СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1462/17
пр. № 1-кп/759/222/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000301 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 13.01.2017, приблизно в 01 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу під`їзду №1 за адресою: м.Київ, пр.Академіка Корольова, 2-Б, незаконно заволодів автомобілем марки «Фіат Гранде Пунто», р.н. НОМЕР_1 , за наступних обставин;
Так, ОСОБА_3 , 13.01.2017, приблизно в 01 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу першого під`їзду житлового будинку № 12 по проспекту Корольова що в м. Києві, знайшов ключ запалювання з брилком сигналізації від автомобіля. Натиснувши на пульт сигналізації ОСОБА_3 помітив автомобіль марки «Фіат Гранде Пунто», р.н. НОМЕР_1 на якому спрацювала сигналізація.
Впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння автомобіля марки «Фіат Гранде Пунто», р.н. НОМЕР_1 , ключі від якого останній знайшов на передодні.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Фіат Гранде Пунто», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , не маючи навички водіння автомобіля та водійського посвідчення зателефонував своєму наглядно знайомому ОСОБА_6 , та попросив його перегнати автомобіль марки «Фіат Гранде Пунто», р.н. НОМЕР_1 в інше місце. ОСОБА_6 на пропозицію ОСОБА_3 погодився та в подальшому взяв в нього ключі від замка запалювання до автомобіля «Фіат Гранде Пунто» р.н. НОМЕР_1 , сів за водійське місце та разом з ОСОБА_3 прослідував на викраденому автомобілі до прибудинкової території поблизу будинку АДРЕСА_2 .
В подальшому маючи змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд ОСОБА_3 залишив викрадений автомобіль поблизу вищезазначеного будинку з метою пошуку покупців для його подальшого продажу та отримання неправомірної вигоди, однак був викритий працівниками поліції.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

27 січня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.289 ч.1 КК України.

ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4, ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор та потерпілий в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодами заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а тому ці його дії кваліфікує за ст.289 ч.1 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 27 січня 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 січня 2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки..

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст.76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1