АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1373/17 Справа № 180/564/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганця, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 1) 10 лютого 2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України, звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 12 грудня 2008 року; 2) 28 лютого 2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від його відбування з іспитовим строком на 1 рік; 3) 26 грудня 2012 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 04 березня 2017 року, -

встановила:

Вироком Марганецього міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 03 березня 2017 року, приблизно о 22 год. через незачинені двері, проник до приміщення гаражу, розташованого на території буд. АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав кутову шліфувальну машинку, кутову шліфувальну машинку, ударний дриль та дриль-перфоратор, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4247 грн. 56 коп.

Вказані злочинні дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів.

Докази, щодо обставин скожєного злочину судом не досліджувались в порядку ст. 349 КПК України.

Обвинувачений не погодився з вказаним рішенням суду першої інстанції. В апеляційній скарзі просить його в частині призначеного покарання змінити. На підставі ст. 75 КК звільнити від відбування покарання.

Крім того, просив перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 185 КК, оскільки суд прийшов до передчасного висновку про наявність кваліфікуючої ознаки - «проникнення».

Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання про бажання приймати участь в судовому засіданні апеляційної інстанції не подавав, тому до зали судового засідання не доставлявся.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Дані про поважність неявки до суду від потерпілого не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого за відсутністю останнього та потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого. Вирок суду вважала законним та обґрунтованим. Просила залишити його без змін.

В судових дебатах підтримала свою позицію

Заслухавши суддюдоповідача, прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегія суддів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 401 КК України переглядає судове рішення щодо ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги щодо призначеного покарання, оскільки судове слідство було проведено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Під час апеляційної перевірки технічного запису перебігу судового засідання видно, що судом роз*яснено обвинуваченому порядок розгляду справи відповідно до вимог ст. 349 КПК та наслідки такого розгляду. Відповідно до тверджень обвинуваченого, йому було зрозуміло порядок такого проведення і дослідження доказів про обставини скоєного ним кримінально-караного діяння. Він не заперечував проти такого порядку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні вимоги обвинуваченого тільки в частині правильності призначеного йому покарання.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст.185 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, має непогашену судимість за вчинення тяжких корисливих злочинів, не працює, у вчиненому щиро розкаявся, що суд обгрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, що його обтяжують.

Тому, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки наявність непогашеної судимості за вчинення тяжких корисливих злочинів дає підстави вважати, що обвинувачений не став на шлях виправлення і тому являється небезпечним для суспільства, однак в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст. 6567 КК України, а призначене судом першої інстанції покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про призначення йому занадто суворого покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та для скасування або зміни вироку суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суттєві порушення процесуального закону, які б потягли скасування вироку, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, вона може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4