Справа 372/1456/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 від 01.04.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 22 березня 2017 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком три роки,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 повторно вчинив грабіж за таких обставин.

ОСОБА_4 , будучи засудженим 22 березня 2017 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком три роки, у відповідності до ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову, повторно вчинив умисний злочин про власності, за наступних обставин.

31 березня 2017 року близько 15 години 00 хвилин в місті Українка Обухівського району Київської області ОСОБА_4 знаходячись поблизу магазину «Екомаркет», що по вулиці Юності, де повторно, переслідуючи злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення підійшов спереду до потерпілого ОСОБА_5 , який також знаходився поблизу магазину «Екомаркет», що по вулиці Юності в місті Українка Обухівського району Київської області, та в ході розмови з останнім, відкрито перед оточуючими та потерпілим ОСОБА_5 дістав правою рукою із лівої кишені куртки, в яку був одягнений останній, мобільний телефон марки «nomi», модель «і 280», вартістю 380 гривень, після чого зник місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій, а саме відкритого викрадення майна ОСОБА_4 - мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_5 , останньому спричинено матеріальну шкоду на суму 380 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що приблизно о 15 год. 31.03.2017 року біля магазину «Екомаркет» в м.Українка він зустрів раніше знайомого потерпілого, на якого був ображений, під час розмови побачив, як потерпілий поклав до кишені телефон, тоді вирішив забрати цей телефон, витягнув його із кишені одягу потерпілого, сховав, а коли потерпілий просив повернути телефон, він залишив місце події. Мав намір продати телефон, але цього не зробив. Збитки повністю відшкодував. Висловив каяття у вчиненому, запевняв у відсутності намірів вчиняти злочини у подальшому.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши учасникам процесу положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та визначені обвинуваченням обставини.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не має сім`ї та сталих соціальних зв`язків, має постійне місце проживання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки виправлення обвинуваченого неможливе без відбування покарання, він вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком.

Крім того, оскільки обвинувачений не відбув покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 22.03.2017 року у виді трьох років обмеження волі слід застосувати положення ст.71 КК України та частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід слід залишити без змін, оскільки відповідні клопотання під час судового розгляду не заявлялись.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати відсутні.

Речові докази, які зберігаються у потерпілого слід йому залишити як законному володільцеві.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі статтей 71,72 Кримінального кодексу України приєднати ОСОБА_4 частину невідбутого покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 22 березня 2017 року два місяці обмеження волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків згідно статті 71 Кримінального кодексу України призначити у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовживши строк тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж до 27 серпня 2017 року.

Час відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 07 квітня 2017 року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами №270-VI від 15.04.2008, №838-VIII від 26.11.2015 року), а також строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами №270-VI від 15.04.2008, №838-VIII від 26.11.2015 року, № 2046-VIII від 18.05.2017 року).
Речові докази, які зберігаються у потерпілого залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1