Справа № 146/12/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника особи щодо якої

застосовуються примусові заходи

медичного характеру ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Томашпіль клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, не працюючої, не одруженої, освіта вища, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживаючої в АДРЕСА_1 , не є інвалідом та потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС, у кримінальному провадженні № 0000411 від 21 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 185 КК України-,

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2016 року біля 12:00 год ОСОБА_6 , за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, погодившись на пропозицію останнього, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття скла вікна житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , проникли через вікно всередину даного будинку, звідки таємно викрали килим синтетичний розміром 250х350 см, вартість якого згідно висновку експерта № 2811/16-21 від 14 листопада 2016 року становить 1152 грн, після чого з місця події зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 184 від 26 грудня 2016 року в період часу до якого відноситься інкриміноване їй діяння ОСОБА_6 страждала на хронічне душевне захворювання у вигляді шизотипового розладу та не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду. За своїм психічним станом ОСОБА_6 не може брати участь у судовому процесі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав просив його задовольнити посилаючись на обставини зазначені в ньому.

Особа щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 в судовому засіданні допитана не була, в зв`язку з її психічним захворюванням.

В судовому засіданні представник особи, щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру - адвокат ОСОБА_8 просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру за місцем проживання останньої.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з 17 жовтня 2016 року перебував у м. Києві. До нього на мобільний телефон зателефонував сусід та повідомив, що рибаки бачили як з його будинку хтось виносив речі. На слідуючий день повернувшись з м. Київ та прийшовши до будинку він вставив віконну раму, після чого пішов до поліції аби повідомити про вчинений злочин, а коли разом з працівниками поліції повернулися до будинку та зайшовши в середину він помітив, що на стіні відсутній килим та розкидані по підлозі речі, які були складені в шафі. Вийшовши на вулицю він помітив ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та повідомив працівників поліції, які їх затримали. Тоді ОСОБА_6 розповіла, що килим вони продали жінці, яка проживає неподалік, а також повідомила, що в літній кухні стоять мішки з викраденими речами. Також ОСОБА_6 повідомила, що до вчинення злочину її змусив ОСОБА_9 . Зазначив, що претензій до ОСОБА_10 ні матеріального ні морального характеру не має. При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, покладається на думку суду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що в обідню пору, дати вона не пам`ятає, до її домогосподарства прийшов ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 та запропонували за 100 грн купити килим, пояснивши, що в будинку проводять ремонтні роботи, тому він їм більше не потрібен. Однак, оскільки у неї не було грошей, вона сказала прийти їм після 17:00 год, а біля 18:00 приїхали працівники поліції та вилучили килим.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що крадіжку килима разом з ОСОБА_6 він не здійснював, тому не може нічого пояснити по даному факту.

Також у судовому засіданні були оглянуті:

- протокол огляду місця події від 20 жовтня 2016 року;

- висновок експерта за результатами проведення судово-товарозначої експертизи № 2811/16-21 від 04 листопада 2016 року;

- висновок судово-психіатричного експерта № 184 від 26 грудня 2016 року;

- висновок судово-психіатричного експерта № 332 від 17 листопада 2016 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 листопада 2016 року;

- довідка КУ «Томашпільська центральна районна лікарня» № 1691 від 26 грудня 2016 року;

- характеристика щодо ОСОБА_6 .

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження їх під час судового розгляду, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, мало місце і вчинено воно ОСОБА_6 .

При визначенні міри примусових заходів медичного характеру суд враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експертів про вид примусових заходів медичного характеру, який може бути застосовано відносно ОСОБА_6 , а також тяжкість вчиненого нею злочину.

Згідно ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до норм КПК України застосування примусових заходів медичного характеру, встановлених статтею 94 Кримінального кодексу України, до осіб, які визначені у статті 93 Кримінального кодексу України, проводиться за ухвалою суду або постановою судді. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 „Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 184 від 26 грудня 2016 року в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння ОСОБА_6 страждала на хронічне душевне захворювання у вигляді шизотипового розладу. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння ОСОБА_6 не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді шизотипового розладу. В теперішеній час ОСОБА_6 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусово лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

З урахуванням всіх обставин, суд вважає, що ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусовго лікування у психоневрологічній лікарні із звичайним режимом нагляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92, 93, 94 КК України, ст. ст. 512-513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді примусовго лікування у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. І.О. Ющенка із звичайним режимом нагляду.

Питання про судові витрати та речові докази по справі вирішити у кримінальному провадженні, матеріали якого виділено в окреме провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_1