Справа № 453/97/14-к
№ провадження 1-кс/453/74/17
УХВАЛА
20.05.2017 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю скаржника-заявника ОСОБА_3 , в.о. начальника СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Сколе Львівської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження,-
в с т а н о в и в:
У судовому засіданні ОСОБА_3 просить скаргу задоволити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні в.о. начальника СВ Сколівського ВП ОСОБА_4 вказав, що постанова слідчого є законною та обґрунтованою. Просить у задоволенні скарги відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Під час розгляду скарги встановлено, що заявник ОСОБА_3 у визначені строки звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, а тому строк на оскарження постанови слідчого підлягає поновленню.
В судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 216 року слідчим СВ Сколівського ВП ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.
З мотивів постанови вбачається, що у ОСОБА_6 не було умислу на складання завідомо неправдивого висновку судово-медичної експертизи №114 від 29 червня 2012 року, оскільки ним та судово-медичними експертами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 використовувались різні методики дослідження. Також вказано, що незважаючи на розбіжність у часі спричинення виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, про які вона вказує, ступінь їх тяжкості однаковий, так як усі вони є легкими тілесними ушкодженнями, що вбачається із висновків №114 від 29 червня 2012 року та №151 від 25 грудня 2014 року. Вказане жодним чином не впливає на правову кваліфікацію дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки у їх діях наявні ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Із висновку комісійної судово-медичної експертизи №151 від 25 грудня 2014 року(а.с.79-83), яка булла проведена на підставі постанови ст.слідчого СВ Сколівського РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_14 від 27 червня 2014 року(а.с.60-61) вбачається, що при поступленні ОСОБА_11 09 вересня 2010 року у Сколівську ЦРЛ було діагностовано «Закрита черепно-мозкова травма. Струс Головного мозку». Для судово-медичної оцінки діагнозу «Черепно-мозкова травма. Струс головного мозку» необхідно вивчення оригіналів історії хвороби і індивідуальної карти амбулаторного хворого із Сколівської ЦРЛ за період до і після 09 вересня 2010 року, які не надані слідством для проведення даної комісійної судово-медичної експертизи. При наявності вказаної медичної документації, у випадку необхідності, може бути призначена додаткова комісійна судово-медична експертиза.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_6 вказав, що його експертиза є законною і відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на момент дослідження ОСОБА_11 у неї були відсутні явні ознаки пошкодження голови. Розбіжність між його висновком та висновком комісійної судово-медичної експертизи пов`язана із тим, що були застосовані різні методики дослідження.
Враховуючи наведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що оскаржувана постанова винесена слідчим всупереч вимогам ст. 284 КПК України, без всебічного урахування усіх доказів та обставин справи, оскільки, для проведення комісійної судово-медичної експертизи необхідні оригінали історії хвороби і індивідуальної карти амбулаторного хворого із Сколівської ЦРЛ, які не надані слідством. Із висновку комісійної судово-медичної експертизи №151 від 25 грудня 2014 року, який взятий слідчим за основу в мотивах постанови про закриття кримінального провадження, неможливо встановити відсутність чи наявність в діях експерта ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.
Передчасні дії слідчого, щодо винесення постанови про закриття кримінального провадження, призвели до порушення прав та законних інтересів заявника ОСОБА_3 .
Органу досудового розслідування необхідно призначити додаткову комісійну судово-медичну експертизу та надати у розпорядження експертів історію хвороби і індивідуальної карти амбулаторного хворого із Сколівської ЦРЛ, провести інші необхідні слідчі дії, відповідно до норм КПК України, для встановлення об`єктивних обставин справи.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу ОСОБА_3 задоволити.
Поновити строк на оскарження постанови слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Сколівського районного
суду Львівської області ОСОБА_1