Провадження № 1-кп/742/3/17
Єдиний унікальний № 742/1948/16-к

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204, ч.3 ст.204 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 ,
В С Т А Н В И В :
26.01.2017 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи замінено головуючого у справі суддю ОСОБА_6 на суддю ОСОБА_1 , в зв`язку з звільненням судді ОСОБА_6 .
Ухвалою від 26.01.2017 року призначено підготовче судове засідання.
В судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що по справі під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбаченні ст. 291 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК, а саме ньому відсутнє формулювання обвинувачення, а обставини які встановлені прокурором за звинуваченням ОСОБА_3 викладені без зазначення суб`єктивної сторони злочину. Крім того виклад фактичних обставин справи є не конкретним, а саме дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.204 КК України кваліфікуються, як незаконне виготовлення алкогольних напоїв з недоброякісної серовини, але в фактичних обставинах справи не викладено об`єктивної сторони за даною кваліфікацією. Крім того в обвинувальному акті відсутнє посилання на висновки експертизи, які встановлюють факт отруєння, а дана обставина підлягає доказуванню, оскільки отруєння є фактично заподіяння тілесних ушкоджень (з можливими наслідками смерті) .
Обвинувачений підтримав клопотання захисника та зазначив, що обвинувачення йому не зрозуміле.
Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно п. 13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Частиною 1 ст. 11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Як вбачається з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового розслідування, щоб предявлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
З аналізу вказаних норм випливає, що обвинуваченому повинно бути пред`явлено конкретне обвинувачення, оскільки особа має право знати, в чому вона обвинувачується і вправі захищатися від предявленого обвинувачення, яке повинно бути викладене у обвинувальному акті.
Відсутність висунутого та сформульованого, відповідно до вимог КПК України обвинувачення, із врахуванням положень ст. 337 КПК України, унеможливлює ухвалення судового рішення судом першої інстанції.
Таким чином, формулюючи обвинувачення орган досудового розслідування зобов`язаний був сформулювати твердження про вчинення злочину (кримінального правопорушення) ОСОБА_3 , а це перш за все зазначити подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб) та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення, форму вини, мотив та мету вчинення, проте вказаних вимог закону орган досудового розслідування не виконав.
А саме, виходячи із закріпленої у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України послідовності викладу в обвинувальному акті необхідних відомостей, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, однак взагалі не містить формулювання обвинувачення.
Крім того, ч. 1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті даної статті має відображатись у обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими .
Об`єктивна сторона злочину (ст..204 КК України) полягає у таких діях: 1) придбання незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів; 2) зберігання таких товарів; 3) їх транспортування; 4) збут незаконно виготовлених підакцизних товарів (ч. 1 ст. 204); 5) незаконне виготовлення алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів (ч. 2 ст. 204).
Придбання підакцизних товарів означає, що особа у будь-який спосіб (купівля, обмін тощо) дістає фактичну можливість володіти, користуватись і розпоряджатись відповідними предметами.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204, є мета збуту.
Придбання, зберігання або транспортування незаконно виготовлених підакцизних товарів без мети збуту, а, наприклад, для власного споживання розглядуваного складу злочину не утворює.
Кваліфікуючими ознаками злочину (ч. 3 ст. 204 ) є незаконне виготовлення підакцизних товарів з недоброякісної сировини (матеріалів), що становить загрозу для життя і здоров`я людей та незаконний збут таких товарів, що призвело до отруєння людей чи інших тяжких наслідків.
Створення загрози для життя і здоров`я людей означає, що внаслідок використання в процесі виготовлення підакцизних товарів недоброякісної сировини чи матеріалів виникає загроза серйозного розладу здоров`я або смерті хоча б однієї людини у разі споживання вказаної продукції.
Поняття отруєння охоплюються ті випадки заподіяння шкоди здоров`ю чи життю людей, у яких специфічним є сам механізм заподіяння шкоди - проникнення в організм людини шкідливих речовин, що містяться у підакцизних товарах, виготовлених з недоброякісної сировини чи матеріалів, і заподіяння шкоди внутрішнім органам людини у вигляді порушення їх цілісності чи нормального функціонування та/ або порушенні нормальної роботи організму людини як природної системи, наслідком чого є заподіянням тілесних ушкоджень , або смерті .
Як вбачається з обвинувального акту, дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.1 ст.204 КК України, як умисні дії, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та транспортуванні з метою збуту, а також збуті незанно виготовлених алкогольних напоїв та за ч.3 ст.204 КК України, як умисні дії, які виразилися у незаконному виготовленні алкогольних напоїв з недоброякісної сировини, що створюють загрозу для життя і здоров`я людей, та незаконному збуті алкогольних напоїв, що призвели до отруєння людини.
З дослідженого в судовому засіданні обвинувального акту , а саме з викладу фактичних обставин справи вбачається, що органом досудового розслідування в жодному з епізодів не зазначено суб`єктивної сторони злочину, а саме форми вини ( прямий умисел чи не прямий умисел), а дана обставина підлягає доказуванню, і повинна бути відображена в обвинувальному акті.
Крім того, маються розбіжності між викладом фактичних обставин справи та правовою кваліфікацією за ч.3 ст.204 КК.
При викладі правової кваліфікації органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковано в тому числі, як незаконне виготовлення алкогольних напоїв з недоброякісної сировини, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, але при викладенні фактичних обставин справи в жодному із епізодів інкримінованих злочинів не викладено об`єктивної сторони злочину , щодо виготовлення алкогольних напоїв .
Також при викладенні фактичних обставин справи за ч.3 ст.204 КПК України, щодо незаконного збуту алкогольних напоїв , що призвело до отруєння людини , не конкретизовано в чому виразилося отруєння людини, хоча дана кваліфікуюча ознака підлягає доказуванні відповідно до ст..91 КПК України та відображеню в обвинувальному акті.
Вказаний недолік фактично унеможливлює здійснення судового розгляду, оскільки згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України такий проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення (твердження про вчинення особою діяння, передбаченого КК України, висунуте в порядку, передбаченому КПК України), і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Завданням кримінального провадження є, зокрема, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого. Недотримання цих принципів суперечить засадам кримінального провадження, визначеним ст. 7 КПК України, а тому є неприпустимим.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків, які порушують право на захист обвинуваченого.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291,314 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1