Справа № 442/8569/13-к
Провадження № 442/8569/13-к

УХВАЛА
про відмову у задоволенні клопотання
06 грудня 2013 року м. Дрогобич
Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., при секретарі Леськів О.М., розглянувши клопотання заступника начальника СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_1, погоджене з прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 про тимчасовий доступ речей, -
Оскільки доступ до вказаних у клопотанні речей та їх вилучення буде мати доказове значення для розгляду даного кримінального провадження, однак, їх вилучення в особи, у якої вони перебувають, є за своєю сутністю обмеженням права власності та не може бути здійснено без судового рішення, а тому просить дане клопотання задоволити.
В судовому засіданні заступник начальника СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_1 підтримав подане ним клопотання та навів мотиви, аналогічні заявленим в клопотанні, просить його задовольнити та надати тимчасовий доступ до вищевказаних золотих ювелірних виробів, які зберігаються в індивідуальному сейфі, що в Дрогобицькій філії АТ «Укрінбанк».
Представник Дрогобицької філії АТ «Укрінбанк» ОСОБА_5, заперечив проти задоволення даного клопотання та пояснив, що без згоди особи банк не має права давати доступ до вмісту депозитного індивідуального сейфу особи, оскільки це є порушенням банківської таємниці. Одночасно вказав, що згідно договору на користування депозитним індивідуальним сейфом № 158, який знаходиться в АТ «Укрінбанк», користувався ОСОБА_6, який помер 27.05.2010 року, а також те, що на вищевказаний депозитний індивідуальний сейф накладено арешт до вирішення цивільного спору по суті, який на сьогоднішній день не скасований
Відзначив, що у клопотанні начальника СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_1, містяться неточності, що номеру індивідуального сейфу та прізвища особи, яка ним користується.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх.
За змістом закону тимчасовий доступ до речей і документів - це один із видів забезпечення кримінального провадження. Застосування такого заходу не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконано завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.
Одночасно статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ст. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя або суд зобов'язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про забезпечення позову від 13.12.2013 року, в цивільній справі № 2-3815/10 р. за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про розподіл спільного майна подружжя, набутого за час спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, та визнання права власності на половину спільного майна подружжя вбачається, що на вміст депозитного індивідуального сейфу № 158, який знаходиться в ДФ АТ «Укрінбанк» та яким згідно договору № 050019 на користування індивідуальним сейфом від 13.04.2009 року користувався ОСОБА_6, який помер 27.05.2010 року - накладено арешт до вирішення питання по суті.
Як встановлено в судовому засіданні даний арешт, який накладений відповідно до вищевказаної ухвали про забезпечення позову від 13.12.2011 року, на сьогоднішній день не скасований, та начальником СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_1 не представлено жодних допустимих доказів про його скасування.
Згідно положень ст. 151 ЦПК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, забезпечення позову є гарантією виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
У відповідності до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Як вбачається зі змісту норми ч. 7 ст. 163 КПК України, розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, є взаємопов'язаним з рішенням про задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до речей та документів, питання щодо надання можливості їх вилучення не розглядається.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 163 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: Р.Г. Коваль