У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді клопотання захисника у кримінальному провадженні (справа № 308/12343/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, фізичної особи-підприємця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке було вчинено ним за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.03.2016 року близько 21 години 45 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку від вулиці Швабської до площі Богдана Хмельницького, біля будинку № 45, в порушення вимог п.12.3 та п.18.1 Правил дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не вжив заходів, спрямованих на своєчасне гальмування та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину дороги зліва направо по ходу руху автомобіля, на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
За висновком судово-медичної експертизи № 274 від 15.04.2016 року при судово-медичній експертизі потерпілої ОСОБА_6 , а також даних оригінала історії хвороби (№ 2872/194 з травмпункту УІДМКЛ, заповненої на її ім`я), у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів верхньої вітки лобкової кістки та вітки сідничної кістки справа зі зміщенням, уламковий перелом крижової кістки справа на рівні крижово-клубового зчленування з незначним зміщенням, крайовий перелом медіального виростка велико-гомілкової кістки.
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно могли бути виступаючі частини легкового автомобіля (бампер, крило, капот), які діяли по ударному механізму і первинне контактування прийшлося в праву частину тулуба з послідуючим наданням тілу прискорення та подальшим падінням і ударом об проїжджу частину дороги. Дані тілесні ушкодження по своєму характеру потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці, згідно з п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Тілесні ушкодження у вигляді синців по зовнішній поверхні правого бедра в середній третині, по зовнішній поверхні правого тазо-бедреного суглобу, по зовнішній поверхні правого і лівого ліктьових суглобів. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно були виступаючі легкового автомобіля (бампер, капот, крило), які діяли по ударному механізму при цьому первинне контактування прийшлося в праву частину тулуба з послідуючим наданням тілу прискорення і падінням його на тверду частину проїжджої частини і потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці, за п. 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розлад здоров`я.
Всі вищевказані тілесні ушкодження характерні для контактування з легковим автомобілем під час ДТП, яка мала місце 07.03.2016 року і характерні для пішохода.
Згідно з висновком експерта № 10/63 від 31.03.2016 року судової експертизи технічного стану транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина та світлова система автомобіля «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 знаходились у справному стані.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 483 від 26.09.2016 року в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля «BMW Х5» д.н.з. Словацької Республіки НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_4 повинен був діяти згідно з вимогами пунктів 18.1 та 12.3 ГІДРУ.
В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху пішохід гр. ОСОБА_7 повинна була діяти згідно з вимогами пункту 4.7 ПДРУ.
З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_4 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху - моменту виходу пішохода на пішохідний перехід - не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху, а саме: п.12.3, за яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п. 18.1 Правил дорожнього руху, за яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека - знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 за ст. 67 КК України, відсутні.
Захисник обвинуваченого подав до суду 15.06.2017 року клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в порядку ст. 45 КК України, яке у даному судовому засіданні вручено прокурору та надано останньому можливість для ознайомлення з його змістом.
Подання вищенаведеного клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, отже злочин вчинив вперше, скоєна протиправна дія ОСОБА_4 відноситься до категорії ненавмисних злочинів, ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, усунувши заподіяну шкоду, на підтвердження чого до клопотання долучено нотаріально посвідчені заяви потерпілої ОСОБА_6 .
У судовому засіданні захисник підтримав заявлене клопотання.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав внесене захисником клопотання, на якому зафіксована його власноручна письмова згода на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Судом роз`яснено обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, внаслідок чого судове провадження проводитиметься в повному обсязі в загальному порядку.
У судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини кримінального правопорушення, факт вчинення та свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву від 16.06.2017 року, за змістом якої не заперечує щодо задоволення судом клопотання в інтересах ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, так як він вину визнав, щиросердечно розкаявся, відшкодував їй завдані збитки, при цьому клопотала здійснити розгляд клопотання про звільнення ОСОБА_4 від відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, без її участі.
Прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження у зв`язку з дієвим каяттям обвинуваченого.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали судової справи та кримінального провадження №0000697, наданого прокурором для долучення до справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України мають міститися в обвинувальному акті.
На суд, відповідно до положень ст. ст. 314, 372, 374 КПК України покладається перевірка відповідності обвинувального акту вимогам цього Кодексу, а у разі винесення ухвали або вироку - зазначення суті питання, що вирішується ухвалою, формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, встановлені обставини, мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.
За приписами ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 285 ч. 1 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
За змістом ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - що карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд переконався, що інкриміноване стороною кримінального провадження з боку обвинувачення ОСОБА_4 діяння дійсно мало місце 07 березня 2016 року, що воно містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (вчинене особою, яка керувала транспортним засобом марки «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки « НОМЕР_1 » з допущенням порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило наслідки, передбачені ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, заподіяння з необережності потерпілій тілесного ушкодження середньої тяжкості), що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, доведена та його діяння кваліфіковано вірно, а також є умови та підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Злочин, за ознаками якого органом досудового розслідування кваліфіковано діяння ОСОБА_4 , а саме, ч. 1 ст. 286 КК України, за класифікацією злочинів, регламентованою ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, при цьому, суб`єктивна сторона злочину характеризується необережною виною.
Відповідно до п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.
Судом з довідки №1-24092016/21011, наданої 24.09.2016 року на вимогу від 23.09.2016 року (а.с. 95 кримінального провадження № 0000697) встановлено, що ОСОБА_4 не притягався до кримінальної відповідальності.
При цьому, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.
З матеріалів справи судом встановлено, що потерпілою у кримінальному провадженні №0000697 було підписано дві нотаріально посвідчені заяви від 23.08.2016 року та від 24.12.2016 року, у яких вона повідомила, що не має жодних матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 , який до набуття статусу підозрюваного, обвинуваченого у добровільному порядку відшкодував збитки, відтак, вона як потерпіла остаточно ствердила про бажання щодо звільнення ОСОБА_4 судом від кримінальної відповідальності.
Також, матеріали кримінального провадження містять копію розписки від 09.03.2016 року, підписаної ОСОБА_6 , про отримання 5000 грн. від ОСОБА_4 , у якості відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням у зв`язку з вчиненим ДТП (а.с. 69 кримінального провадження №0000697)
Крім того, у адресованій суду потерпілою заяві від 16.06.2017 року остання висловила свою позицію з приводу розгляду клопотання сторони кримінального провадження з боку захисту, відповідно до якої у потерпілої відсутні заперечення стосовно задоволення судом клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, добровільне відшкодував завдані збитки та усунув заподіяну шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а провадження у справі закрити.
У відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ - автомобіль марки «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки, НОМЕР_1 , який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 відповідно до розписки вважати повернутим його законному володільцю.
Керуючись ст.ст. ст. 100, 284, 285, 285, 286, 288, 314, 369, 372, 376, 392, 395 КПК України, ст. ст. 44, 45 КК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 від 08.03.2016 року, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ автомобіль марки «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки « НОМЕР_1 », який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 відповідно до розписки вважати повернутим його законному володільцю.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_1