Справа № 336/927/17
Провадження № 1-кп/336/168/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньою неповною освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця реєстрації, тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.02.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2, 304 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 27.06.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду від 01.02.2011 року і призначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.01.2014 року із Софіївської ВК Запорізької області №55 за відбуттям строку покарання;

- 22.10.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2, 15 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України до арешту строком на 6 місяців. Звільнений 19.02.2015 року з Оріхівської ВК Запорізької області №88 за відбуттям строку покарання;

- 20.05.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 06.07.2016 року знятий з обліку Шевченківської КВІ м. Запоріжжя по закінченню іспитового строку на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2016 року,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

27.08.2016 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився біля торгівельного кіоску КП «Преса», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюлова, 6, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, через відчинені двері зазначеного торгівельного кіоску з поверхні столу відкрито викрав мобільний телефон марки «Nokia» модель «5130 Xpress Music» у корпусі чорного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-749 від 16.09.2016 року становить 397 гривень 25 копійок, в якому знаходились: флеш-картка «Micro CD», сім-картка мобільного оператора «МТС» із номером НОМЕР_1 , що не представляють для потерпілої матеріальної цінності, який належить ОСОБА_6 , після чого втік з місця скоєного злочину.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, у вчинені злочину щиро розкаюється.Просив суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 , претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, цивільний позов не заявляла, покарання просила призначити на розсуд суду.

Відповідно до частин 3, 4 статті 349, статті 351 Кримінального процесуального кодексу України суд, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винність обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує дії обвинуваченого за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого: раніше неодноразово судимого, на обліку у психіатричному диспансері не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у наркологічному диспансері з 21.11.2011 року з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів; синдром залежності.
До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд відносить: щире каяття, повне визнання провини.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, суд не встановив.

Обираючи вид та міру покарання суд керується вимогами статей 65-67 Кримінального кодексу України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, незначну суму коштів, якими він відкрито заволодів, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає можливим призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини 2 статті 186 Кримінального кодексу України, тобто застосувати положення статті 69 частини 1 Кримінального кодексу України.

Водночас, незважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, враховуючи особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, знову вчинив умисний тяжкий злочин, що на думку суду, свідчить про стійку злочинну спрямованість поведінки ОСОБА_4 , його вперте небажання ставати на шлях виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до нього положень статті 75 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов, витрати на залучення експерта відсутні.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2017 року,до вступу цього вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись частиною 3 статті 349, статтями 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України у вигляді 2 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 06 лютого 2017 року.

В строк відбування покарання згідно з частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 06 лютого 2017 року до моменту постановлення вироку 28 березня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» модель «5130 Xpress Music» у корпусі чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній за належністю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1