АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2417/16 Справа № 176/2433/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року, постановлену щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий,
за участю: прокурора ОСОБА_7
у режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою суду, просить її скасувати як незаконну та необґрунтовану, застосувавши до нього положення ст. 81 КК України, оскільки він відбув більш ніж 2/3 частини строку покарання та своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема, зазначає, що він працевлаштований на виробництві установи, виконує роботи по благоустрою колонії.

Окрім того, засуджений вказує, що не в повній мірі були досліджені судом відомості про його особу, що свідчить про неповноту судового розгляду, і стало наслідком ухвалення незаконного судового рішення.

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення.
Суд, відмовляючи в задоволенні подання, послався на те, що ОСОБА_6 з 07 червня 2015 року утримувався в місцях попереднього ув`язнення. Під час утримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався задовільно. Заохочень і стягнень не мав, до праці не залучався. З 26 листопада 2015 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26, за період відбування покарання в зазначеній установі характеризується посередньо. На виробництві установи працевлаштований різноробочим, постановлені завдання виконує, до праці ставиться сумлінно. На заходи виховного характеру реагує формально. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». За період відбування покарання має одне заохочення та два стягнення, та своєю поведінкою протягом всього періоду відбування покарання не довів своє виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти застосування до ОСОБА_6 положень ст. 81 КК України, дослідивши доводи скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови суду у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, 2 ст. 186, ст. 128 КК України та, із застосуванням ст.69, ч. 1 ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року, вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року залишено без змін.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 04 червня 2015 року по 22 жовтня 2015 року включно.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув заяву ОСОБА_6 , дослідив необхідні матеріали провадження і дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_6 з 26 листопада 2015 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26, за період відбування покарання в зазначеній установі характеризується посередньо. На виробництві установи працевлаштований різноробочим, постановлені завдання виконує, до праці ставиться сумлінно. На заходи виховного характеру реагує формально. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». За період відбування покарання має одне заохочення та два стягнення.
Беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_6 відбув 2/3 частини строку призначеного покарання; водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчинених злочинів, поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, колегія суддів дійшла висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для зміни або скасування рішення місцевого суду в ході апеляційного перегляду не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4