СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/189/17
ун. № 759/610/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 07.12.2016 року про закриття кримінального провадження від 21.12.2013 року №0014448,-
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2017 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 07.12.2016 року про закриття кримінального провадження від 21.12.2013 року №0014448. Скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 07.12.2016 року про закриття кримінального провадження від 21.12.2013 року, провадження №0014448 та спрямувати кримінальне провадження від 21.12.2013 року №0014448 для проведення належного досудового розслідування.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню з наступних підстав.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями ч.1 ст.303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та вичерпний перелік кола осіб, які можуть звернутись з такими скаргами до слідчого судді.
Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Виходячи з вищезазначених положень КПК України, якими чітко визначено коло осіб, які можуть звернутись зі скаргою до слідчого судді на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга підлягає поверненню в порядку п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки особою, яка звернулась з даною скаргою до слідчого судді не підтверджено процесуальний статус особи, що відповідно до вимог КПК України має право звертатися до суду в порядку, передбаченому положеннями ст. 303 КПК України.
За відсутності достовірних об`єктивних даних, які б вказували на те, що входить до кола осіб, визначених ч.1 ст.303 КПК України та є суб`єктом оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування в рамках певного кримінального провадження, вважаю, що на даний час неможливо вирішити питання про наявність підстав, передбачених законом для розгляду скарги.
Суд зазначає, що відповідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно ч.5 ст.115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Таким чином, відповідно до ст.115, ст.304 КПК України останнім днем подання скарги є 19.12.2016.
Враховуючи подання скарги до суду 16.01.2016, слідчий суддя доходить до висновку, що скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, з заявою про поновлення строку скаржник не звертався.
Відповідно до п.3 ч.2 вказаної статті скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Оскільки, як зазначено вище, з заявою про поновлення строку ОСОБА_2 не звертався, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального процесу, передбачених ст.7 КПК України та наведених вище положень ст.304 КПК України, у слідчого судді відсутні повноваження для вирішення питання про поновлення строку з власної ініціативи без відповідної заяви.
Відтак, скарга підлягає поверненню.
Також слідчий суддя вважає за необхідним роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 169, 173, 303, 304, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 07.12.2016 року про закриття кримінального провадження від 21.12.2013 року №0014448 - повернути особі яка її подала.
Одночасно слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1