ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3450/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" липня 2017 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: слідчого ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0008325, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0008325 по підозрі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, поєднаним з проникненням у приміщення, скоєному за таких обставин.

Приблизно в середині червня 2017 р. у м. Києві на розі вулиць Привокзальної та Харківського шосе ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ще дві невстановлені особи з іменами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили у попередню змову про таємне викрадення чужого майна та розробили план злочинних дій. 28 липня 2017 р. уночі ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, на автомобілі марки ГАЗ-24, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 прибули до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . Зупинивши автомобіль, ОСОБА_6 залишився в його салоні, щоб спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_7 фомкою відтиснув вікно на першому поверсі, через яке проник в офісне приміщення, звідки таємно викрав металевий сейф з грошовими коштами в сумі 350000 грн. та 5000 дол. США, що належить приватному підприємцю ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_6 разом ОСОБА_7 на вищевказаному автомобілі поїхали з місця вчинення злочину.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, що ОСОБА_6 може переховуватися

від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати та свідків та іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання пославшись на недоведеність наявності обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину, відсутність підстав для його затримання без ухвали слідчого судді та невідповідність клопотання вимогам закону внаслідок відсутності у ньому викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вказав, що зміст протоколів допиту двох співробітників поліції, показаннями яких обґрунтовується підозра, абсолютно ідентичний, що викликає сумнів у їх допустимості як доказів, в матеріалах досудового розслідування відсутні дані, що ОСОБА_6 знає ОСОБА_7 , що між ними існувала змова, і що ОСОБА_6 перебував на місці вчинення злочину. Окрім того відсутні докази наявності у сейфі зазначеної у підозрі суми коштів та того, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 гроші є саме тими коштами, які були викрадені у потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

29 липня 2017 р. о 14-00 год. ОСОБА_6 затримано без ухвали слідчого судді на підставі п. 2) ч. 1 ст. 208 КПК України.

Зазначена норма процесуального закону надає уповноваженій службовій особі право затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, без ухвали слідчого судді, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, чи сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те що саме ця особа щойно вчинила злочин.

КПК України не визначає кількість хвилин або годин, протягом яких злочин може вважатися щойно вчиненим, а тому системний аналіз положень п. 2) ч. 1 ст. 208 КПК України в контексті інших норм цього Кодексу дає підстави тлумачити термін «щойно вчинений злочин» обмежувальним чином, але з урахуванням конкретних обставин, коли втрата часу, потрібного для отримання судового рішення, призведе до невиправданих, іноді непоправних, наслідків.

З огляду на те, що затримання ОСОБА_6 відбулося через півтори доби після вчинення злочину, при цьому на місці його затримання було виявлено автомобіль, на якому пересувались причетні до злочину особи, суд дійшов висновку, що втрата часу, потрібного для отримання судового рішення, могла призвести до знищення підозрюваних слідів злочину. За таких обставин суд вважає підставним затримання ОСОБА_6 без ухвали слідчого судді.

Цього ж числа ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_6 до таємного викрадення сейфу з офісного приміщення приватного підприємця ОСОБА_10 .

Такі докази містяться: у протоколі прийняття від ОСОБА_10 заяви про вчинене кримінальне правопорушення та його показаннях про проникнення до офісу і викрадення сейфу з грошовими коштами; у протоколі огляду місця події, яким зафіксовано обстановку на місці події; у протоколі огляду запису з встановлених на місці події камер відеоспостереження, який містить інформацію про обставини крадіжки з офісного приміщення та вірогідний номер транспортного засобу, на якому пересувались причетні до злочину особи; у показаннях допитаних в якості свідків співробітників оперативного підрозділу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які за результатами перегляду відеозапису та аналізу отриманої інформації встановили транспортний засіб, на якому пересувались причетні до злочину особи, його місцезнаходження та особи підозрюваних ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ; у показаннях ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які підтвердили, що ОСОБА_6 користується належним ОСОБА_14 автомобілем ГАЗ-24, д.н.з. НОМЕР_1 ; у протоколі огляду зазначеного автомобіля.

На цій стадії досудового розслідування відсутні підстави для визнання будь-яких з наведених доказів недопустимими. Також суд не вбачає підстав ставити під сумнів показання співробітників оперативного підрозділу, оскільки доказів, які б спростовували причетність ОСОБА_6 до злочину, сторона захисту не надала.

Водночас суд погоджується з доводами захисника про відсутність у матеріалах досудового розслідування достатніх доказів на підтвердження такого елемента обвинувачення як особливо великий розмір викраденого майна, а тому вважає обґрунтованою лише підозру в крадіжці, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у приміщення.

У разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

З огляду на те, що ОСОБА_6 проживає в орендованому житлі не за місцем своєї реєстрації, відсутність доказів міцності його соціальних і сімейних зв`язків, наявності законного джерела доходу та суворість можливого покарання, суд вважає доведеним існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину та беручи до уваги, що злочин скоєно групою осіб, при цьому не всі учасники злочинної групи викриті, а викрадений сейф та грошові кошти не знайдені, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних, а також знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який слід застосувати щодо ОСОБА_6 , суд враховує недостатню обґрунтованість підозри в інкримінованому йому злочині, а також інші дані про його особу, а саме: молодий вік, відсутність судимості, які в своїй сукупності не дають підстав вважати, що завдання кримінального провадження вимагає його попереднього ув`язнення.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам зможе цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язок прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали направити до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для контролю за поведінкою ОСОБА_6 .

Дія ухвали закінчується 30 вересня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: