КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/490/17
Провадження № 1-кс/552/174/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 в порядку ст.. 206 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
30 січня 2017 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення останнього з-під варти. Посилався на те, що з 26.02.2015 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області здійснювався судовий розгляд обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 377, ст.. 379, ч. 3 ст. 27, пп.6, 11,12. 13 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 342 КК України у складі суду присяжних. Протягом усього часу судового розгляду ОСОБА_3 перебуває під вартою, термін дії запобіжного заходу неодноразово продовжувався. Останній раз строк тримання під вартою ОСОБА_3 був продовжений 24 січня 2017 року по 24 березня 2017 року. Ухвала про продовження строків тримання під вартою постановлена суддею ОСОБА_8 25 січня 2017 року тим же судом задоволені заяви присяжних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про самовідвід. Підставою для задоволення заяви про самовідвід присяжних стала та обставина, що списки присяжних були затверджені ще 05.08.2014 року строком на 2 роки, а повноваження вказаних присяжних закінчилися 05.08.2016 року. Оскільки повноваження присяжних закінчилися ще 05.08.2016 року, то з наступного дня, 06.08.2016 року. повноваження зі здійснення правосуддя вказаним складом суду здійснювалося не уповноваженими особами. Вважає, що за таких обставин подальше продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , які відбувались у вересня, листопаді 2016 року та у січні 2017 року є незаконним, оскільки проводились судом, який не мав на це повноважень. Просив, відповідно до вимог ст. 206 КПК України, забезпечити негайну доставку ОСОБА_3 до суду та негайно звільнити його з під варти.
Статтею 206 КПК України ( частини 1, 2, 3) передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Отже із змісту норм статті 206 КПК України убачається, що тільки у разі якщо слідчий суддя встановить, що в межах територіальної юрисдикції його суду, знаходиться особа, яка тримається під вартою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, або якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи, має право постановити ухвалу якою зобов`язати доставити незаконного затриманого чи особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, або не звільнена з-під варти після внесення застави для захисту її права та звільнити її з під варти.
Як убачається із клопотання та доданих до нього документів, 24 січня 2017 року суддя Кобеляцького районного суду м. Полтави ОСОБА_8 продовжила строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, до 24.03.2017 року ОСОБА_3 .
Зазначена ухвала набрала законної сили в день її постановлення, так як така ухвала, відповідно до вимог КПК України, оскарженню не підлягає.
До компетенції слідчого судді не входить повноваження з приводу відповідності дотримання законності ухвалення судового рішення іншими суддями, в даному випадку ухвали про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .
Отже підстави для постановлення ухвали, про зобов`язання Установи виконання покарань №23 про доставку ОСОБА_3 до Київського районного суду м. Полтави для розгляду питання щодо забезпечення додержання прав ОСОБА_3 та звільнення його з - під варти відсутні.
Статтею 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку,до вказаного переліку не підпадають ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання, передбаченого ст. 206 КПК України.
Керуючись ст. 206 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 в порядку ст.. 206 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1