ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4114/16-к
Провадження № 1-кп/636/119/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001328, внесеному 15 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Просяне, Нововодолазького району, Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого: 1) 16.07.2001р. Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (1960р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 28.01.2002р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 8 днів; 2) 22.09.2003р. Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 3) 03.08.2004р. Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 04.06.2008р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 9 днів; 4) 09.09.2009р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 03.12.2012р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 29 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
в с т а н о в и в:
15.07.2016р. близько 03.00 год. ОСОБА_7 прийшов до своєї знайомої ОСОБА_8 та знаходився у неї вдома за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи злочинний намір спрямований на спричинення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопив обома руками потерпілу ОСОБА_8 за ноги нижче голені та в такий спосіб стягнув її із ліжка на підлогу, де почав хаотично наносити удари ногами та руками в область голови. Після чого, довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 самостійно припинив свої дії і залишився у приміщення домоволодіння.

Внаслідок чого, згідно висновку експерта № 222-4/16 від 12.09.2016р., на тілі потерпілої ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, синців та садна на обличчі, синці на обох плечах, перелому вінцевого відростка правої ліктьової кістки і перелом остистого відростка 5-го шийного хребця. За ступенем тяжкості черепно-мозкова травма кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, синці - легке тілесне ушкодження, перелом вінцевого відростка правої ліктьової кістки і остистого відростка 5-го шийного хребця - середнього ступеня тяжкості ушкодження.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на третину.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, підтвердивши, що під час виниклого конфлікту на ґрунті ревнощів 14.07.2016р. після 18.00 год. між ним та знайомим потерпілої ОСОБА_9 на подвір`ї, де проживає потерпіла, він ненавмисно зачепив ножем та поранив потерпілу у стегно, після чого конфлікт був вичерпаний і він пішов, а повернувшись додому до потерпілої ОСОБА_8 о 03.00 год., з якою на той час проживав, він намагався поговорити з потерпілою з приводу раніше виниклого конфлікту з ОСОБА_9 на ґрунті ревнощів, але розмова не складалася і він, підійшовши до неї, коли вона лежала на ліжку, двома руками стягнув її на підлогу і почав хаотично наносити їй удари руками в область голови, а потім самостійно припинив свої дії та пішов спати.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердила покази обвинуваченого, додавши, що обвинувачений прийшов о 03.00 год. вона вже спала, але впустила його до будинку і він почав просити у неї гроші, а після того як вона сказала йому, що у неї грошей не має, він стягнув її з ліжка, при цьому вона вдарилась головою об підлогу, та почав наносити удари руками та ногами по всім частинам тулуба, в основному по голові, при цьому вона намагалася втекти від нього, але він наздоганяв та продовжував бити.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини в умисних протиправних діяннях, які виразились у нанесенні потерпілій умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в ході судового розгляду:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.07.2016р., згідно якого ОСОБА_8 повідомила про спричинення їй 15.07.2017р. близько 03.00 год. колишнім співмешканцем ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у неї вдома за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п. 7, 8);

- протоколом огляду місця події від 15.07.2016р., в ході якого було оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_2 та вилучено нашарування біологічного походження бурого кольору , 5 кухонних ножів (а.к.п. 10-12);

- висновком судово-медичної експертизи № 111-Ч/16 від 12.09.2016р., згідно якого у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, синців та садна на обличчі, синці на обох плечах, перелом вінцевого відростка правої ліктьової кістки і перелом остистого відростка 5-го шийного хребця, колото-різана рана на лівому стегні, які виникли внаслідок ударних впливів тупим твердим предметом у випадку синців, садна та переломів, а також внаслідок впливу предмету, що володіє колото-ріжучими властивостями (одна ріжуча кромка, вістря) у випадку рани на стегні. Не виключено, що вказані ушкодження виникли у строк 15.07.2016р. За ступенем тяжкості черепно-мозкова травма та рана стегна кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, синці - легке тілесне ушкодження, перелом вінцевого відростка правої ліктьової кістки і остистого відростка 5-го шийного хребця - середнього ступеня тяжкості ушкодження (розлад здоров`я більше 21 дня) (а.к.п. 40-42);

- висновком судової імунологічної експертизи № 526-Ис/16 від 30.08.2016р., згідно якого кров ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемагглютининами анти-А та анти-В; на фрагменті марлевого бинту зі змивами з підлоги у кімнаті № 7 (об`єкт № 1), вилученими при огляді місця пригоди за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи О з ізогемагглютининами анти-А та анти-В, походження якої від потерпілої ОСОБА_8 не виключається (а.к.п. 51, 52);

- висновком судової цитологічної експертизи № 1066-Ц/16 від 06.09.2016р., згідно якого в результаті проведення судово-медичної експертизи п`яти кухонних ножів (об`єкти №№ 1-10), вилучених при огляді місця пригоди за адресою: АДРЕСА_2 , сліди крові не виявлені (а.к.п. 55, 56);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2016р. та фотознімками до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_8 , згідно якого потерпіла розповіла про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 та показала як він наносив їй тілесні ушкодження і у яких приміщенням будинку (а.к.п. 59-65);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 297-Ч/16 від 27.09.2016р., згідно якого комплекс встановлених у потерпілої ОСОБА_8 при первинній експертизі тілесних ушкоджень міг виникнути за механізмом та у строк, вказаний потерпілою при проведенні слідчого експерименту множинні удари тупими твердими предметами, падіння на тупий твердий предмет, ударний вплив колото-ріжучим предметом (ножем); колото-різана рана стегна потерпілій могли бути спричинена наданим на експертизу ножем або іншим ножем з подібними розмірами та характеристиками (а.к.п. 67, 68);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 811 від 31.10.2016р., згідно якого ОСОБА_7 на теперішній час ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявлено дисоціальний розлад особистості, а також синдром залежності від опноідов, на теперішній час утримання; за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_7 перебував поза якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_7 на теперішній час за своїм психічним станом у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 105-108);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2016р. та фотознімками до нього, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , в ході якого обвинувачений показав як та яким чином він наносив потерпілій тілесні ушкодження (а.к.п. 109-113);

- речовими доказами, які оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження: фрагмент марлевого бинта зі змивами із підлоги в кімнаті № 7 за адресою: АДРЕСА_2 , та біологічні зразки крові (фрагмент бинта зі зразками крові) ОСОБА_8 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження; п`ять кухонних ножів, 4 з яких мають рукоятку з пластику білого кольору, а п`ятий рукоятку з металу зверху обернуто ізоляційною стрічкою синього кольору, що передані на зберігання потерпілій (а.к.п. 45, 47, 57, 76).

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Аналіз приведених доказів свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дослідивши, зіставивши та проаналізувавши вивчені у справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції та таких, що у сукупності з іншими наведеними доказами, дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, доведена повністю.

Таким чином, аналіз усіх досліджених в суді доказів дозволяє дійти висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, у відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд також приймає до уваги те, що відповідно до ст. ст. 3 та 27 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом кожної людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена (а.к.п. 86), на обліку у лікарів нарколога і психіатра за місцем реєстрації не перебуває (а.к.п. 85), за місцем реєстрації зі слів сусідів характеризується посередньо, скарг від сусідів не надходило, алкогольними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.к.п. 84), не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставинами, що пом`якшували б покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття. Обставинами, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Зважаючи на кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, враховуючи також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суспільну небезпечність скоєного, відсутність обтяжуючих обставин, характеризуючі дані обвинуваченого та позицію потерпілої, яка претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, суд при обранні міри покарання, приходить до висновку, що підстав для застосування ст. 69 КК України немає, та вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, застосувавши до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Згідно ч. 2 ст. 12, ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян у порядку, передбаченому цим кодексом.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенка» з 15.07.2016р. по 03.08.2016р., де на її лікування витрачено 3562,03 грн. вартість 20 ліжко/днів (вартість 1 ліжко/дня у липні - 181,07 грн., у серпні - 161,28 грн.).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Підсумовуючи все вище вказане, заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої у сумі 3562,03 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судових витрат по справі не має.

Обвинуваченому ОСОБА_7 в ході досудового слідства обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк якого закінчився 09.01.2017р. Враховуючи позицію прокурора по обранні запобіжного заходу, суд, беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенка» витрати на лікування потерпілої у сумі 3562 (три тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп.
Речові докази:

-стрічку марлевого бинта та біологічні зразки крові, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання;

-п`ять кухонних ножів, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - вважати повернутими власникам, звільнивши від зобов`язань про зберігання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 2 місяців - до 13 червня 2017р.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема для проведення процесуальних дій; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль щодо пошуку роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання встановлених щодо нього обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний засіб та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_7 покласти на слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя