Дата документу Справа № 335/6049/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/6049/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/738/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст.170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001995 від 06 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_8 ,

заявника ОСОБА_9 , представника заявника - адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на вказану квартиру має на меті збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_9 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що в ухвалі слідчого судді не наведено конкретних підстав чи розумних підозр, які на думку органу досудового розслідування, прокуратури та суду стали обґрунтуванням накладення арешту, а лише перелічені встановлені слідчим суддею факти та викладені припущення про те, що квартира, на яку накладено арешт, може бути предметом кримінального правопорушення.
Згідно з ухвалою, слідчий СВ Вознесенського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_11 .
У клопотанні зазначено, що до Вознесенівського ВП надійшла заява від ОСОБА_12 про те, що невстановлена особа намагається шахрайським шляхом заволодіти квартирою його померлого брата ОСОБА_11 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
За вказаним фактом 06 травня 2016 року Вознесенівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області до ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження за №0001995, з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.15 ч.2 ст.190 КК України - замах на шахрайство, що завдало значної шкоди потерпілому.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 , пояснив, що в середині лютого 2016 року йому стало відомо, що співробітники міліції зламували вхідні двері однієї з квартир будинку АДРЕСА_3 . Зважаючи, що у вказаному будинку в квартирі АДРЕСА_4 проживає його троюрідний брат ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вирішив провідати його. Прийшовши до квартири АДРЕСА_1 , від сусідів ОСОБА_12 стало відомо, що його брат ОСОБА_11 помер та на теперішній час квартира, в якій мешкав останній, продається невідомими особами. Після чого ОСОБА_12 вирішив звернутися до органів поліції з заявою щодо шахрайських дій відносно квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 при житті, не був одружений та дітей не мав. Батьки ОСОБА_11 давно померли. Таким чином спадкоємців, які б були повноправними власниками майна ОСОБА_11 , немає.
Також раніше в Орджонікідзевському ВП Ленінського ВП ГУНП зареєстрована заява ОСОБА_9 за фактом безвісті зниклого ОСОБА_11 , 1957 року народження, який офіційно проживав за адресою; АДРЕСА_2 .
За вказаним фактом 22 грудня 2015 року Вознесенівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в області до ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження №0005730, з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України - умисне вбивство.
В ході проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням в якості свідка був допитаний ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_11 приходиться йому дядьком. 18 грудня 2015 року ОСОБА_9 приїхав за місцем мешкання ОСОБА_11 , але останнього вдома не було, двері в приміщення квартири були зачинені та при огляді замків будь - яких пошкоджень ОСОБА_9 не виявив. Після чого, з метою встановлення місця знаходження свого дядька ОСОБА_11 , ОСОБА_9 почав запитувати у сусідів, коли вони бачили ОСОБА_11 востаннє. В ході розмови з сусідами ОСОБА_9 стало відомо, що влітку ОСОБА_11 був госпіталізований каретою швидкої допомоги.
З метою встановлення місця знаходження ОСОБА_11 слідчим було направлено запит до відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Запорізькій області, з метою встановлення факту смерті ОСОБА_11 .
Згідно з актовим записом про смерть №6506 Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану м.Запоріжжя, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до свідоцтва про смерть №346 від 16 вересня 2015 року, яке видане КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічного бюро» ЗОР, ОСОБА_11 помер в 9-му відділені Запорізької обласної психіатричної лікарні.
Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43657585 від 20 квітня 2016 року, виданої приватним нотаріусом ОСОБА_13 , на теперішній час невстановленою особою відкрито спадкову справу №58600773 щодо спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_11 .
До складу спадкового майна ОСОБА_11 входить квартира АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що вказана квартира може бути предметом кримінального правопорушення, а право власності на неї набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, слідчий, з метою збереження речових доказів, просив накласти арешт на зазначену квартиру.
Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурорів, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважали, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, слідчого ОСОБА_8 , який підтримав доводи, зазначені в клопотанні про накладення арешту, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Висновки слідчого судді про те, що слідчий довів необхідність вищевказаного арешту, є обґрунтованими.

Згідно з наданими суду матеріалами, постановою слідчого від 17 травня 2016 року вищевказана квартира визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Досудове розслідування триває, всі необхідні слідчі дії ще не виконані.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що доводи, в ній викладені, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , та на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4