Справа № 643/1507/17
Номер провадження 1-кс/643/308/17
УХВАЛА

ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування клопотання зазначено, що до Московського ВП ГУ НП в Харківській області з Харківської місцевої прокуратури №4 надійшли матеріали звернення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що не встановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою за адресою: АДРЕСА_5 .
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 показала, що 12.04.1980 року вона вступила в законний шлюб з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Шлюб був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5 . До теперішнього часу шлюб не розірвано. 17.07.1995 року вона з чоловіком, за спільні подружні кошти, придбали двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 . Договір купівлі-продажу був оформлений на товарній біржі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вказана квартира була оформлена на ім`я її чоловіка. Оскільки придбання квартири планувалося для дітей, а в 1995 році вони були неповнолітні, то в зазначеній квартирі тимчасово ніхто не проживав, квартира стояла закрита. У 2000 році ОСОБА_6 виїхав на постійне проживання в Абхазію, м. Галі. У грудні 2002 року ОСОБА_6 приїжджав м. Харків і перебуваючи на території України втратив паспорт громадянина України, після чого звернувся в паспортний відділ ІНФОРМАЦІЯ_6 і замість загубленого 24.12.2002 року отримав новий паспорт серії НОМЕР_1 . Після цього протягом декількох днів знову поїхав в Абхазію. З цього моменту і по сьогоднішній день ОСОБА_6 на територію України не приїжджав. 15.12.2016 року ОСОБА_5 стало відомо про те, що нібито її чоловік ОСОБА_6 видав 29.07.2016 року довіреність на продаж квартири, та згідно копії договору купівлі продажу від 14.09.2016 року вказану квартиру придбала раніше не знайома - ОСОБА_8 , а особою, яка діяла за дорученням, від імені нібито її чоловіка невідомий заявниці ОСОБА_9 . Вважаючи зазначену угоду не дійсною і фальшивою, наголошуючи на тому, що ? частини вказаної вище квартири належить особисто їй, ОСОБА_5 звернулася із заявою в прокуратуру, у зв`язку з чим просить терміново накласти арешт на вищевказану квартиру.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який є сином заявниці показав, що 16.12.2016 року від матері ОСОБА_5 він дізнався про те, що начебто його батько ОСОБА_6 видавав 29.07.2016 року довіреність на продаж квартири за адресою: АДРЕСА_5 . Враховуючи той факт, що з 2002 року і по даний час його батько постійно проживає в Абхазії, м. Галі, він відразу ж зв`язався з ним по телефону, зателефонувавши йому на номер: НОМЕР_2 , і з`ясував, що жодних доручень його батько не видавав, вищевказану квартиру він не продавав і продавати не збирався. Тому вважає, що невідомим йому чином квартира була продана шахраями. В теперішній час вказана квартира знову виставлена на продаж та інформація про це міститься в всесвітній мережі інтернет.
Під час досудового слідства допитати за даним фактом ОСОБА_7 не вдалося з об`єктивних причин, так як він перебуває та постійно проживає на території іншої держави.
Згідно наданої заявницею для долучення до матеріалів кримінального провадження копії договору від 14.09.2016 року купівлі-продажу, зареєстрованого у реєстрі за №849 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , який діяв на підставі Довіреності, посвідченої 29.07.2016 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11 за реєстровим № 1096 від імені ОСОБА_7 , здійснив продаж квартири АДРЕСА_6 покупцеві ОСОБА_8 . Вказана квартира була оцінена і продана за 466749 (чотириста шістдесят шість тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень.
Згідно інформаційної довідки № 77200967 з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 07.12.2016 року вищезазначена квартира була відчужена на користь ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу № 1163 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_13 .
Таким чином за час досудового розслідування встановлено, що невідома особа, шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_6 , що належить на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_14 .
В ході проведення досудового розслідування були проведені усі можливі слідчі дії, однак особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановити не виявилось можливим. Однак можливо, що в момент скоєння кримінального правопорушення, або до його вчинення та після, особа, яка його вчинила, могла користуватися мобільним телефоном.
На підставі викладеного, а також у зв`язку з тим, що отримати інформацію щодо особи, яка скоїла злочин, іншим шляхом неможливо, слідчий звернувся до суду з дійсним клопотанням.
Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Таким чином, умовою надання тимчасового доступу до речей та документів, зазначених в клопотанні, є неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що іншим способом неможливо встановити особу, яка вчинила злочин.
Як вбачається з доводів клопотання та доданих до нього документів, 07.12.2016 року було здійснено перепродаж вказаної вище квартири.
Між тим 07.12.2016 року квартиру було продано особою, яка була покупцем за первинним договором, тобто не тією особою, що діяла від імені ОСОБА_6 за довіреністю. Крім того, надані слідчому судді матеріали не містять доказів того, що слідчим було вилучено вказаний договір, в якому мають міститись в тому числі повні дані та адреси сторін договору, здійснювались заходи щодо перевірки їх місця проживання, зокрема шляхом направлення відповідних запитів до органів, що здійснюють реєстрацію місця проживання тощо. Крім того, з доводів клопотання слідчий суддя позбавлений можливості встановити, яке відношення до встановлення осіб, які вчинили злочин, має адреса, за якою витребувана інформація.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не обґрунтовано належним та достатнім чином неможливість на даній стадії досудового розслідування іншим способом встановити осіб, які можуть бути причетними до злочину.
За таких обставин підстави для задоволення клопотання відсутні.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 107, 160, 163, 164, 166, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1