Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/341/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000255 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_7 , на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Мечиславка Благовіщенського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 ( три ) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено певні обов`язки.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: с. Мечиславка Благовіщенського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 ( два ) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено певні обов`язки.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: м. Ульяновка Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо спеціальну освіту, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_5 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимого:
26.04.2006 року Біляївським районним судом Одеської області по ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі,
звільненого 12.02.2009 року по постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 05.02.2009 року на підставі ст.3 п. «А» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, згідно ст. 89 КК України такий, що не має судимості,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 ( три ) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено певні обов`язки.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця: с. Мечиславка Ульяновського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимого:
24.04.1996 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області по ст. 86-1 та ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 20.11.2001 року постановою Ленінського місцевого суду м. Кіровограда було з ст. 86-1 та ч.2 ст. 140 КК України (1960 року) змінено кваліфікацію дій на ч.5 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України (2001 року) до 7 років позбавлення волі, згідно ст.89 КК України такий, що не має судимості
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 ( три ) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено певні обов`язки.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця: с. Йосипівка Ульяновського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 ( один ) рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено певні обов`язки.
Вказаним вироком також вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 визнано винними та засуджено за те, що у другій декаді листопада 2015 року, у темну пору доби, близько 23 години, ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб та разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, прийшли на територію товариства з обмеженою відповідальністю «Ятрань», яка розташоване за адресою: с. Мечиславка Благовіщенського району Кіровоградської області вул. Шевченка 139. Впевнившись у відсутності сторонніх осіб, вони вимкнули живлення на камерах спостереження та за допомогою ключів відкрили вхідні двері складського приміщення та в подальшому проникли у середину складського приміщення, де таємно викрали 19080 кг насіння соняшнику, вартістю - 7833,33 грн. за 1 тонну на загальну суму 149459,94 грн.
Викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ТОВ «Ятрань» матеріальну шкоду на вищевказану суму
Крім того, у другій декаді листопада 2015 року, у темну пору доби, близько 23:00 год. ОСОБА_14 повторно, за попередньою змовою групою осіб та разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, прийшли на територію товариства з обмеженою відповідальністю «Ятрань», яка розташоване за адресою: с. Мечиславка Благовіщенського району Кіровоградської області вул. Шевченка № 139. Впевнившись у відсутності сторонніх осіб, вони вимкнули живлення на камерах спостереження та за допомогою ключів відкрили вхідні двері складського приміщення та в подальшому проникли у середину складського приміщення, де таємно викрали 12420 кг насіння соняшнику, вартістю - 7833,33 грн. за 1 тонну на загальну суму 97289,96 грн.
Викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ТОВ «Ятрань» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. У резолютивній частині вироку виключити покладене на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок залишити без зміни.

В обґрунтування зміненої апеляції вказав, що згідно ч.1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Положеннями ч.2 ст. 76 КК України передбачено покладення додаткових обов`язків на таких осіб в тому числі і не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації у разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до особи додаткових обов`язків, що має належним чином обґрунтувати у мотивувальній частині вироку, що судом першої інстанції зроблено не було.
Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, при цьому не погіршуючи становище обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, за таких обставин.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які ніким із сторін і учасників кримінального провадження не оскаржуються.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду не входить в обговорення доведеності вини обвинувачених, правильності кваліфікації дій та вважає, що суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 кваліфікувавши дії останніх за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у сховище.

Призначаючи міру покарання обвинуваченим, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особи обвинувачених.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинувачених та активне сприяння розкриттю злочинів, а обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно ч.1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Положеннями ч.2 ст. 76 КК України передбачено покладення додаткових обов`язків на таких осіб в тому числі і не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Однак, суд першої інстанції ухвалюючи вирок взагалі не зазначив мотивів та не обґрунтував своє рішення у мотивувальній частині вироку щодо застосування до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 додаткового обов`язку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зазначене допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, відповідно до статей 409, 413 КПК України, є безумовною підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
За вказаних обставин вимоги прокурора про зміну вироку суду стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 за обставин, викладених в апеляційній скарзі, підлягають задоволенню, оскільки допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність може бути усунено шляхом зміни вироку при цьому не погіршуючи становища обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2017 року стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покладене на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , зобов`язання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2