Справа № 520/7095/17
Провадження № 1-кс/520/1461/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000255 від 12.01.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19.06.2017 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , при житті заповіту не складала, та належне їй на праві приватної власності нерухоме майно у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 нікому не відчужувала.
У такому випадку, якщо спадкодавець не залишив заповіт спадкування відбувається за законом. Спадкування за законом здійснюється почергово, при цьому кожна наступна черга таких спадкоємців одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, передбачених законом.
Згідно зі статтями 1261-1265 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; у третю чергу рідні дядько та тітка спадкодавця; у четверту чергу особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; у п`яту інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно (причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення), утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї.
З матеріалів провадження вбачається, що у ОСОБА_5 є сестра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які виступають її родичами по материнській лінії ОСОБА_8 .
Зазначені відомості підтверджуються даними наданими із відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління територіального управління юстиції Одеської області.
31.07.2010 ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 реалізуючи своє законне право на вступ у спадок, яке залишилося після смерті їх сестри, звертаються з заявою про відкриття спадщини до державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 , де їм від останньої стає відомо, що ними був пропущений шестимісячний термін на подання заяви про прийняття спадщини, а тому їм необхідно звернутись з позовом до суду де їм у подальшому буде поновлено строк.
11.08.2010 ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) отримує рішення Київського районного суду м. Одеси про подовження строку для подання заяви про прийняття спадщини терміном на 3 місяці. Вказане рішення набуває чинності 22.11.2010 року.
10.12.2010 ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 на підставі отриманого рішення знову звертаються з заявою про прийняття спадщини і подальшому отриманні права власності на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до нотаріуса ОСОБА_10 , де їм від останньої у прийнятті заяви відмовляють, у зв`язку з тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний об`єкт нерухомості.
Станом на 24.12.2010, згідно даних отриманих з Бюро технічної інвентаризації, нерухоме майно, а саме квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності їх покійної сестри ОСОБА_5 .
17.01.2011 ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 отримуючи дублікати правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру втретє звертаються до державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 , однак остання їй повідомила, що вступити у спадщину, яке залишилось після їх померлої сестри, вони не зможуть, оскільки право власності на вказану квартиру, згідно заочного рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-6500 (2010 рік) від 12.10.2010 року визнано за ОСОБА_11 , якого згідно цього ж рішення визнано троюрідним племінником померлої ОСОБА_5 , який згідно цивільного законодавства підпадає під п`яту чергу спадкоємців за законом.
Так, 19.08.2010 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно усвідомлюючи той факт, що ні він ні його батько - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ніколи не перебували у родинних відносинах з померлою ОСОБА_5 , подав до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 .
В якості підтвердження своїх позовних вимог, ОСОБА_11 надав до суду копію паспортних даних померлої ОСОБА_5 , копію свідоцтва про право власності останньої на вищевказаний об`єкт нерухомості, а також копію технічного паспорту на вищевказану квартиру, якими останній перебуваючи у змові з невстановленими особами незаконно заволодів, після смерті ОСОБА_5 .
Разом з цим ОСОБА_11 ініціював перед судом виклик у судове засідання свідків на ім`я ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_14 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_14 , які достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_11 не є родичем померлої та жодного разу не був за місцем її мешкання, а також, що за життя з нею вони жодним чином не спілкувались, засвідчили у судді факт неодноразового перебування останнього за місцем мешкання померлої ОСОБА_5 , а також те, що вона сама будучи у здоровому глузді називала його своїм племінником.
Крім того матеріалами досудового розслідування документально не встановлено факту офіційного сповіщення ОСОБА_15 про відкриття цивільної справи за позовом ОСОБА_11 із можливістю реалізувати їй своє право на вступ у спадок.
В ході досудового розслідування були допитані в якості свідків начальник дільниці № 3 ЖКС «Чорноморський» в обслуговуванні якого перебуває будинок де мешкала покійна ОСОБА_5 ОСОБА_16 та спеціаліст цього ж ЖКС ОСОБА_17 зі свідчень яких вбачається, що остання за життя проживала одна, з мешканцями будинку ні з ким товариських відносин не підтримувала, сторонньої допомоги не потребувала, комунальні та інші платежі сплачувала самостійно, перебувала у товариських відносинах зі співробітниками ЖКС «Чорноморський», яких у судове засідання чомусь ніхто не викликав.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 переслідуючи корисливу мету направлену на шахрайське заволодіння чужого майна квартири АДРЕСА_2 , використовуючи бланк повторного свідоцтво про народження ОСОБА_5 за серією № НОМЕР_1 , виданого 30.03.1959 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському (Ленінському) районі м. Одеси, яке у подальшому було визнано недійсним, у зв`язку із допущенної в ньому помилці в графі по батькові « ОСОБА_18 », в той час коли її батьком виступає ОСОБА_19 , вніс до нього відомості про народження ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі родинних зв`язків якої останній подав до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 та визнання його єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_5 та мотивуючи це тим, що його прадід ОСОБА_21 батько її бабці ОСОБА_5 , є рідним братом батька померлої ОСОБА_5 ОСОБА_21 .
Так, відповідно до відомостей отриманих з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі м. Одеси установлено, що свідоцтво про народження за серією та номером НОМЕР_1 від 30.03.1959 на ОСОБА_20 не видавалось, а за вказаним свідоцтвом було знайдено актовий запис про народження ОСОБА_5 , тобто сестри ОСОБА_15 .
Разом з цим, відповідно до даних отриманих з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, установлено, що в архівних даних відсутній актовий запис про народження ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Чеки Ширяєвського (Октярбирського) району Одеської області.
В ході досудового розслідування було проведено одночасний допит між ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_11 зі свідчень яких вбачається, що раніше останні ніколи не зустрічались, ніяких загальних родичів між ними не має. Крім того, свого споріднення з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 документально підтвердити не зміг.
Одночасно встановлено, що відповідно до даних отриманих з Держаної Міграційної служби в Одеській області, матір`ю ОСОБА_12 бабцею ОСОБА_11 , дійсно виступає ОСОБА_20 , точну дату народження якої встановити не виявилось за можливе, оскільки ОСОБА_12 народився на території Карено-Фінської РСП, надалі республіка Корелія, де і перебувають всі наявні відомості щодо обставин його народження та повних анкетних даних його батьків.
11.08.2010 ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) подає позов до Апеляційного суду Одеської області щодо скасування заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2010 та поновлення їй строку вступу у спадок, який рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05.05.2011 задовольняють частково в частині скасування заочного рішення Київського районного суду м. Одеси.
19.06.2013 року Апеляційний суд Одеської області виніс рішення по провадженню № 22-ц/785/2333/13 на користь ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) та скасував рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2010 в частині визнання родинних зв`язків між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 та визнання за ним право власності на нерухоме майно останньої.
В ході реалізації своїх прав на спадкове майно, яке залишилось від її покійної сестри ОСОБА_5 ОСОБА_23 вона дізнається про те, що ОСОБА_11 на підставі договору купівлі продажу від 05.01.2011 відчужив вищевказаний спірний об`єкт нерухомості на користь ОСОБА_24 , яка у подальшому на підставі договору купівлі продажу від 14.01.2011 реалізувала на користь ОСОБА_25 , яка у подальшому зареєструвала за собою права власності на квартиру АДРЕСА_2 , де вона фактично мешкала разом зі своєю сім`єю до 06.08.2016.
06.08.2016 ОСОБА_25 підставі договору купівлі-продажу посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_26 було відчужила вищевказаний об`єкт нерухомості на користь ОСОБА_27 ОСОБА_27 .
В ході судових тяжб, 13.12.2015 ОСОБА_25 будучи власником квартири АДРЕСА_2 та дізнавшись про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_15 про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси про відмову їй у поновленні строку на поданні заяви про вступ у спадок від своєї померлої сестри ОСОБА_5 від 17.11.2015 задоволено в повному обсязі, подає касаційну скаргу, яку ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ задовольняють у повному обсязі та скасовують рішення апеляційного суду Одеської області від 17.11.2015 про поновлення ОСОБА_9 строку у вступ до спадку.
22.06.2016 ОСОБА_9 подає до Верховного суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.03.2016 за результатами розгляду якої, ухвалою Верховного суду України від 05.10.2016 у допуску до провадження Верховного суду України справи за позовом ОСОБА_9 до Одеської міської ради про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовляють.
Таким чином, в ході досудового розслідування були встановлені ризики подальшої реалізації зазначеного нерухомого майна, та наявні об`єктивні підстави вважати, що укладені договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , невстановленими особами було вчинено діяння, спрямоване на його незаконне заволодіння, тобто шахрайство, що у свою чергу призвело до порушення майнових прав потенційного спадкоємця за законом ОСОБА_9 та спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, щодо вказаного об`єкта нерухомого майна існує сукупність достатніх підстав вважати, що зазначений об`єкт нерухомості є доказом злочину, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існує необхідність у його збереженні, та з метою забезпечення в подальшому відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Разом з цим, вартість майна, на яке належить накласти арешт є спів мірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, адже саме зазначені об`єкти нерухомості є предметом злочинного посягання.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи клопотання тим, що квартира АДРЕСА_2 є предметом злочину, а тому з метою забезпечення її збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на зазначений об`єкт до законного спадкоємця та метою забезпечення в подальшому відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, є необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження. Вказане клопотання, в цілях забезпечення арешту майна, слідчий просить розглядати без виклику власника.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання у повному обсязі, зазначивши, що клопотання є обґрунтованим, а обставини викладені в ньому, такими, що відповідають меті застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку слідчого та прокурора, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з відомостей отриманих з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі м. Одеси установлено, що свідоцтво про народження за серією та номером НОМЕР_1 від 30.03.1959 на ОСОБА_20 не видавалось, а за вказаним свідоцтвом було знайдено актовий запис про народження ОСОБА_5 , тобто сестри ОСОБА_15 .
Відповідно до даних отриманих з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, установлено, що в архівних даних відсутній актовий запис про народження ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Чеки Ширяєвського (Октярбирського) району Одеської області.
В ході досудового розслідування було проведено одночасний допит між ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_11 зі свідчень яких вбачається, що раніше останні ніколи не зустрічались, ніяких загальних родичів між ними не має. Крім того, свого споріднення з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 документально підтвердити не зміг.
Згідно даних з Державної міграційної служби в Одеській області, матір`ю ОСОБА_12 бабцею ОСОБА_11 , дійсно виступає ОСОБА_20 , точну дату народження якої встановити не виявилось за можливе, оскільки ОСОБА_12 народився на території Карено-Фінської РСП, надалі республіка Корелія, де і перебувають всі наявні відомості щодо обставин його народження та повних анкетних даних його батьків.
На підставі викладеного, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення так, як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке підкріплено доказами, долученими до нього, беручи до уваги, що квартира, з клопотання про арешт якої звертається слідчий може бути предметом злочину, в цілях забезпечення її збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, а також з метою подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. В цілях забезпечення арешту майна, вказане клопотання підлягає розгляду без виклику власника майна.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000255 від 12.01.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .
Виконання ухвали покласти на слідчого або прокурора.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1