Справа № 461/1666/17
Провадження № 1-кс/461/1459/17
УХВАЛА
09.03.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :
06 березня 2017 року заявник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора Львівської області, в якій просить зобов`язати останнього, відповідно до вимог ч.1 ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 385 КК України за заявою від 21 лютого 2017 року та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 21 лютого 2017 року на ім`я прокурора Львівської області ОСОБА_5 заявником зареєстрована заява про кримінальне правопорушення за складом злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 385 КК України, скоєне свідком ОСОБА_6 . Однак станом на день подання скарги, всупереч вимогам КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що містяться у заяві про кримінальне правопорушення від 21.02.2017 року, не внесено.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задовольнити. Заявник наполягав на розгляді скарги без витребування матеріалів кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні скаргу заперечив з мотивів безпідставності. Просив в задоволенні такої відмовити.

Заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 21 лютого 2017 року подав на ім`я прокурора Львівської області ОСОБА_5 заяву про злочин, тобто є належним носієм права на оскарження бездіяльності прокурора /а.с.3-4/.

У вказаній заяві ОСОБА_7 просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення вчинене свідком ОСОБА_6 за ч.1 ст. 385 КК України, оскільки, як зазначає заявник, ОСОБА_6 відмовився від дачі показань.

Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, згідно з вимогами КПК України, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до переконання, що не відповідність заяви вимогам п.4 ст.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, через відсутність конкретних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, дає законні підстави прокурору прийняти рішення, з яким не погоджується скаржник.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -,

у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1