Єдиний унікальний номер №440/5/17
Провадження №1-кп/440/35/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Буську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000653 від 25 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, не працюючого, раніше не судимого, інваліда 2 групи,-

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, -

в с т а н о в и в :

24 грудня 2016 ркоу, приблизно о 18.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні житлового будинку, де проживає ОСОБА_5 , що розташований в с.Ожидів Буського району Львівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час раптово виниклого конфлікту із останньою, не маючи наміру на заподіяння тілесних ушкоджень, через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, відштовхнув ОСОБА_5 обома руками від себе, внаслідок чого потерпіла, не втримавши рівноваги, впала і вдарилась правою рукою до підлягаючої твердої поверхні підлоги. В результаті падіння з висоти власного росту ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 162/2016 від 29 грудня 2016 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, давши аналогічні покази, згідно обвинувального акту і не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів по даному епізоді, що приймається судом, оскільки обставини заподіяння необережного тілесного ушкодження ОСОБА_5 не оспорюються учасниками процесу і суд немає сумніву у добровільності та істинності їх позицій.

Оцінюючи перевірені докази по справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, доведена, кваліфікація його злочинних дій за ст. 128 КК України, вірна.

Санкція ст. 128 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років.

При цьому вказані види покарання, відповідно до положень ст.ст. 56,61 КК України не застосовуються до осіб, що є інвалідами 2 групи. Крім того, як встановлено, ОСОБА_4 не має місця роботи та не працює.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом 2 групи загальне захворювання, що стверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 Серія НОМЕР_2 виданого 27.02.2014 року.

Відповідно до інформації Буської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 22.02.2017 р. № 476/9/13-15-13-00 вбачається, що ОСОБА_4 не отримує доходів за ознакою «101» доходи у вигляді заробітної плати, нарахованої (виплаченої) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Оскільки судом не встановлено підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, а передбачені санкцією цієї статті види покарань не можуть бути до нього застосовані як до особи, що є інвалідом 2 групи, суд, виходячи з роз`яснень, які містяться у с. 7 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, передбаченого ст. 128 КК України на підставі ч. 1 ст. 74 КК України, в зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 128 КК України.

На підставі ст. 74 ч. 1 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, передбаченого ст.128 КК України у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення йому покарання, передбаченого санкцією цієї статті як особі, яка є інвалідом 2 групи, не має місця роботи та не працює.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1