Справа № 640/1964/17
н/п 1-кс/640/1105/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
Під час досудового розслідування встановлено, що 07.02.2017 року о 8:30 годин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 маючи намір на викрадення особи, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на автомобілі останнього марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , прибули за місцем роботи ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом погроз застосування фізичного насилля та фізичної розправи над потерпілим та членами його родини, незаконно та проти волі ОСОБА_10 , помістили його до вказаного автомобілю, чим незаконно позбавили останнього волі та викрали його, шляхом переміщення на автомобілі «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_8 з метою подальшого його утримання.
Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до розробленого плану, направленому на вимогу передачі права на майно потерпілого третім особам, продовжили висловлювати погрози застосування фізичного насилля над ним та членами його родини, з метою переоформлення майна потерпілого, примусили ОСОБА_10 забрати з місця його мешкання у м. Харкові, належні йому паспорт та ідентифікаційний код, для проведення нотаріальних дій спрямованих на відчуження майна, що належить потерпілому та членам його родини. Коли потерпілий забрав документи, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 оділи потерпілому на руки пластикові кайданки з метою пригнічення волі останнього та утримували в салоні автомобіля до 11:00 годин 07.02.2017 коли, на блок-посту «Пісочин», розташованому на трасі Харків-Київ «Е-105», їх злочинні дії були припинені працівниками правоохоронних органів.
07.02.2017 ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, затримано на підставі ст. 208 КПК України.
08.02.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України, тобто викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та ч. 2 ст. 189 КК України, а саме вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
09.02.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 строком до 07.04.2017.
08.02.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про арешт майна, вилученого 07.02.2017 у ОСОБА_4 під час огляду автомобілю ВАЗ 2104 держаний реєстраційний номер НОМЕР_8 .
08.02.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова клопотання про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків, яке 10.02.2017 ним отримано.
Слідчий вказує, що вилучене у ОСОБА_4 майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Власник майна підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вилучене майно є особистим майном підозрюваного, яке не має ніякого відношення до вчиненого кримінального правопорушення.
Власник майна ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти накладання арешту не заперечує.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
07.02.2017 ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, затримано на підставі ст. 208 КПК України.
08.02.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України, тобто викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та ч. 2 ст. 189 КК України, а саме вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
09.02.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 строком до 07.04.2017.
Постановою слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 від 08.02.2017 р., вилучене у ОСОБА_4 майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Слідчий суддя приймає до уваги доводи слідчого щодо поновлення строку на подачу клопотання та вважає за необхідним його поновити.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Поновити строк на подачу клопотання, як пропущений з поважних причин.
Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході огляду місця події 07.02.2017 та належить:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- мобільний телефон «Samsung duos» GT-S7272, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою оператора Київстар № НОМЕР_3 та з сім картою оператора МТС № НОМЕР_4 ;
- мобільний телефон «Samsung» SM-B11OE (SEK), з сім картою оператора Київстар з № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та знаходилось у користуванні у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
-автомобіль марки «ВАЗ 2104» держаний реєстраційний номер НОМЕР_8 .
-два ключі від автомобілю з брелком від сигналізації;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1