Провадження № 1-кп/537/137/2017
Справа № 537/1381/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000136 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кременчук Полтавської області, українки, громадянки України, не працюючої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінальниого правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 396 КК України;

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2016 року близько 1 години ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , що є місцем проживання останньої, стала очевидцем вчинення уисного, особливо тяжкого злочину умисного вбивства ОСОБА_6 вичненого групою осіб, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження.

У подальшому з метою сприяння уникненню кримінальної відповідальності за вчинення протиправних дій особами, матеріали, щодо яких виділено в окреме ипровадження, ОСОБА_3 , діючи з прямим умослом, усвідомлюю вчинення особливо тяжкого злочину вказаними особами в її помешканні, заздалегідь не обіцяно приховала вчинення особливо тяжкого злочину, що виразилося в неповідомленні правоохоронних органів про вчинений злочин та повідомленні дружини потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яка його розшукувала, що останній поїхав на заробітки.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_3 надала можливість особам, які винили уисне вбивство та матеріали, щодо яких виділено в окреме провадження, зникнути з місця вчинення злочину. Переховуватися від органу досу4ждового розслідуваня, чим створили перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті особливо тяжкого злочину, а також притягненю винних до кримінальної відповідальності.

Суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 своїми умисними діями, які вирзилися у заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, умисного вбивства, вчинила кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 396 КК України.

29 березня 2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування злочинів прти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 та підозрюваною ОСОБА_9 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_9 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 396 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_9 у вигляді покарання у виді позбавленя волі на строк 2 (два) роки; на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 підтвердила суду, що угода про винуватість укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Прохала суд затвердити угоду про винуватість від 29 березня 2017 року і призначити їй узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, фактичні обставини вчинення нею кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду не заперечувала.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 396 КК України, яка відповідно до вимог статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування злочинів прти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінально-процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Угоду про визнання винуватості укладену 29 березня 2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування злочинів прти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 та ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 396 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до вимог статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків:

-не виїжджати за межи України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання , роботи або навчання

-періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Підстав для обрання заходів забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_3 не вбачається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1