Справа № 199/4257/17
ВИРОК
іменем України
2017 року липня місяця 07 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001102 від 12.05.2017, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Троїцьке, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, із неповною середньою освітою, працюючого не офіційно, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не маючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.11.1993 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 141 КК України ( в ред.1960) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із конфіскацією майна;

-26.11.1997 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 101 КК України ( в ред.1960) до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років;

-30.09.1999 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 1833 КК України( в ред.1960) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 43 КК України ( в ред.1960) до відбуття покарання призначено 7 років;

-13.04.2004 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання та остаточно до відбуття призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-25.04.2008 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

-25.02.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 07.03.2014 із Херсонської виправної колонії по відбуттю строку покарання;

-11.09.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць. Звільнений 06.01.2015 із Жовтоводської ВК (№26) Дніпропетровської області.

-16.03.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1700 гривень.

-Відповідно Ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2016 року було замінено покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

Так, 05.04.2017 близько о 03.00 годині ОСОБА_3 проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де в цей момент у нього раптово виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням у інше приміщення, належного потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_3 , у цей же день, тобто 05.04.2017, приблизно о 03.10 години, продовжуючи знаходитись біля будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 , переліз через паркан на територію домоволодіння, де побачив зачинене гаражне приміщення, до якого він підійшов та шляхом відкручування замку, відкрив двері та проник до вищевказаного гаражу, де діючи, умисно, таємно з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємність своїх умисних злочинних зазіхань, викрав із гаражу: шліфувальну машину «bosh-600», вартість якої складає 945 гривень, перфоратор «rt-rh-20», вартістю 1150 гривень 72 копійки, дриль «ме-750 вт», вартість якої не вдалось встановити, дриль «dvt sbm-600», вартість складає 266 гривень 56 копійок, пусковий заряд «аида м-11», вартістю 225 гривень, болгарку «dwt ws 24-230 т», вартість якої складає 413 гривень 50 копійок, після чого ОСОБА_3 поклав вищезазначені викрадені речі в мішок, який він знайшов в гаражі та погрузив майно на велосипед «Аїст», вартість якого складає 1000 гривень, який також знайшов в приміщені гаражу, що належав потерпілому гр. ОСОБА_5 .

Далі продовжуючи злочину діяльність, діючи таємно, з викраденим майном направився на ж/м Лівобережний, де на кінцевій зупинці маршрутного таксі №37 залишив викрадений велосипед «Аїст», а з іншим викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1672 на загальну суму 4000 гривень 78 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу, а саме 05.04.2017 близько о 03.00 годині проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де переліз через паркан на територію домоволодіння, побачив гаражне приміщення, яке було не зачинено, відкрив двері та проник до гаражу, з якого викрав: шліфувальну машину «bosh-600», перфоратор «rt-rh-20», дриль «ме-750 вт», дриль «dvt sbm-600», пусковий заряд «аида м-11», болгарку «dwt ws 24-230 т». Після чого поклав викрадені речі в мішок, який знайшов в гаражі та погрузив майно на велосипед «Аіст», який також знайшов в приміщені гаражу, з викраденим майном направився на ж/м Лівобережний, де на кінцевій зупинці маршрутного таксі №37 залишив викрадений велосипед «Аїст», а з іншим викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Просив суд суворо не карати, врахувавши його щиросерде каяття у вчиненому.

Крім пояснень ОСОБА_3 із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

Показами потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що вночі 05.04.2017 близько 03.00 години із його гаража, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , невідома особа шляхом відкручування замка проникла до його гаражу та викрала: шліфувальну машину «bosh-600», перфоратор «rt-rh-20», дриль «ме-750 вт», дриль «dvt sbm-600», пусковий заряд «аида м-11», болгарку «dwt ws 24-230 т» та велосипед «Аіст». Наразі йому повернути велосипед та дві дрелі;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.05.2017, де ОСОБА_5 просив правоохоронні органи вжити заходи до невідної особи, яка із гаража його домоволодіння АДРЕСА_2 , з 22.00 години 04.04.2017 до 06.00 години 05.04.2017 шляхом злому замка проникла до його гаража та викрала належне йому майно;

-Протоколом огляду від 12.05.2017, відповідно до якого об`єктом огляду стали дві електричні дрелі з написами «МЕ-77» синього кольору та написом «ДУТ-30 ЕР» чорного кольору, що добровільно видав ОСОБА_3 , пояснивши, що в ніч з 04.04.2017 на 05.04.2017 він їх викрав із гаражного приміщення домоволодіння АДРЕСА_2 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2017, під час проведення якого у присутності понятих, свідок ОСОБА_6 вказав на особу зображену на фото №1 як на таку, що на початку квітня 2017, коли він знаходився на зупинці маршрутного таксі №37, бачив чоловіка невеликого зросту, худорлявої статури, який на велосипеді віз мішок з інструментами, потім сів у маршрутне таксі і поїхав. На фото №1 зображений ОСОБА_3 і свідок його впізнав за загальними рисами обличчя, носом, вустами;
-Висновком експерта №1672 від 30.05.2017, відповідно до висновків якого, ринкова вартість викраденого майна, станом на 05.04.2017 складає: шліфувальної машини «bosh-600», вартість якої складає 945 гривень; перфоратору «rt-rh-20», вартістю 1150.72 гривень; вартість дрилі «ме-750 вт» не визначалася, оскільки недостатньо інформації для проведення дослідження, а саме відсутні дані щодо товарної характеристики виробу; дрилі «dvt sbm-600» вартість складає 266 гривень 56 копійок; пускового заряду «аида м-11», вартістю 225 гривень; болгарки «dwt ws 24-230 т», вартість якої складає 413 гривень 50 копійок; велосипеду «Аїст», вартість якого складає 1000 гривень ;

-Речовим доказом, а саме дриль «dvt sbm-600», дриль «ме-750вт», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 під розписку;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 31.05.2017 за участі понятих та обвинуваченого ОСОБА_3 , під час проведення якого останній детально відтворив обставини вчинення ним злочину 05.04.2017 та викрадення із гаража, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 майна, що складається із: шліфувальної машини «bosh-600», перфоратора «rt-rh-20», дрилі «ме-750 вт», дрилі «dvt sbm-600», пускового заряду «аида м-11», болгарки «dwt ws 24-230 т» та велосипеду «Аіст»

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням в інше приміщення.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного у суді обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, не працює, на утриманні малолітніх і непрацездатних осіб не має, за місцем проживання скарг не надходило.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілого, який просив призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, обвинуваченого, який просив суд суворо не карати, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують йому покарання, дані про його особу, та вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ч.1 ст. 71, ч.3 ст.72 КК України.

На переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме визначене судом покарання у виді позбавлення волі на тривалий час, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів. Оскільки призначення більш м`якого покарання не буде відповідати меті покарання та сприяти перевихованню ОСОБА_3 .

Відповідно до положень КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Згідно ст. 71 КК України положення якої належить застосувати до ОСОБА_3 , встановлюють, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому немає правових підстав ототожнювати особу, засуджену до відповідного покарання, та таку, яка відбуває покарання певного виду, в даному випадку ОСОБА_3 повинен відбувати покарання у виді громадських робіт, визначених за ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2016 року.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про самостійність виконання покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в сумі 1700.00 гривень, призначеного за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016 року за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки саме покарання у виді штрафу повинно виконуватися самостійно, а не покарання у виді громадських робіт, про які йдеться в Ухвалі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2016 року, відповідно до якої було замінено покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин. Тобто оскільки відносно ОСОБА_3 наявний вирок суду, яким його засуджено до покарання у виді штрафу, то саме до цього виду покарання і повинні застосовуватися при призначенні покарання вимоги ч.3 ст.72 КК України.

Про необхідність самостійного виконання покарання у виді штрафу і застосування ст. 71 КК України, а не громадських робіт свідчить і зміст постанови Верховного Суду України від 12.04.2012 року по справі №5-1кс12.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно до відбування ОСОБА_3 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців та штрафу в сумі 1700.00 гривень, призначеного ОСОБА_3 за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016 року за ч.1 ст. 309 КК України, який відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: дриль «dvt sbm-600», дриль «ме-750вт», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 під розписку, залишити останньому за належністю.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

07.07.2017