Провадження № 1-кп/344/250/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, освіта середня, згідно ст. 89 КК України не судимого, у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у інше приміщення, в стані неосудності.

Суспільно небезпечне діяння вчинено за наступних обставин.

28 вересня 2016 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , проходячи повз Православну Церкву «Святого Архистратига Михаїла», що по вул. Симоненка, 9б в м. Івано-Франківську, вирішив таємно викрасти чуже майно з її приміщення.

Після чого, ОСОБА_6 через незачинену хвіртку зайшов на територію церкви, де із доріжки вийнявши одну бруківку підійшов до приміщення церкви та шляхом кидання розбив нею склопакет вікна. В подальшому, ОСОБА_6 за допомогою дерев`яної лавки та відра, яке він поклав зверху на неї, через пошкоджене вікно, заліз у приміщення церкви, де підійшов до пластикової скриньки, яка знаходилася в коридорі церкви та відкривши її руками таємно викрав із неї грошові кошти в сумі 255 грн. Після чого, ОСОБА_6 зайшов у приміщення лавки, де продаються свічки та церковна атрибутика і з гаманця чорного кольору та з пластикової коробки, що знаходились на столі, викрав грошові кошти в сумі 235 грн. та 40 грн., відповідно.

В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вказаної церкви, за допомогою викрутки відважив кришки у двох скриньках для пожертв, які знаходилися біля тетраподу, з яких таємно викрав грошові кошти в сумі 1200 грн. та 1300 грн. відповідно.

Після цього, ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого релігійній громаді Української Православної Церкви Київського Патріархату «Святого Архистратига Михаїла» було спричинено майнову шкоду на загальну суму 3030 грн.

Вчинення ОСОБА_6 вказаного суспільно небезпечного діяння в стані неосудності повністю доведено показаннями представника потерпілої особи, свідків, дослідженими письмовими доказами.

Так, представник потерпілої особи ОСОБА_5 в своїх показаннях ствердив, що близько 11 год. 28 вересня 2016 р. прийшов до церкви та побачив, що відсутній один камінь бруківки, а з лівої сторони в паламарні розбите скло. Коли зайшов в середину побачив дві частини бруківки біля вівтаря, приставлену до вікна лавку, на вікні та на підлозі була кров і дві розкриті скриньки для пожертв, в яких було близько 1200 грн. та 1300 грн. відповідно. В паламарні знайшли викрутку, а також виявили відсутність коштів у скарбничці пожертв для дітей-сиріт, у якій було близько 250 грн.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила, що від ОСОБА_5 дізналася, що вночі на 28 вересня 2016 р. викрали вміст скарбнички, в якій було близько 250 грн., а в церковному гаманці було 30 грн. монетами по 1 грн. та 205 грн. розмінної монети. Що у двох скарбничках для пожертви на храм було відповідно 1200 грн. та 1300 грн.

Протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 28 вересня 2016 року підтверджує, що в ніч з 27 на 28 вересня 2016 року в АДРЕСА_2 невідома особа шляхом розбиття вікна проникла в приміщення церкви «Святого Архистратига Михаїла», де із скриньок для пожертв викрала грошові кошти в сумі близько 3000 грн. (а.п.49-50).

Протокол огляду місця події від 28 вересня 2016 року (а.п.62-64) підтверджує, що під час огляду приміщення церкви «Святого Архистратига Михаїла», що знаходиться по вул. Симоненка, 9Б в м. Івано-Франківську виявлено:

- на поверхні вікна речовину бурого кольору, з якої зроблено змив за допомогою дистильованої води та марлевого тампона, який поміщено в паперовий конверт, опечатано та скріплено підписами понятих;

- з уламків скла, які знаходились на траві біля вікна два сліди пальців рук розмірами 25х13 мм та 24х14мм, один слід долоні руки розмірами 90х43мм, а на зовнішній поверхні віконної рами два сліди пальців рук розмірами 17х13мм та 15х11мм, які перекопійовані на липучі відрізки типу скотч, наклеєно на аркуш паперу, поміщено в паперовий конверт, опечатано та скріплено підписами понятих;

- на поверхні уламків скла перед вікном слід взуття, який перекопійовано на відрізок темної дактилоплівки та поміщено в паперовий конверт, який опечатано та скріплено підписами понятих;

- на столі в кімнаті паламарки викрутку, яку поміщено в поліетиленовий пакет, опечатано та скріплено підписами понятих.

Висновок експерта № 1.3-835/16 від 10 жовтня 2016 року (а.п.65-68) підтверджує, що сліди пальців рук максимальним розміром 17х13мм, 15х11мм, 25х13мм, 24х14 мм та слід долоні руки розмірами 90х43мм, виявлені та вилучені 28 вересня 2016 року в ході огляду місця події придатні для ідентифікації особи.

Висновок експерта № 2.2-0070/16 від 20 жовтня 2016 року (а.п.80-82) підтверджує, що на наданій на дослідження марлевій серветці вилученій при огляді місця події, виявлена кров людини з антигеном А ізосерологічної системи АВО. Даний слід міг утворитись від особи (осіб) з групою крові В(ІІІ). А як підтверджують висновки експерта № 775 та № 777 від 15 листопада та 01 грудня 2016 року відповідно (а.п.92, 100-101) кров ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО.

Як підтверджує висновок експерта № 1.2-2147/16 від 29 листопада 2016 року (а.п.93-97) слід взуття максимальним розміром 45х65мм міг бути залишений таким же взуттям як ділянка взуття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновок судово-психіатричного експерта №313/2016 (а.п.85-91) підтверджує, що ОСОБА_6 страждає і страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій, легкою розумовою відсталістю зі значними поведінковими порушеннями, що згідно МКХ - 10 F70.1, перебував та перебуває у стані при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними та рекомендовано застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру зі звичайним наглядом.

Як вказано у вступній частині висновку експерта № 1.3-850/16 від 11 жовтня 2016 року (а.п.69-зворот), на експертизу надано дактилокарту заповнену на ім`я гр. ОСОБА_6 .

В судовому засіданні 21 лютого 2017 р. прокурор в підтвердження допустимості отримання дактилокарти надав постанову про отримання біологічних зразків від 12 жовтня 2016 р. та повідомив, що протоколу за результатами проведення слідчої дії з відібрання вказаних взірців не долучатиме, вважає, що подані ним докази достатні для вирішення питання допустимості вказаної дактилокарти.

Вирішуючи питання щодо допустимості як доказу дактилокарти та прийнятого на її основі висновку експерта № 1.3-850/16 від 11 жовтня 2016 року (а.п.69-75), суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу, відповідно до змісту ч. 5 якої передбачено, що за результатами такої слідчої дії складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

Проте стороною обвинувачення у змагальному процесі поза об`єктивним сумнівом не доведено дотримання встановленого законом порядку отримання вказаної дактилокартки, а як наслідок і проведену на її основі експертизу висновку експерта № 1.3-850/16 від 11 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, суд вважає, що висновок експерта № 1.3-850/16 від 11 жовтня 2016 року слід визнати недопустимим, оскільки він отриманий поза встановленим КПК України порядком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності.

Досліджені судом докази, які судом визнано допустимими та належними, і їх оцінка у сукупності, дають підстави прийти до висновку, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у інше приміщення, в стані неосудності.

Згідно зі ст. 93 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України, до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» в п. 3 роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Такий висновок наявний в матеріалах провадження, про його суть зазначено вище.

Визначаючись щодо типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, суд враховує як психічний стан особи, характер та обставини вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, вказаний висновок судово-психіатричного експерта, вимоги ст. 94 КК України та роз`яснення дані з цього приводу в п. 15 вказаної вище Постанови.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_6 є небезпечний для суспільства в силу свого хворобливого стану, а тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру, у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

За вказаних обставин долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 86, 241, 245 КПК України, керуючись ст. ст. 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Речові докази в провадженні: взірець крові гр. ОСОБА_6 на марлевому тампоні, який знаходиться у паперовому конверті (а.п.120), змив речовини бурого кольору, вилучений 28 вересня 2016 року в ході проведення огляду місця події, який знаходиться на марлевому тампоні поміщеному в паперовий конверт (а.п.122); слід взуття розміром 45х65 мм, який вилучений 28 вересня 2016 року в ході проведення огляду місця події, поміщений у спецпакет експертної служби № 2775113 (а.п.98); чотири сліди пальців рук максимальними розмірами 17х13мм, 15х11мм, 25х13мм, 24х14мм та один слід долоні розмірами 90х30мм, поміщені у спецпакет НДЕКЦ № 2375173 (а.п.76), які знаходяться в матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу протягом тридцяти днів з моменту її оголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію ухвали вручити прокурору та захиснику негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1