Справа№751/2681/17
Провадження №1-в/751/204/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

16.05.2017 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснила, що хворіє, тому має низькі показники виробітку. За час відбування покарання вона усвідомила свою поведінку, просить задовольнити клопотання.

Адвокат засудженої висловила думку, що ОСОБА_2 заслуговує на застосування відносно неї ст. 81 КК України. Вона відноситься до праці добре, хворіє, тому показники виконання денного завдання нижчі. Крім того, відвідує богослужіння та інші релігійні заходи. Відвідує безоплатні роботи по благоустрою місць позбавлення волі.

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Адміністрація установи вважає, що засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Прокурор висловила думку, що клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав , що засуджена неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за тяжкі однорідні злочини, звільнялась з іспитовим строком, але належних висновків для себе не зробила та в період невідбутої частини покарання скоїла новий тяжкий злочин.

Заслухавши пояснення засудженої, думку адвоката, представника ЧВК № 44, прокурора, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої № 155-Т-14, суд дійшов висновку, що клопотання засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 03.06.2014 року, згідно якого вона визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 4 70 КК України та призначено їй остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.01.2016 року, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.06.2014 року по 04.07.2014 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання - 03.06.2014 року.

Кінець строку покарання 02.11.2018 року.

Згідно висновку характеристики, засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що засуджена за весь час відбування покарання характеризується посередньо, неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення установленого порядку відбування покарання, заохочення не оголошувались, не приймає участь у роботі секцій самодіяльних організаціях засуджених згідно ст. 127 КВК України, не входить до складу ради колективу засуджених відділення та установи, не надає позитивний приклад іншим засудженим, що свідчить про небажання засудженої довести своє виправлення, до праці відноситься задовільно, мала відсоток виконання денного завдання нижче за середньобригадний, а також засуджена неодноразово за тяжкі однорідні злочини, раніше звільнялась умовно-достроково, але належних висновків для себе не зробила та в період невідбутої частини покарання скоїла новий тяжкий злочин. Тому, у адміністрації установи не має впевненості в її самокерованій правослухняній поведінці, і вважають, що ОСОБА_2 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджена ОСОБА_2 мала два стягнення: 10.12.2015 та 19.04.2016 року, які погашені, з нею проводились бесіди профілактичного характеру. Заохочення відносно засудженої не застосовувались.

Згідно довідки про виконання норм виробітку за період відбування покарання, засуджена ОСОБА_2 завжди мала показник виконання денного завдання нижче за середньобригадний, крім березня 2015 року.

Згідно психологічної характеристики, засуджена ОСОБА_2 недостатньо усвідомлює свою провину та прямий причинно-наслідковий зв`язок між власними діями і наслідками від них. Поведінка засудженої потребує подальшої корекції для того, щоб її дії відповідали соціально-прийнятним у суспільстві нормам та правилам. На даний час вона не готова до самокерованої правослухняної поведінки.

Також, суд враховує, що засуджена ОСОБА_2 неодноразово засуджена за однорідні злочини проти власності, до неї застосовувався іспитовий строк, але засуджена висновків для себе не зробила та в період невідбутої частини покарання скоїла новий тяжкий злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись. Своїм ставленням до праці та поведінкою засуджена не довела свого виправлення.

11.05.2017 року комісією установи засудженій ОСОБА_2 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення згідно ст.81 КК України.

Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_2 не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена та адвокат вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1