Справа №: 343/335/17
Провадження №: 1-кп/0343/54/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника адвоката ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 та

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 05.11.2016 року за номером № 0000772, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, що має середню освіту, пенсіонера, інваліда другої групи, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 наніс умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин вчинено за таких обставин:

24 жовтня 2016 року близько 17.00 год. ОСОБА_7 перебував на своїй земельній ділянці в урочищі «Поле» на околиці с.Велика Тур`я Долинського району Івано-Франківської області, неподалік від місця свого проживання. В цей час кінь ОСОБА_8 , який випасався на сусідній ділянці та по якого, за проханням господаря, прийшов ОСОБА_4 , зайшов на ділянку ОСОБА_7 . Останній був цим незадоволений і з цього приводу між ним та ОСОБА_4 розпочався словесний конфлікт, під час якого в ОСОБА_7 виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Скориставшись тим, що ОСОБА_4 був повернутий до нього спиною, ОСОБА_7 вийняв із землі металевий прут, наблизився до останнього та, тримаючи в руці вказаний предмет, діючи умисно, намагався нанести ним удар ОСОБА_4 в ділянку голови. Однак, потерпілий в цей час розвернувся до нього та з метою захиститися від цього удару, підставив ліву руку, по якій ОСОБА_7 наніс один удар металевим прутом, заподіявши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді травми лівої кисті з переломами 4 та 5 п`ясткових кісток зі зміщенням, що викликало необхідність проведення операції «металоостеосинтез спицями Ілізарова», які згідно висновку судово-медичного експерта № 1 від 03.02.2017 року відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя в момент спричинення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що десь близько 17.00 год. 24 жовтня 2016 року він був на своєму полі на околиці с.Велика Тур`я, біля нього паслися його корова та кобила. Тоді на його ділянку забіг кінь ОСОБА_8 , став біля його кобили і він почав переживати, щоб кінь не травмував його тварину. По коня прийшов ОСОБА_4 , від якого тхнуло спиртним. Він сказав ОСОБА_4 йти геть, щоб по коня прийшов його господар. Тоді ОСОБА_4 почав ляскати йому біля ніг батогом та погрожувати словами «я тебе научу». Щоб захиститися, так як ОСОБА_4 здоровий та вдвічі за нього молодший, він витягнув із землі металевий прут, до якого припинав корову, а ОСОБА_4 сам рукою вдарив по цьому пруту. Він удару потерпілому не завдавав і такого наміру не мав, ніяких тілесних ушкоджень йому не спричиняв. Конфлікт тривав короткочасно, після цього ОСОБА_4 пішов сіяти пшеницю. Оскільки він потерпілому тілесних ушкоджень не спричиняв, то його слід визнати невинуватим у вчиненні злочину та виправдати.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 24 жовтня 2016 року його сусід ОСОБА_9 попросив привести йому додому коня, який пасся на полі. Він взяв шматок хліба і пішов по коня. В цей час кінь був на полі ОСОБА_7 . На полях також були інші люди, які косили траву та пасли корів. Він зловив коня за кантарок та почув, що хтось ззаду хтось іде. Коли повернувся, то побачив ОСОБА_7 , який хотів вдарити його по голові, замахнувшись залізним прутом, до якого припинається кінь. Захищаючись, він прикрив голову рукою і удар прийшовся по руці. ОСОБА_7 кричав, що заб`є його, але він не слухав і пішов геть. Звідки ОСОБА_7 взяв прут, він не бачив. Він привів коня та показав ОСОБА_10 руку, яка сильно розпухла. В лікарню не звертався, бо думав, що в нього забій руки, який сам пройде. В подальшому він позичив в сусідки гроші і поїхав в поліцію, де написав заяву про вчинене кримінальне правопорушення, після чого звернувся в Долинську ЦРЛ, де йому сказали, що в нього перелом двох кісток руки зі зміщенням. 01 листопада 2016 року йому зробили операцію, наклали спиці. З того часу він перебував на стаціонарному лікуванні. Раніше вони з ОСОБА_7 не сварилися і конфліктів з ним не мав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що того дня в післяобідню пору вона з чоловіком ОСОБА_12 були на полі, останній косив траву. Вона побачила, що ОСОБА_4 пішов по коня ОСОБА_13 , якого він і раніше забирав. На той час кінь знаходився на полі ОСОБА_7 . Степан теж був на полі. Вона знаходилася близько 50 метрів від місця події та побачила як ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_4 і хотів вдарити останнього по голові залізною палкою, до якої припинають коня. ОСОБА_4 , захищаючись, підклав ліву руку, бо правою тримав коня. ОСОБА_7 вдарив лише один раз. Від удару ОСОБА_4 відпустив коня та втік з поля. Словесної суперечки між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не було. За дві години вона прийшла до ОСОБА_4 , рука якого вже була червона і напухла. ОСОБА_4 сказав, що не знає, чому ОСОБА_7 його вдарив. Вона казала ОСОБА_4 піти до фельдшерського пункту, однак останній сказав, що там немає рентгену. В подальшому вона позичила ОСОБА_4 гроші і відвезла до лікарні. Рука на той час сильно розпухла, в лікарні йому зробили операцію.
Свідок ОСОБА_12 суду підтвердив, що того дня він косив траву на своєму полі і біля нього була дружина ОСОБА_11 . ОСОБА_4 прийшов по коня ОСОБА_13 . Кінь був біля коня ОСОБА_7 , на полі останнього. ОСОБА_7 , який на той час перебував на полі, витягнув припон і хотів вдарити ОСОБА_4 по голові. Однак, ОСОБА_4 підклав руку, по якій прийшовся удар. ОСОБА_7 кричав на ОСОБА_4 за те, що він прийшов не по свого коня і погрожував йому.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила, що її чоловік ОСОБА_15 попросив ОСОБА_4 привести їхнього коня з поля. ОСОБА_4 деколи допомагає їм з конем. Про конфлікт ОСОБА_4 нічого їй не розказував, але вона бачила, що рука в нього спухла. Вона сказала ОСОБА_4 поїхати в лікарню, однак ОСОБА_4 відповів їй, що не має на це грошей.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердила, що того дня післяобіду її батько ОСОБА_9 попросив ОСОБА_4 привести коня з поля. ОСОБА_4 взяв хліб і пішов. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся кричачи, що його побили і в нього болить рука, яка була сильно розпухла. На руці була гуля, але пальцями ОСОБА_4 міг рухати. Згодом ОСОБА_4 пішов додому. Наступного дня пальці на руці посиніли. Хто його вдарив, ОСОБА_4 їй не казав.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік ОСОБА_4 сказав їй, що його побив ОСОБА_7 , коли він пішов на поле по коня ОСОБА_13 . Додому повернувся десь через годину з розпухлою лівою рукою, на якій була гуля.

Згідно протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2016 року та 04.11.2016 року (а.с. 55,57), ОСОБА_4 повідомив поліцію, що 24.10.2016 року близько 17.00 год. його сусід ОСОБА_7 в с.Велика Тур`я Долинського району Івано-Франківської області безпідставно вчинив з ним скандал, в ході якого наніс йому один удар по руці металевим прутом, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої руки.
Як вбачається з довідки, виданої Долинською ЦРЛ (а.с. 58), 28.10.2016 року на приймальне відділення звернувся ОСОБА_4 , 1974 року народження, з діагнозом: закритий перелом 4 та 5 п`ясткових кісток зі зміщенням.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1 від 03.02.2017 року (а.с. 60-62), у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді травми лівої кисті з переломами 4 та 5-ої п`ясткових кісток зі зміщенням, що викликало необхідність проведення операції «металоостеосинтез спицями Ілізарова». Дані тілесні ушкодження спричинені дією тупого твердого предмету, могли утворитися в результаті нанесення останнім удару в ділянку лівої кисті, можливо, в термін, вказаний у постанові, і відносяться до ушкодженьсереднього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.02.2017 року та доданих до нього фототаблиць (а.с. 65-70), місцем події є земельна ділянка, яка знаходиться в урочищі «Поле», що в с.Велика Тур`я Долинського району Івано-Франківської області, та належить ОСОБА_7 . Дане урочище з земельними ділянками не огороджене та розташоване позаду домоволодінь, що по АДРЕСА_1 . Земельні ділянки жодним чином не відмежовані одна від одної, а розділені між собою уявними лініями, по яких проходить борозна.
Відповідь Великотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області № 37/02.2-13 від 15.02.2017 року на запит слідчого (а.с. 72) підтверджує, що ОСОБА_11 користується земельною ділянкою в урочищі «Поле», яка знаходиться на відстані 17,5 м від земельної ділянки ОСОБА_7 .

До наданих у судовому засіданні показань обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він потерпілому удару не наносив та тілесних ушкоджень не спричиняв, а останній сам рукою вдарив по металевому пруту, який він тримав у руках, суд ставиться критично та розцінює їх виключно як позицію захисту і спосіб уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю зібраних та досліджених у кримінальному провадженні доказів, які є чіткими, логічними і послідовними та такими, що доповнюють один одного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України як умисне заподіяння потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він одружений, має середню освіту, є пенсіонером та інвалідом другої групи, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, несудимий.

Враховуючи викладене, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також конкретні обставини вчинення злочину, зокрема факт нанесення ним тільки 1 удару, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 122 ч.1 КК України, за якою його визнано винним, оскільки призначення більш м`якого покарання не відповідатиме меті покарання.

При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відносно нього слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробування на іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст. 76 КК України обов`язки.
Заявлений прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 5655,39 грн. відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 підлягає до задоволення, оскільки факт понесення та розмір цих витрат підтверджуються виданою Долинською ЦРЛ довідкою № 204/01-20/18 від 16.02.2017 року (а.с. 63).
Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої йому злочином майнової шкоди в розмірі 6000,00 грн., яка складається з витрат на придбання ліків та оплату проїзду до Долинської ЦРЛ, а також 40000,00 грн. моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Даний позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Так, видана Долинською ЦРЛ довідка № 4 від 16.02.2017 року (а.с. 64) підтверджує, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні даної лікарні з 31 жовтня по 11 листопада 2016 року та за власні кошти придбав лікарські засоби. Долучені ОСОБА_4 до позовної заяви копії фіскальних чеків (а.с. 28-34) підтверджують, що потерпілий витратив на купівлю медичних препаратів 2434,40 грн., а тому вказану суму слід стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_7 як відшкодування завданої злочином майнової шкоди.
Що стосується інших витрат потерпілого на придбання ліків та оплату проїзду з с.Велика Тур`я до м.Долина для лікування в Долинській ЦРЛ, то вони жодними доказами не підтверджені, а тому в задоволенні його позову в цій частині слід відмовити.
Позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення на його користь відшкодування завданої злочином моральної шкоди також слід задоволити частково, оскільки судом встановлено, що внаслідок вчиненого злочину він переніс моральні страждання: змушений був терпіти фізичний біль, пережив емоційний стрес, тривалий час через травму руки обмежено його працездатність, що внесло негативні змін в його звичний розпорядок життя та вимагає додаткових зусиль для організації свого побуту.
Визнаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість моральних страждань потерпілого, ступінь вини та матеріальний стан обвинуваченого і встановлює його в розмірі 2000,00 грн.
Одночасно з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 2500,00 грн. відшкодування понесених ним випрат на правову допомогу, оскільки ці витрати підтверджуються квитанцією адвоката ОСОБА_5 від 20.02.2017 року та актом розрахунку за надані послуги з правової допомоги, який є додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги № 03 від 20.02.2017 року (а.с. 11-15, 86).
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.
Судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні не має,
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього згідно зі ст. 76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури задоволити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави в особі фінансового управління Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області 5655,39 грн. (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень і 39 копійок) відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 , які перерахувати на р/р НОМЕР_1 МБ районний бюджет МФО 836014 код платежу 24060300.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь 2434,40 грн. (дві тисячі чотириста тридцять чотири гривні 40 копійок) відшкодування завданої злочином майнової шкоди, 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) моральної шкоди та 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) відшкодування витрат на правову допомогу, відмовивши в решті позову за безпідставністю вимог.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: