У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
засудженогоОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 ,
при секретарі ОСОБА_7 ,
розглянула в судовому засіданні 13 квітня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження № 0001275 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Цим вироком
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слободище
Бердичівського району Житомирської області, мешканця
м.Шепетівки Хмельницької області, судимого 22 листопада
1999 року за п. «е» ст. 93 КК України (далі - КК) 1960 року
на 13 років позбавлення волі, звільненого 15 квітня
2010 року умовно-достроково на 2 роки 2 місяці 7 днів,
засуджено за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03 червня 2016 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, будучи раніше судимим за вчинення умисного вбивства, 13 листопада 2015 року близько 11.30 год., знаходячись у будинку за місцем свого проживання у м. Шепетівка, під час бійки з ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних стосунків, з ревнощів, маючи умисел на вбивство, завдав потерпілому кухонним ножем три удари в ліву половину грудної клітки, спричинивши пошкодження лівої плевральної порожнини, серця, лівого купола діафрагми та селезінки, внаслідок яких ОСОБА_9 помер на місці події.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Указує, що підготовче засідання призначено головуючим суддею одноособово, а не колегією суддів. Зазначає, що суд не роз`яснив ОСОБА_5 особливості розгляду кримінального провадження судом присяжних та порушив таємницю нарадчої кімнати. Стверджує, що ОСОБА_5 перебував у стані сильного душевного хвилювання внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого. Вважає, що при призначенні покарання судом не належним чином враховано усі обставини цього кримінального провадження. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, надані ним в режимі відеоконференції, та захисника на підтримання касаційної скарги, міркування прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висновок суду про те, що ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка, і є обґрунтованим.
Так, винуватість ОСОБА_5 підтверджується показаннями свідка-очевидця події ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших, даними, які містяться у протоколах огляду місця події, слідчих експериментів за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , під час яких вони показали обставини та механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому, їх локалізацію; висновками судово-медичної, судово-токсилогічної, судово-імунологічних експертиз, висновком експерта щодо наявних у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та іншими доказами, які узгоджуються між собою.
Твердження у скарзі про те, що дії ОСОБА_5 носили характер самозахисту від протиправної поведінки з боку потерпілого, який схопив його за шию, душив та утримував тривалий час, а він захищаючись завдав два удари ножем, спростовуються наведеними вище доказами, у тому числі даними висновку експерта №35 від 01.02.2016 року, згідно з якими у ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які не є характерними для самозахисту.
Про направленість умислу ОСОБА_5 на вбивство потерпілого свідчить характер та локалізація тілесних ушкоджень, їх направленість у життєво важливий орган ліву половину грудної клітки. При цьому даних на підтвердження того, що під час події існувала реальна загроза життю та здоров`ю ОСОБА_5 з боку ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Отже, твердження у касаційній скарзі захисника про те, що ОСОБА_5 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, перебуваючи при цьому у стані необхідної оборони, перевірялися судом і не знайшли підтвердження.
За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК кваліфіковано правильно.
Даних, які б свідчили про те, що під час розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не встановлено.
Доводи касаційної скарги захисника про допущене судом першої інстанції істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне безумовне скасування вироку, є безпідставними.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, аудіозапису судового засідання, суд відповідно до вимог ст. 384 КПК роз`яснив ОСОБА_5 можливість та особливості розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних. Клопотання про розгляд провадження у складі суду присяжних від ОСОБА_5 не надходило.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягне безумовне скасування судових рішень, у тому числі при проведенні підготовчого судового засідання, а також під час перебування суду у нарадчій кімнаті, не виявлено.
Покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3