду Волинської області від 25.08.2015 року за ч. 1 ст. 305 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією психотропних речовин, звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75,76 КК на строк 2 роки,-

за ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:

24.12.2016 року близько 15 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Наш Край», що по вулиці Ковельській, 100 в місті Володимир-Волинський Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із полиць торгового залу вказаного магазину один лосьйон після гоління марки «Nivea», вартістю 151 грн. 69 коп., один дезодорант марки «Rexona», вартістю 48 грн. 50 коп., одну зубну пасту «Sensodyne» велика упаковка ємністю 100 мл, вартістю 64 грн. 99 коп., комплект із двох зубних щіток марки «Colgate», вартістю 60 грн. 00 коп., належні приватному підприємцю ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 325 грн. 18 коп.

Крім цього, 24.12.2016 року близько 16 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із полиць торгового залу вказаного магазину один бальзам після гоління марки «Nivea», вартістю 105 грн, 59 коп., одну піну для гоління марки «Nivea», вартістю 63 грн. 39 коп., один крем після гоління марки «Arko» , вартістю 20 грн. 79 коп., один комплект із двох батарейок марки «Duracell», вартістю 21 грн. 75 коп., належні приватному підприємцю ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 211 грн. 52 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, дав покази про обставини його вчинення, у вчиненому щиро розкаявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої і дослідженням характеризуючих документів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив повторне, таємне викрадення чужого майна, його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд враховує особу обвинуваченого, а саме, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив в період іспитового строку.
На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 25 серпня 2015 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обрану - домашній арешт.

Речові докази по справі: дві батарейки повернути потерпілій ОСОБА_4 , комп`ютерний диск формату «CD-RW» із відеозаписом з камер спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1