Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3177/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

розглянувши на стадії підготовчого провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження №0000912 від 08.11.2016 року, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючу, раніше не судиму,

за ч.1 ст. 302 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, встановлено, що 07 листопада 2016 року, близько 17 години, ОСОБА_4 , знаходячись разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 в кафе «НЕТ ТАЙМ», що розташоване по вул. Миру в м. Виноградів, де діючи умисно, переслідуючи умисел, направлений на посягання на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, з метою здійснення звідництва для розпусти незнайомих між собою осіб, без корисливого мотиву, запропонувала ОСОБА_6 добровільно вступити у сексуальні стосунки зі знайомим громадянина ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_8 , за грошову винагороду в розмірі 600 (шістсот) гривень.

На дану пропозицію ОСОБА_9 погодилась. Після чого, цього ж дня, приблизно о 18 год., ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 , на автомобілі «таксі», приїхала до готелю «Н§М» (ІМРЕRIAL +), що розташований по вул. Миру, 37 «А» в м. Виноградів, де на них чекали ОСОБА_10 та ОСОБА_8 замовники послуг сексуального характеру, тобто особи, яким ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повинні були надати оплатні послуги сексуального характеру. Вийшовши із автомобіля, їх зустрів ОСОБА_7 , з яким вони піднялись до приміщення кімнати №2 вищевказаного готелю, де ОСОБА_4 виступаючи посередником при здійсненні розпусних дій, що виразилися в звідництві для розпусти, організувала зустріч раніше незнайомих між собою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який мав на меті задовольнити свої статеві потреби.

В подальшому ОСОБА_6 в період з 18 години по 19 годину 07.11.2016 в номері готелю «Н§М» (ІМРЕRIAL +) під номером 2, надала ОСОБА_11 послуги сексуального характеру, за що отримала від нього грошову винагороду в розмірі 600 (шістсот) гривень, а ОСОБА_4 у вищевказаний період часу разом із ОСОБА_8 попрямували до приміщення кімнати №8, де надала останньому послуги сексуального характеру, за що також отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду в розмірі 600 (шістсот) гривень.

Після надання вищевказаних послуг такі дії були виявлені працівниками поліції та на громадянку ОСОБА_6 уповноваженим працівником було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 181-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України - звідництво для розпусти.

Таким чином, досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у звідництво для розпусти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 Кримінального кодексу України.

Під час підготовчого судового засідання було розглянуто угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні від 08.11.2016 року у кримінальному провадженні №0000912 від 08.11.2016 року, укладену між підозрюваною та прокурором, в якій підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження.

Сторони погоджуються на призначення підозрюваній ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.302 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 204 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано та встановлено, що обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст частин 4, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечила проти затвердження угоди. Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості за ч.4 ст. 407 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання, з ухваленням обвинувального вироку.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлякає вирішенню в порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 194, 368, 370, 374, 394, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України,-

З А С У Д И В :

Угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 14.11.2016 року у кримінальному провадженні №0000912 від 08.11.2016 року, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною за ч.1 ст. 302 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1