Справа № 452/190/17
Провадження № 1-кп/452/64/2017
УХВАЛА
іменем України
23 березня 2017 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника особи відносно якої застосовуються примусові заходи медичного характеру адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні №0001255 від 26 вересня 2016 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Надиби, Старосамбірського району, Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, розлученої, тимчасово не працюючої, з середньо-спеціальною освітою, не судимої, яка підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 115 КК України,
встановив:

ОСОБА_7 26.09.2016 року, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де вона проживає разом зі своєю малолітньою дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне вбивство малолітньої дочки ОСОБА_8 , взяла її на руки, вийшла з нею на балкон квартири АДРЕСА_3 , який обладнаний пластиковими вікнами, і який знаходиться на 5-му поверсі, та викинула останню у відчинене вікно балкону, в результаті чого малолітня ОСОБА_8 впала на землю, біля будинку, де проживає, зачепившись при падінні за дроти для сушіння одягу, закріплені на балконі квартири, розташованої на третьому поверсі, та гілки дерева, яке росте біля балкону квартири, розташованої на першому поверсі вказаного будинку, що пом`якшило її падіння та удар об землю.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , малолітня ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематому в ділянці спинки носа, забійної рани верхньої губи, рани спини поперекового відділу хребта, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, та які знаходяться в причинному зв`язку з діяннями ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_7 , виконала усі дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , які вважала необхідними для доведення до кінця, однак не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки малолітня ОСОБА_8 , падаючи з висоти 5 поверху будинку АДРЕСА_4 , зачепилась при падінні за дроти для сушіння одягу, закріплені на балконі квартири, розташованої на третьому поверсі, та гілки дерева, яке росте біля балкону квартири, розташованої на першому поверсі вказаного будинку, що пом`якшило її падіння та удар об землю.

З висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_8 № 283/16 від 28 жовтня 2016 року, убачається, що у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено ЗЧМТ, струс головного мозку, а також гематома в ділянці спинки носа та забійна рана верхньої губи та рана спини поперекового відділу хребта. Вказані ушкодження утворились в результаті випадіння з вікна 5-го поверху з послідуючим падінням на пристрій для сушіння білизни, а з нього на гілки листяного дерева, яке росте під будинком та падіння з нього на землю. По давності утворення можуть відповідати часу 26.09.2016 року, та за ступенем тяжкості відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження з короткотривалим розладом здоров`я.

Із свідоцтва про народження від 01.10.2007 року, відомо, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком її записаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_7 .

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, за яке наступає відповідальність за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої дитини, яке однак не було закінчене з причин, що не залежали від її волі.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні даного суспільно-небезпечного діяння підтверджується такими доказами.

Показаннями законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , з яких убачається, що 26.09.2016 року приблизно о 11 год. до нього зателефонувала його мати та повідомила, та повідомила, що його колишня дружина ОСОБА_7 випала з 5 го поверху будинку АДРЕСА_1 . Також повідомила, що із вищевказаного вікна випала його дочка ОСОБА_8 і їх везуть у Самбірську ЦРЛ. Зайшовши в приймальне відділення Самбірської ЦРЛ, він побачив свою колишню дружину, яка була в свідомості і сильно кричала, що її все болить. Цього ж дня його дочку було доставлено у реанімаційне відділення Львівської міської дитячої клінічної лікарні. Дочка йому розповіла, що з вікна квартири АДРЕСА_5 де вони проживають її викинула мати ОСОБА_7 .

Протоколом огляду місця події від 26 вересня 2016 року та фото таблицями до нього, протоколом огляду місця події від 29 листопада 2016 року та протоколом проведення слідчого експерименту з малолітньою потерпілою ОСОБА_8 від 30.11.2016 року та CD диском до даного протоколу, на якому відтворено з потерпілою ОСОБА_8 обставини суспільно небезпечного діяння скоєного щодо неї ОСОБА_7 .

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 284/16 від 28 жовтня 2016 року.

Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що суспільно-небезпечне діяння за ознаками діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті малолітній дитині, з приводу якого було відкрито дане кримінальне провадження, мало місце і це діяння вчинене саме ОСОБА_7 в стані неосудності.

Згідно ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Із ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності.

За змістом ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Згідно ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільне небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №702 від 20.12.2016 року, виданого експертами комунального закладу «Львівська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , завіреного підписом заступника головного лікаря ОСОБА_12 , ОСОБА_7 на даний час страждає психічною хворобою у формі параноїдної шизофренії приступоподібно-прогредієнтного перебігу з наростаючим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як свідчить медична документація психічне захворювання у ОСОБА_7 вперше проявилось у 2001 році, після психотравмуючої ситуації (згвалтування) та проявилось депресивною та галюцинаторно-параноїдною симптоматикою. В період інкримінованих дій ОСОБА_7 також страждала психічною хворобою у формі параноїдної шизофренії приступоподібно-прогредієнтного перебігу з наростаючим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи фізичний стан ОСОБА_7 , а саме рентгенологічно підтверджені переломи: 6,7,8,9,10 ребер справа по паравертебральній лінії, перелом нижнього кута правої лопатки, краєвий злам тіла 5-го поперекового хребця, краєвий злам верхніх відділів крижової кістки справа, а також злам кульшової западини справа та голівок обох стегнових кісток, забій обох легень, що ускладнилося виникненням травматичного шоку, рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи викладене вище, зважаючи на особу обвинуваченої, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, на даний час перебуває у такому ж стані і потребує примусового лікування відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 702 від 20.12.2016 року у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно наданих матеріалів кримінального провадження, витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд,

ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , примусовий захід медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Речовий доказ, а саме: компакт диск «CD-R» з об`ємом пам`яті 700 МВ, білого кольору, на якому зафіксовано слідчий експеримент з малолітньою потерпілою ОСОБА_8 , залишити при матеріалах справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя