Справа № 359/1082/17-к
Провадження № 1-КП/359/175/2017
У Х В А Л А
07 березня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001921 від 21.09.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Моршин, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не інвалід, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив :
09.02.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001921 від 21.09.2016 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Ухвалою судді від 10.02.2017 року було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

27.02.2017 р. у підготовче судове засідання з`явились обвинувачений, прокурор, а також в справу вступили адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які уклали 27.02.2017 р. з обвинуваченим договори про надання правової допомоги ( а.с.12-16).

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 , який є старшим групи прокурорів по даному кримінальному провадженню, заявив клопотання про відкладення розгляду підготовчого судового засідання, для надання йому часу ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, мотивуючи тим, що даною справою під час досудового слідства займався інший прокурор - ОСОБА_7 , який затверджував даний обвинувальний акт та скерував його до суду. В зв`язку з тим, що ОСОБА_7 вже тривалий час перебуває на лікарняному, по даній справі підтримувати державне обвинувачення буде він, але на сьогоднішнє засідання він не готовий, отже просить відкласти.

Захисники обвинуваченого вважали за недоцільне відкладати справу з підстав не готовності прокурора. Разом з тим, повідомили суду, що вони тільки сьогодні вступили в дану справу та просили суд відкласти розгляд справи для надання їм часу для ознайомлення з матеріалами судового провадження, а також надати час для відкриття Бориспільської місцевою прокуратурою матеріалів досудового слідства у спосіб надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування, які перебувають в розпорядженні Бориспільської місцевої прокуратурі по даному кримінальному провадженню в порядку ст. 290 КПК України.

Обвинувачений підтримав думку своїх захисників, крім того зазначив, що йому не відомо в чому його обвинувачують, йому не вручалась копія обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, матеріали справи йому не відкривались, як 31.01.2017 року, так і в будь-який інший день він не викликався до Бориспільської місцевої прокуратури, та не викликався до Бориспільського відділу поліції Головного управління НП в Київський області для проведення з ним будь-яких слідчих дій.

Прокурор вважав за можливе надати час захисникам для ознайомлення з матеріалами судового провадження та зобов`язався надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, які перебувають в розпорядженні Бориспільської місцевої прокуратури. Крім того, заслухавши думку обвинуваченого, вважав за необхідне надати йому також час для ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження для з`ясування всіх обставин даної справи та перевірки твердження обвинуваченого відносно досудового слідства.

Заслухавши думки всіх учасників кримінального провадження, судом було прийнято рішення про відкладення розгляду даного кримінального провадження, щоб не порушувати право на захист і справедливий судовий розгляд відносно обвинуваченого, а також для надання часу усім учасникам даного кримінального провадження для всебічної і повної підготовки до даної справи, враховуючи відсутність у прокурора при собі матеріалів досудового слідства та його необізнаності по даній справі, а також вступ у справу захисників, які не приймали участі у досудовому слідстві, у зв`язку з чим останні не ознайомлені з матеріалами досудового слідства.

03.03. 2017 року суд продовжив розгляд даного кримінального провадження, та після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_2 повідомив суду, що всі матеріали досудового слідства по даному кримінальному провадженню перебувають у Бориспільській місцевій прокуратурі у сейфі, ключ від якого знаходиться у прокурора Бориспільської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_7 , останній перебуває на лікарняному та не виходить на зв`язок. З приводу призначення обвинувального акту до судового розгляду поклався на розсуд суду.

Захисники зазначили, що вважають за неможливе призначення до судового розгляду даного обвинувального акту, у підготовчому засіданні, звернули увагу на численні порушення норм чинного КПК України, допущенні службовими особами Бориспільської місцевої прокуратури Київської області та Бориспільського ВП ГУ НП в Київський області під час здійсненні досудового розслідування. Вважали, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підзахисного та їх самих не ознайомили з матеріалами досудового слідства, як того вимагає закон, з абсолютно надуманих підстав, тому в даній ситуації, вони вважають, що грубо порушено право на захист обвинуваченого, оскільки йому фактично не пред`явлена підозра, а данні які містяться в обвинувальному акті не ґрунтуються на даних досудового слідства.

В обґрунтування своїх заперечень, захисники висловили сумнів у достовірності оригіналу підпису у розписці про отримання ОСОБА_3 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 31.01.2017 року (а.с.6), наявного у судовому провадженні. Вказаний підпис візуально відрізняється від підпису ОСОБА_3 у всіх інших документах, які містяться в матеріалах судового провадження (а.с.13, 15, 17), що може свідчити про складання і видачу службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів, підроблення офіційних документів. У зв`язку з чим, 01.03.2017 року за № 539 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до прокуратури Київської області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. 31.01.2017 р. слідчим за участю ОСОБА_3 були проведені ряд процесуальних слідчих дій, які відображені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, разом з цим останньому про них нічого не відомо. Відтак, виходячи з мотивувальної частини заяви, вважають, що є всі ознаки злочину передбаченого ст. 366 КК України. Вказану заяву додано до матеріалів кримінального провадження (а.с.23-24). Також, було надано заяву до прокуратури Київської області від ОСОБА_3 № 555 від 03.03.2017 р. (додатково до заяви № 539 про повідомлення про злочин від 01.03.2017 р.) (а.с.25).

Обвинувачений заперечував щодо призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, та вважав за необхідне повернути обвинувальний акт до Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підтримав думку своїх захисників вважав, що його право на захист було порушено. Під час проведення підготовчого судового засідання, судом було надано для огляду обвинуваченому оригінал розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с.6). Прокурору та захисникам також було надано для огляду оригінал вище вказаної розписки. Після ознайомлення з даним документом обвинувачений зазначив, що підпис розташований між його прізвищем та ініціалами з одного боку, та датою 31 січня 2017 р. з іншого боку, йому не належить, та йому взагалі не відомо про складання такого документу як розписка, так як він нічого не отримував. Всі процесуальні дії від 31.01. 2017 року, які вказані в реєстрі з ним не проводились. Одразу судом надано для огляду обвинуваченому інші оригінали документів з матеріалів судового провадження на яких вказано прізвище та ініціали ОСОБА_3 та проставлений підпис (а.с.13, 15), на що останній підтвердив, що ці підписи вже його.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, та дослідивши приєднані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема як повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та уповноважений: як процесуальний керівник, згідно п. 13 ч. 2 даної статті, затверджувати чи відмовляти в затвердженні обвинувального акту.
Відповідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт складається прокурором, якщо він не погодився з обвинувальним актом який склав слідчий.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він складав його самостійно. Пунктом 9 ч. 2 ст. ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити відомості про дату та місце його складення. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту мають бути додані розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи обвинувального акту він складений слідчим ОСОБА_8 та затверджений прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 .
Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження міститься оригінал розписки, яка надана прокурору Борисмпільської місцевої прокуратури юристу першого класу ОСОБА_7 від ОСОБА_3 про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 31.01.2017 р., між датою та прізвищем останнього синьою пастою, проставлений підпис, який зі слів самого ОСОБА_3 , йому не належить. Аналогічної думки висловили його два захисники.
В матеріалах справи наявні також інші оригінали документів на яких поряд з прізвищем та ініціалами ОСОБА_3 проставлений його підпис, а саме а.с.13, 15, 17, 20. Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що підпис на а.с.13, 15 належить йому особисто, а на а.с.17, 20 він підписувався в присутності всіх учасників даного кримінального провадження, тому необхідності перевіряти дану обставину у суду не виникало.
Детально ознайомившись з вказаними документами та заслухавши пояснення всіх учасників даного кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Так, підпис, проставлений в розписці синьою пастою між прізвищем та ініціалами ОСОБА_3 від 31.01.2017 року (а.с.6) не є ідентичним та містить очевидні візуальні розбіжності, які вбачаються у порівнянні з іншими чотирма оригіналами документів, де міститься підпис ОСОБА_3 , який він визнає як свій, а саме: в оригіналі договору про надання допомоги на а.с.13 та а.с.15, а також в довідці про отримання пам`ятки про права та обов`язки (а.с.17), та в довідці про повідомлення розгляду справи (а.с.20).

Крім того, у прокурора з даного приводу взагалі відсутні будь-які пояснення, жодних думок на спростування вище зазначених сумнівів, у прокурора немає, він покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 9 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Відповідно до ч. 12 вище зазначеної статті, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Доступу до матеріалів досудового слідства по даному кримінальному провадженню прокурор сам не має, та відповідно, не може оперативно його забезпечити іншим учасникам даного кримінального провадження, як того вимагає закон, в порядку ст. 290 КПК України.

Підсумовуючи все зазначене, суд розцінює це як не відповідність обвинувального акту ч. 4 ст. 291 КПК України, що ставить під сумнів взагалі отримання ОСОБА_3 обвинувального акту та реєстру досудового розслідування під розписку від 31.01.2017 року, що в свою чергу може свідчити про те, що прокурором всупереч вимогам кримінального закону ОСОБА_3 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та порушено його право на захист.

Встановлені судом обставини вказують на те, що обвинувачений міг не отримати обвинувальний акт та реєстр наявний в матеріалах судового провадження, що порушує його право на справедливий судовий розгляд. Процедура вручення не відповідає вимогам КПК України, існує обґрунтований сумнів, що на будь якому етапі досудового слідства чи направлення даної кримінальної справи до Бориспільського міськрайонного суду Київської області могло бути здійснено втручання службовими особами в матеріали даного кримінального провадження, за таких обставин така інформація має бути перевірена компетентними органами.

Крім того, як стало відомо, за заявою адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченого було направлене повідомлення до Прокуратури Київської області, що може свідчить про наявність в діях вказаних у повідомленнях осіб, ознак скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України.

Суд позбавлений можливості самостійно вирішувати питання наявності чи відсутності втручання службових осіб з метою підроблення офіційних документів. Для цього необхідно провести певні слідчі дії, а саме шляхом опитування всіх учасників подій 31.01.2017 р., дослідження підпису обвинуваченого ОСОБА_3 шляхом проведення почеркознавчої експертизи та інші необхідні слідчі дії. Перераховані слідчі дії відносяться до компетенції Бориспільського ВП ГУ НП в Київської області у разі внесення відомостей до ЄРДР. Станом на момент розгляду даного кримінального провадження у суді відсутня інформація стосовно внесення або невнесення вище вказаних відомостей в ЄРДР. Прокурор ОСОБА_2 також даною інформацією не володіє.

Отже, всі вищенаведені обставини, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому останній підлягає поверненню.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, у передбаченому законом порядку, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист. Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82). Так, Європейський суд з прав людини у своєму у рішенні від 26.06.2008 р. у справі "Ващенко проти України" зазначив, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51). Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 25.07.2000 р., у справі "Маттоціа проти Італії" зазначив, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції, що є гарантією обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції. Також Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, його правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а також невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.

У порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, відсутні повідомлення про початок досудового розслідування та повідомлення про закінчення досудового розслідування, відсутні відомості про роз`яснення процесуальних прав та обов`язків підозрюваному ОСОБА_3 .

Невнесення до реєстру матеріалів досудового розслідування вищевказаних даних, тягне за собою невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому останній підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст., 110, 291, 314, 315, 316, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, 395 КПК України, суд

постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001921 від 21.09.2016 року, - повернути прокурору Бориспільської місцевої прокуратури.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Бориспільського
міськрайоного суду ОСОБА_1