Справа № 370/2763/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/976/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 2 30.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
30 серпня 2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 17 липня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001095 від 28 грудня 2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Макарівського району Київської області, громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, повернуто керівнику Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що при складанні обвинувального акту допущені істотні суперечності щодо форми вини, що вказує на неконкретність обвинувачення та не зазначено анкетних відомостей кожного потерпілого.

Крім того, обвинувальний акт містить посилання на докази, отримані протягом досудового розслідування, а саме на висновок судово-медичної експертизи №94 від 28.12.2015 року.

Також, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, адже не містить відомостей щодо прийнятих під час досудового розслідування всіх процесуальних рішень та всіх вчинених процесуальних дій, а саме: не зазначено день та час проведення процесуальних дій (вручення повідомлення ОСОБА_8 про підозру, ознайомлення з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, відсутні відомості про винесення ухвал слідчими суддями по розгляду скарг захисника; відсутні відомості про відкриття органу досудового розслідування матеріалів стороною захисту та про надання прокурором доручення слідчому на відкриття матеріалів досудового розслідування.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану хвалу скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а провадження направити на новий судовий розгляд в підготовче засідання.

Свої вимоги мотивує тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема у ньому зазначені анкетні дані потерпілої ОСОБА_10 . Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України в обвинуваченні щодо ОСОБА_8 встановлені та зазначені усі факти і обставини, які підлягають доказуванню. Водночас, з ухвали не вбачається в чому полягають суперечності щодо форми вини. Умисел обвинуваченого сформульований у формі змішаної вини, яка полягає у вчиненні ним умисних дії, при яких він не передбачав суспільно небезпечних наслідків, які наступили, але повинен був і міг їх передбачити, отже вчинив злочин з необережності, який обґрунтовано кваліфіковано за ст.128 КК України, і про це чітко зазначено в обвинуваченні, тому будь-які суперечності в ньому щодо форми вини відсутні.

Суд прийшов до помилкового висновку, що обвинувачення містить посилання на докази, оскільки в обвинуваченні слідчий зазначає висновок судово-медичної експертизи не як доказ, що підтверджує вину обвинуваченого, а як спосіб встановлення тілесних ушкоджень і їх перелік, що є невід`ємною частиною «суттєвих обставин» відповідно до ч.б ст.227 та ч.5 ст.291 КПК України.

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, який складається слідчим або прокурором як процесуальний документ фіксування кримінального провадження, є інформаційним додатком до обвинувального акта. Внаслідок цього не може впливати на права і обов`язки учасників, та не має юридичних наслідків, а є лише допоміжним документом, який надає змогу суду перевірити, зокрема законність дій органів досудового розслідування, достовірності доказів, тощо.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у обвинувальному акті зазначено дані лише потерпілого ОСОБА_10 , проте у п.11 реєстру матеріалів досудового розслідування вказано про допит потерпілої ОСОБА_11 . Також, у обвинувальному акті не наведено інформації про особу, якій було завдано тілесні ушкодження.

Крім того, у обвинувальному акті не наведено чіткого формулювання суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 злочину, оскільки не зрозуміло, його обвинувачують у вчиненні умисної дії чи з необережності.

Також, сторона обвинувачення у змісті обвинувального акта протиправно посилається на висновок судово-медичної експертизи №94 від 28.12.2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції вказував на його невідповідність вимогам ст.291 КПК України, проте із такими висновками погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, обвинувальний акт, який складений старшим слідчим Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 , затверджений прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , відповідає вимогам ст.291 КПК України, та містить: фактичні обставини кримінального правопорушення, які, на думку прокурора, є встановленими, формулювання обвинувачення ОСОБА_8 за ст.128 КК України та правову кваліфікацію його дій з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_10 , найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; відсутність цивільного позову та витрат на залучення експерта. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Водночас, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив про суперечності щодо форми вини обвинуваченого ОСОБА_8 , але жодним чином не мотивував у чому саме вони полягають.

Крім того, в обвинувальному акті сторона обвинувачення посилається на висновок судово-медичної експертизи №94 від 28.12.2015 року не як доказ, що підтверджує вину обвинуваченого, а як спосіб встановлення тілесних ушкоджень і їх перелік, що є невід`ємною частиною «суттєвих обставин» відповідно до ч.б ст.227 та ч.5 ст.291 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Щодо висновків суду першої інстанції про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, вимогам КПК України, то колегія суддів вважає, що вони є безпідставними, оскільки згідно з положеннями ст.314 КПК України суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо саме він не відповідає вимогам КПК України, а не додатки до нього, якими і є реєстр. Тобто кримінальний процесуальний закон не визначає наявність недоліків, неповноту та неправильність даних реєстру матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

На думку колегії суддів, вказана обставина не свідчить про наявність протиріч в обвинувальному акті чи неконкретність пред`явлення обвинувачення.

Із огляду на зазначене вище, колегія суддів визнає слушними доводи прокурора про необґрунтованість повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001095 від 28 грудня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 , як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 17 липня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001095 від 28 грудня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, повернуто керівнику Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків скасувати.

Направити обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001095 від 28 грудня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України до Бородянського районного суду Київської області для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Головуючий:
Судді: