У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.08.2017 Справа №607/9693/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001958 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
Обвинувачений заявив клопотання про зміну раніше застосованого відносно нього запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи це відсутністю на даний час ризиків, що існували на момент застосування запобіжного заходу.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, яка заперечила у задоволенні даного клопотання, оглянувши матеріали судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу щодо нього на домашній арешт слід відмовити, продовживши строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , зважаючи на наступні обставини.

Так, у відповідності до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

А тому зважаючи на наведене, а також на те, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі, за вчинення злочинів проти власності, ніде не працюючим, його низький рівень соціальних зв`язків, який на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, будучи обвинуваченим у вчиненні злочину проти власності у іншому кримінальному провадженні, яке перебуває в суді, що дає суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це він клопоче, останній матиме можливість, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 08 серпня 2017 року, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 06 жовтня 2017 року, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу, які перешкоджають обранню обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

При цьому, будь-яких доказів, які б свідчили про зменшення ризиків, що існували на момент обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченим не надано та судом не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ч.3 ст.315, розділом II КПК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу щодо нього на домашній арешт відмовити.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 06 жовтня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.
Головуючий суддяОСОБА_1