Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/927/17
провадження № 1-кп/368/83/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000382 від 07.07.2017 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта середня, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- сторони обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
-та потерпілої ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 06.07.2017 року приблизно о 21 годині проходив повз частково огороджену та охоронювану територію малого підприємства «Факел», розташованого за адресою: провулок Серпневий, 9 м. Кагарлик Київської області, де, згідно з договором оренди № 2 від 01.01.2017 р., укладеним між власником МП «Факел» ОСОБА_6 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , розташовується огороджена територія ФОП ОСОБА_5 , обладнана під зберігання металобрухту. У цей момент, помітивши відсутність охоронця даної території, він вирішив вчинити крадіжку будь-якого чужого майна.
06.07.2017 року приблизно о 21 годині ОСОБА_7 , упевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб та в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перелізши через металеву огорожу, проник на відокремлену складську територію ФОП ОСОБА_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , вхід до якої здійснюється через хвіртку, що у вечірні години доби зачиняється на навісний замок та яка використовується ОСОБА_5 . Там він виявив і таємно викрав металевий виріб (кришку люка), виготовлений з чорного металу, призначений для накриття каналізаційної шахти, вагою 40 кг 600 грамів, вартістю 664 гривні, що належить ОСОБА_5 , після чого, перекинувши викрадене майно за огорожу та перелізши через цю огорожу, покотив його по неогородженій території, що перебуває в оренді в фізичної особи підприємця ОСОБА_8 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , рухаючись в напрямку свого місця проживання.
Виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_7 закінчити його не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на орендованій території ФОП ОСОБА_8 її користувачем ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 06 липня 2017 року приблизно о 21 год. він проходив повз території, на якій знаходився металобрухт. Там він побачив люк, який йому був потрібен і він вирішив його забрати. Але встиг лише перекинути люк і його затримали. Він щиросердно розкаюється. Обіцяє, що таке більше не повториться та просить його суворо не карати.
Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона та її чоловік є приватним підприємцями. Діяльність її роботи металолом. На території підприємства «Факел» вона з чоловік орендує частину приміщень, яку вони огородили. Окрім того, дану території охороняють сторожа. Її зять зараз займається даним металолом і він знає там про все. Про саму крадіжку дізналася аж на другий день. Знаючи як важко знайти роботу вона не має претензій до обвинуваченого. Просить призначити йому покарання що не пов`язане з позбавленням волі.
За згодою обвинуваченого, потерпілої та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхній позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаявся, що підтвердив це і у судовому засіданні.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 , яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.. 185 КК України (в редакції 2001 року), а саме: як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, обвинувачений винний у вчиненні даного злочину та підлягає покаранню.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 10 січня 1999 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кагарлику Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.
Згідно характеристики, виданою виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області вбачається, що гр. ОСОБА_7 має двох синів - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На гр. ОСОБА_11 при міськвиконкомі, на даний час, компрометуючих та інших матеріалів немає.
Згідно характеристики, виданою громадською організацією «Спілка учасників АТО» вбачається, що ОСОБА_3 , який являється членом громадської організації ,,Спілка учасників АТО у м. Кагарлик та Кагарлицькому районі з 01.08.2015 року. Приймав участь в антитерористичній операції в підрозділі 11 батальйону «Київська Русь». Місце служби в АТО: Дебальцево, Спартак (ДАП). За час проходження служби у АТО зі слів побратимів проявів себе як мужній захисник своєї батьківщини. За час проходження військової служби спиртними напоями не зловживав. Має осколкове поранення. Нагороджений орденом «За мужність» III ступеня. При зверненні до вступу до громадську організацію «Спілки учасників АТО» м. Кагарлик та Кагарлицького району було чітко виявлено синдром (ПТСР), що вплинуло на його психологічний стан. Не одноразово проводилися бесіди щодо усунення наслідків синдрому (ПТСР), які мали позитивні наслідки. В цілому ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони. Дослуховується до порад, не агресивний.
Згідно вимоги про судимість № 3682/109/1009/1/01-17 від 11.07.2017 станом на 11.07.2017 року ОСОБА_3 рахується як такий, що раніше не судимий.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 445 обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 213 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є тяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, по справі характеризується позитивно, щиро покаявся, сприяв у розслідуванні злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності та призначає йому покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»№ 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: металева кришка люка каналізаційної шахти, яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 .
Обраний під час досудового розслідування ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобовязання слід залишити до вступу вироку в законну силу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: металева кришка люка каналізаційної шахти, яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1