Комінтернівський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року Комінтернівський районний суд м.Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002936 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, із начальною освітою, не працюючого , який не має реєстрації та постійного місця проживання, судимого:
13.06.2003 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.101 КК України із застосуванням ст..44 КК України в редакції 1960 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
8.10.2004 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,
27.11.2006 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі,
12.10.2011 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.02.2016 року від покарання звільнений умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 13 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
5 грудня 2016 року близько 21.30 години ОСОБА_6 , знаходячись на 9 поверсі під`їзду 2 будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом,з метою збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи повторно, підійшов ззаду до раніше незнайомої ОСОБА_4 , яка щойно підійшла до квартири АДРЕСА_2 вищевказаного будинку. Після цього ОСОБА_6 , обхопив потерпілу передпліччям своєї правої руки за шию, від чого остання опинилась на підлозі,а ОСОБА_6 відтягнув її в бік на декілька метрів, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, чим подавив волю ОСОБА_4 до опору. Після цього, ОСОБА_6 вирвав з рук Гамлинської ОА. Її жіночу сумку червоного кольору, із штучної шкіри, з особистими речами, що не представляють матеріальної цінності для потерпілої та грошовими коштами в сумі 110 гр., заволодівши ними. Почувши крик ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, сів на потерпілу та почав хватати її за шию, наніс удар долонею своєї руки по підборіддю та в цей час з ліфта вийшло двоє осіб, побачивши яких ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, залишивши сумку, якою він відкрито заволодів, на місці вчинення злочину.

Одже, ОСОБА_6 вчинив всі дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді саден на голові та шиї, синців на лівій руці , сколу емалі 21 зуба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, однак злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були викриті сторонніми особами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що викладені вище.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились в закінченому замаху на відкрите викрадення майна ОСОБА_4 ,поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що раніше неодноразово судимий, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання .
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо лише в умовах його ізоляції та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, суд вважає за необхідне до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати покарання не відбуте за вироком Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2011 року.
Згідно зі ст.. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 5 грудня 2016 року по 31 січня 2017 року суд вважає за необхідне зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 , ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2011 року та остаточно призначити покарання 4 ( чотири) роки 6 ( шість) місяців позбавлення волі.
Строк покарання обчислювати з 5 грудня 2016 року.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 5 грудня 2016 року по 31 січня 2017 року зарахувати в строк відбуття покарання, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, згідно зі ст..72 КК України.
Речові докази: два лазерних диска із відеозаписами впізнання ОСОБА_6 потерпілою ОСОБА_4 , свідком ОСОБА_7 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань ( №27) залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м.Харкова.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1