Справа № 387/124/17
Номер провадження по справі 1-кп/387/30/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Греблешти, Страшенського району, Республіка Молдова, жительки АДРЕСА_1 , особа без громадянства, молдованка, не працююча, має на утриманні малолітню дитину, не навчалась, раніше не судима,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3
ОСОБА_3 09.12.2016 року у вечірній час перебувала на території домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 за адресою по АДРЕСА_1 та здійснювала господарські роботи. Перебуваючи на території домоволодіння за вказаною адресою, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме домашньої птиці ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 09.12.2016 року у вечірній час перебуваючи на законних підставах на території домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрала і обернула на свою користь п`ять курей однорічного віку (12 місяців). Вартість однієї курки однорічного віку становить 48 грн. 00 копійок. Усього в результаті злочинних дій ОСОБА_7 , викрадено майна ОСОБА_6 на загальну суму 240 грн. 00 коп., чим спричинила потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю та в порядку ст. 63 Конституції України надавати показання суду відмовилася. Водночас обвинувачена повідомила, що обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.
ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд затвердити досягнуту під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 угоду про примирення та призначити їй узгоджене між сторонами покарання. ОСОБА_3 підтвердила, що їй зрозумілі: права надані законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований у разі затвердження угоди судом. Стверджувала, що укладення угоди є добровільним, а також під час укладення угоди усвідомлювала свої дії та могла керуватися ними. Також повідомила, що вона фінансово спроможна виконати узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, якщо суд затвердить угоду про примирення.
Таким чином, дії ОСОБА_3 судом кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) .
Злочин, який інкримінується останній відноситься до категорії середньої тяжкості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд дослідивши угоду про примирення від 27 лютого 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 , дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченою, не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому в силу того, що обвинувачена не вміє читати, суд переконався, що ОСОБА_3 цілком зрозуміла права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися .
Цивільний позов не заявлявся .
Процесуальні витрати відсутні .
Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,468,471,474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1