г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1464/17
Номер провадження 1-кп/213/216/17
В И Р О К
Іменем України
11 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000492 від 19 квітня 2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одружений, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 04 березня 2017 року, приблизно о 16.20 годині, перебуваючи в гостях, в помешканні квартири АДРЕСА_2 , де мешкає його знайомий ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачив мобільний телефон фірми «NOKIA» модель «Х2-00», чорно - червоного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1357 від 05 травня 2017 року становить 398,33 грн. Після цього, ОСОБА_4 реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, переслідуючи корисливу мету, під приводом здійснення дзвінків, попросив у потерпілого ОСОБА_6 вищезазначений мобільний телефон. При цьому ОСОБА_4 достовірно знав, що мобільний телефон ОСОБА_6 він повертати не буде. Після того, як ОСОБА_6 дав свою згоду ОСОБА_4 узяти його телефон, останній взяв його та утримуючи викрадене, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його в подальшому на свою користь, спричинивши своїми незаконними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 398,33 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
22 травня 2017 року між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення, за якою: сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, у виді штрафу 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, даний злочин згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений, як в ході досудового розслідування так і в суді свою провину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив всі обставини його скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженої міри покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань можливе. Підстав, за ч.7 ст. 474 КПК України, для для відмови в затвердженні угоди не встановлено.

Обвинувачений характеризується добре, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий, звинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, працює в ПП «Норберт» слюсарем-ремонтником, в лікаря психіатра на обліку не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з вересня 2001 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності.

Обвинувачений розкаюється у вчиненому. Суд вважає, що вид та розмір покарання, яке узгодили сторони, передбачено санкцією ч.1 ст. 190 КК України та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, не суперечить вимогам ст. 68 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право, затвердити угоду. Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання.

Керуючись ст.ст.374,375,395,472,474,475 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 22 травня 2017 року, на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.1 ст.190 КК України і призначити узгоджену між сторонами міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятдесятсот десять) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1