Номер провадження: 11-кп/785/59/17
Номер справи місцевого суду: 508/715/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2017 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 04.08.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, має середньо технічну освіту, не одруженого, не працюючого, судимого:

- 02.12.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 289 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 08.08.2013 року Київським районним судом м. Одеса за ч. 1 ст. 186 КК України на 3 місяці арешту;

- 30.05.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнився 03.06.2016 року по відбуттю строку покарання;

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений без змін до вступу вироку в законну силу.

Вироком вирішене питання щодо речових доказів,

встановив:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 05.06.2016 року о 07 годині 10 хвилин, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через відчиненні навстіж ворота, увійшов на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та господаря будинку, проник до незачиненого гаражу, в якому стояв незачинений автомобіль марки ВАЗ 2103, д/н НОМЕР_1 , виїхав на ньому із подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 та поїхав у напрямку м. Березівка Одеської області. Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 11 000 гривень.

На даний вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи доведеність своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності його кваліфікації, вказує, що вважає вирок незаконним у зв`язку з надмірною суворістю призначеного судом покарання, просить його змінити, призначивши більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений зазначає, що суд при призначенні покарання не врахував усіх обставин, що пом`якшують покарання, а саме - активного сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням, повне відшкодування завданої шкоди, а також думки потерпілого, який просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає вирок суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Відповідно до ст.404 КПК України. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оспорюються та повністю підтверджуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, які обтяжують покарання, - не встановив.

Також при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого, пом`якшуючи обставини, сімейний стан, а також те, що обвинувачений неодноразово судимий і злочин вчинив одразу після звільнення з місць позбавлення волі, не працює, а тому районний суд правильно зробив висновок про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано всі обставини справи, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також посилання обвинуваченого на те, що він добровільно відшкодував потерпілому збитки та повернув авто, не знайшли свого підтвердження доказами. Так, у вироку суду всі перелічені в апеляційній скарзі обставини були районним судом враховані. Крім того, а в матеріалах справи міститься розписка потерпілого про те, що він отримав від працівників поліції свій автомобіль, що спростовує доводи обвинуваченого про добровільне відшкодування ним збитків. Інших доводів, які б не були враховані судом першої інстанції, апеляційному суду представлено не було.

За наведених обставин, апеляційний суд визнає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду - без змін.

Разом з цим апеляційний суд Одеської області вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, тобто з моменту затримання по день постановлення цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 428, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -
постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 04.08.2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України - без змін.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в період з 05.06.2016 року по 02.02.2017 року у строк відбуття покарання, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4