Справа № 308/3223/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.04.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-сс/777/189/17 за поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , апеляційною скаргою його захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2017 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскарженою ухвалою слідчого судді від 01.04.2017 задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 31.03.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.4 ст.189 КК України ОСОБА_8
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за таких обставин.
30.03.2017, біля 20 год. 30 хв., ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за попередньою змовою, у групі з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 домовившись про вчинення злочину, взявши з собою ножі, биту та «зв`язувальні джгути», підійшли до потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився біля будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 138.
Під приводом розмови в наказовій формі попросили ОСОБА_13 присісти в автомобіль «Nissan Primera», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , де у салоні з погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого та позбавлення життя останнього у рішучій формі пред`явили вимогу, щодо передачі грошових коштів у розмірі 50 000 доларів США, що у відношенні до національної грошової одиниці становить 1 300 000 грн.
Продовжуючи протиправні дії вимагання грошових коштів, відкрито відібрали належний останньому мобільний телефон, унеможливили здійснення дзвінків, при цьому в наказовій формі повідомили, що потрібно їхати в мікрорайон м. Ужгорода «Бам», де по дорозі продовжували погрожувати позбавленням життя та вимагали вище вказані грошові кошти, де по вул. Університетській затримані працівниками поліції.
Також у повідомленні про підозру йдеться про підозру ОСОБА_8 за ч.4 ст.189 КК України, а саме «вимога передачі чужого майна (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило матеріальної шкоди в особливо великих розмірах» (а.п. 34-35; т.1, а.п. 170-172).
Крім наведених вище даних про затримання підозрюваного ОСОБА_8 працівниками поліції в м. Ужгород, по вул. Університетській, з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.03.2017 вбачається, що ОСОБА_8 затриманий в порядку ст.ст. 207-211 КПК України не 30.03.2017, а 31.03.2017, о 4 год. 05 хв. в службовому кабінеті № 19 адмінбудівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, по вул. Гагаріна,10 «а», в м. Ужгороді (а.п. 5-9).
Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував наявністю передбачених ст.177 КПК України ризиків: 1) ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення «тяжкого» злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, з конфіскацією майна, 2) може в будь-який момент покинути територію м. Ужгорода та Закарпатської області; 3) ОСОБА_8 вчинив умисний «тяжкий» злочин, може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки.
Тому слідчий вважає, що особисті зобов`язання та «порука підозрюваного», домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
В обґрунтування наведеного слідчий посилається на наявні в матеріалах кримінального провадження докази протоколи: 1) прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.03.2017, 2) огляду місця події від 30.03.2017, 3) допиту потерпілого ОСОБА_13 від 30.03.2017, 4) затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.п.2, абз.3).
Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано: 1) обґрунтовану підозру за ч.4 ст.189 КК України у вчиненні особливо тяжкого злочину; 2) наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, наведених у клопотанні слідчого, зокрема можливість переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; 3) вік ОСОБА_8 , його стан здоров`я, постійне місце проживання, наявність роботи, сімейний стан: одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, до кримінальної відповідальності не притягався.
Крім того, слідчим суддею визначено розмір застави 256 000 грн (160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб з 01.01 по 01.05.2017 становить 1 600 грн).
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати постановлену щодо її підзахисного вказану ухвалу слідчого судді від 01.04.2017 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання слідчого стосовно запобіжного заходу.
Захисник вважає наявність суттєвої помилки «суду» (слідчого судді), що має значення для встановлення строку тримання під вартою ОСОБА_8 : встановлення в оскаржуваній ухвалі дати та часу затримання 31.03.2017, о 4 год. 05 хв., яку суд встановив на підставі протоколу затримання від 31.03.2017. В судовому засіданні сторона захисту наголошувала, що датою затримання в розумінні ст.209 КПК України є 30.03.2017, про що наведено ряд доказів (особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою).
Зокрема, у відповідь на адвокатський запит Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області (далі Центр) надав інформацію у листі № 148 від 31.03.2017, що був долучений до матеріалів справи, в якому повідомив, що 31.03.17, о 1 год. 50 хв., отримано повідомлення від слідчого ОСОБА_14 про затримання ОСОБА_8 .
Крім того, перший протокол огляду місця події складено 30.03.2017, о 21 год. 25 хв., безпосередньо після фактичного затримання підозрюваного, в той час, коли підозрюваний вже не мав можливості самостійно залишити місце події, а змушений був підкоритися наказу службових осіб поліції та перебувати поряд з ними.
Після завершення огляду, службові особи примусово перевезли підозрюваного до Ужгородського міського відділу поліції, звідки підозрюваний не мав змоги не тільки вийти, але і зателефонувати дружині чи іншим близьким.
Отже, матеріалами справи, які надав слідчий до клопотання, доведено, що фактичне затримання підозрюваного відбулося біля 21 год. 30.03.17, а не о 04 год. 05 хв. 31.03.17, як встановив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.
Тобто кінцевим строком тримання під вартою є не 29, а 28.05.2017, 21 год.
Одночасно твердження слідства про намір підозрюваного заволодіти чужим майном з корисливим мотивом суперечить обставинам справи.
Захисник також вважає, що слідством невірно встановлено правову кваліфікацію діянь підозрюваного; «суд» (слідчий суддя) встановив розмір застави 256 000 грн., який не є підйомним для сім`ї ОСОБА_8 .
Заслухавши суддю-доповідача, доводи: підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційної скарги сторони захисту з наведених у ній підстав; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, посилаючись на обґрунтованість вказаної ухвали слідчого судді, яку просив залишити без змін, потерпілого та його представника про законність оскарженого рішення слідчого судді, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.
З ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідує, що наведені в зазначеному клопотанні слідчого обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялися при розгляді клопотання.
Статтею 177 КПК України передбачено мету застосування запобіжного заходу забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Попередній висновок органу досудового розслідування про підозру ОСОБА_8 саме за ч.4 ст.189 КК України наразі не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді. Так згідно частини 4 статті 189 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинене організованою групою, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження. Матеріали кримінального провадження не містять доказів підозри ОСОБА_8 у спричиненні ним за вказаних вище обставин у групі зазначених осіб потерпілому майнової шкоди в особливо великих розмірах.
У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри причетності ОСОБА_8 до вчинення разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України вимагання (вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Підозра ОСОБА_8 саме за ч.2 ст.189 КК України підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами: протоколами огляду місця події від 30.03.2017, поясненнями від 30.03.2017: потерпілого ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , підозрюваних: ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; протоколами допиту: потерпілого та вказаних вище свідків, а також ОСОБА_18 (т.1, а.п. 16-26, 28-37, 38-39, 40-44, 43-49, 50-53, 60-67, 69-72, 74-77, 84-88; 84-95, 99-118).
Тобто обґрунтованою є підозра ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, яке є тяжким покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.
Доводи в апеляційній скарзі захисника про помилкове встановлення ухвалою слідчого судді дати та часу фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_8 стверджуються протоколом огляду місця події від 30.03.2017 вбачається, що огляд розпочато о 21 год. 25 хв. 30.03.2017, а згідно долученого до цього протоколу фотознімку місця події вбачається фізичне становище підозрюваного ОСОБА_8 , який вже на той момент вважається затриманим (т.1, а.п.21).
Дані повідомлені захисником недоліки не мають значення наразі, оскільки апеляційний суд визнає необхідним застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід ніж винятковий у виді тримання під вартою.
Визначаючи мету та вид запобіжного заходу, частково задовольняючи апеляційну скаргу захисника, апеляційний суд враховує: 1) доведеність підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним за попередньою змовою групою осіб вказаного вище вимагання; 2) надані апеляційному суду клопотання та письмові зобов`язання осіб, що заслуговують на довіру: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_2 , та помічника народного депутата України ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_3 , про передачу їм на особисту порукупідозрюваного ОСОБА_8 , що полягає у забезпеченні поручителями виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК, їх обов`язку за необхідності доставити ОСОБА_8 до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; 3) сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 : одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей (а.п. 46-48).
Апеляційний суд визнає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не в достатній мірі вмотивовано, чому інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Обґрунтованість підозри саме за ч.4 ст.189 КК України не доведено стороною обвинувачення (навіть в апеляційному суді); дана обставина залишена поза увагою слідчим суддею.
В даному випадку лише суворість покарання за передбачене ч.2 ст.189 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , є недостатнім для застосування щодо останнього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який відповідно до ст.183 КПК України є винятковим.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення .
Апеляційний суд враховує відносну вагомість наявних доказів про вчинення саме цим підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, наявність у підозрюваного родини й утриманців, роботи та постійного місця проживання, позицію осіб, які заслуговують на довіру,щодо особистої поруки стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .
Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 176-178,180,183,194 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, апеляційний суд визнає, що в даному випадку наявні підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу особистої поруки під письмові зобов`язання ОСОБА_19 та ОСОБА_22 щодо виконання ОСОБА_8 покладених на нього передбачених ст.194 КПК України обов`язків, у зв`язку із чим оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали згідно вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України, якою наведене вище клопотання слідчого слід задовольнити частково.
Оскільки захисником не конкретизовано в прохальній частині апеляційної скарги свою вимогу з приводу того, який саме запобіжний захід слід застосувати ОСОБА_8 окрім тримання під вартою, її апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 176-178,180,194,196,202,205,404,407 ч.3 п.2, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2017 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.
Клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистої поруки під письмові зобов`язання: ОСОБА_21 та ОСОБА_19 про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Покласти на ОСОБА_8 обов`язки:
1)не відлучатися з м. Ужгорода без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2)повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання та/або роботи;
3)утримуватися від спілкування з потерпілим, іншими підозрюваними/обвинуваченими, свідками у даному кримінальному провадженні, а також іншими особами, визначеними слідчим суддею, судом;
4)невідкладно здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд з України.
ОСОБА_8 негайно звільнити з-під варти в залі апеляційного суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: