Справа № 274/1482/17 Провадження № 1-кс/0274/359/17

У Х В А Л А
Іменем України
12.04.2017 року м. Бердичів
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці та невстановленим слідством способом придбав 13 корпусів від ручної оборонної гранати Ф-1, 12 корпусів від ручної наступальної гранати РГД-5 та 25 підривачів типу УЗРГМ та УЗРГМ-2, які переніс та залишив на зберігання в землі неподалік залізничних колій, розташованих біля буд. № 1, що по вул. Профсоюзна в м. Бердичеві та неподалік перетину автомобільних доріг напряму Житомир-Могилів-Подільський, Бердичів-Вчорайше до 20.01.2017 року.
Цього ж дня ОСОБА_7 добровільно здав працівникам поліції місцезнаходження 13 корпусів від ручної оборонної гранати Ф-1, 12 корпусів від ручної наступальної гранати РГД-5 та 25 підривачів типу УЗРГМ та УЗРГМ-2 після чого в період часу з 16 год. 30 по 18 год. 10 хв. працівниками поліції неподалік залізничних колій, розташованих біля буд. № 1, що по вул. Профсоюзна в м. Бердичеві, під час огляду місця події в землі виявлено та вилучено 13 корпусів від ручної оборонної гранати Ф-1, які споряджені зарядом вибухової речовини бризантної дії - тротилом масою 50-56 г. та 12 корпусів від ручної наступальної гранати РГД-5, які споряджені зарядом вибухової речовини бризантної дії - тротилом масою 100-115 г.. Також в період часу з 19 год. 05 по 20 год. 30 хв. працівниками поліції неподалік перетину автомобільних доріг напряму Житомир-Могилів-Подільський, Бердичів-Вчорайше під час огляду місця в землі виявлено та вилучено 25 засобів підриву ручних гранат підривачів типу УЗРГМ та УЗРГМ-2, які виготовленні промисловим способом та при конструктивному поєднанні корпусів гранат Ф-1 та РГД-5 із підривачами УЗРГМ та УЗРГМ-2 шляхом вкручування підривачів у корпуси гранат вони становлять одне ціле ручні гранати Ф-1 та РГД-5, яка відноситься до боєприпасів, які ОСОБА_7 придбав, зберігав без передбаченого законом дозволу та добровільно здав до правоохоронних органів.
16.02.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме: протоколом огляду місця події неподалік від залізничного переїзду вул. Залізнична та вул. Профсоюзна м. Бердичева де було виявлено 25 корпусів від гранат Ф-1 та РГД-5; протоколом огляду місця події неподалік перетину автомобільних доріг Житомир-Могилів-Подільський та Бердичів-Вчорайше де було виявлено 25 предметів схожих на запали типу УЗРГМ та УЗРГМ-2; показами свідка ОСОБА_8 , яка повідомили про те, що чула від чоловіка ОСОБА_7 про те, що він знайшов 25 гранат та 25 запалів, які заховав; показами підозрюваного ОСОБА_7 , який повідомив про свою знахідку та свої подальші дії зі знайденими гранатами та запалами.
24 березня 2017 року у кримінальному провадженні призначено судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану підозрюваного ОСОБА_7 , виконання якої доручено експертам судово-психіатричної експертної комісії при Житомирській обласній психіатричній лікарні № 1.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 91-2017 від 28 березня 2017 року, ОСОБА_7 в даний час потребує більш тривалого обстеження в умовах психіатричного стаціонару, тобто в призначенні йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи з метою уточнення ґенезу, ступеню вираженості, наявних у нього психічних розладів (зі сторони мислення, емоцій, волі та критики), з подальшим вирішенням експертних питань, які цікавлять слідство.
11 квітня 2017 року у кримінальному провадженні призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу для визначення психічного стану підозрюваного ОСОБА_7 , виконання якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.
В судовому засіданні прокурор дане клопотання підтримав.
Підозрюваний в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав, проти поміщення його до лікувального закладу для проведення експертиза заперечив.
Захисник вважає, що з метою повного досудового розслідування, необхідно провести вищевказану експертизу.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши прокурора, який вказане клопотання підтримав, захисника підозрюваного, який проти задоволення клопотання не заперечував, а також підозрюваного, прийшов до наступних висновків.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Ст. 509 КПК України визначено порядок та підстави проведення психіатричної експертизи.
Так, згідно ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
При цьому вирішуючи питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, необхідно брати до уваги правові позиції ЄСПЛ, відповідно до яких, тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на це підстав, є позбавленням свободи у значенні п. «е» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого: «кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законного затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законного затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг.
Відповідно до Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 08.10.2001 року № 397, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 березня 2002 року за № 219/6507, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі питання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.
Згідно доданого до матеріалів клопотання висновку експертизи № 91-2017 ОСОБА_7 в даний час потребує більш тривалого обстеження в умовах психіатричного стаціонару, тобто в призначенні йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи з метою уточнення ґенезу, ступеню вираженості наявних у нього психічних розладів (зі сторони мислення, волі та критики) з подальшим вирішенням експертних питань, які цікавлять слідство.
Тобто клопотання про направлення підозрюваного ОСОБА_7 до медичного закладу для проведення стаціонарної комплексної судової психологічно-психіатричної експертизи є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
При цьому враховуючи, що ч. 2 ст. 509 КПК України встановлено лише верхню межу строку, на який особу може бути направлено для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, та приймаючи до уваги наведений вище Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, відповідно до п. 28 якого строк проведення стаціонарної експертизи становить не більше 30 діб і залежно від обсягу та складності експертизи, термін її проведення може бути продовжений за узгодженням з органом, що призначив експертизу, з метою недопущення порушень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підозрюваного ОСОБА_7 слід направити до психіатричного медичного закладу для проведення стаціонарної комплексної судової психологічно-психіатричної експертизи на строк у 30 діб.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 242, 243, 309, 369-372, 395, 509 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 задовольнити.
Направити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, строком на 30 діб.
Ухвала може оскарженню протягом 5 днів з дня проголошення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1