справа № 243/2437/17
провадження 1-кп/243/342/2017
В И Р О К
Іменем України
22 березня 2017 року місто Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження №0000567, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у м.Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 260 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 досягнута 10.03.2017 року під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000567.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст. 260 КК України за таких підстав, а саме:
На початку квітня 2014 року на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур так званої ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

У кінці квітня 2014 року, більш точної дати слідством встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та перебуваючи в м. Слов`янську в ході бесіди з незнайомою йому особою, погодився на пропозицію цієї особи вступити в ряди незаконного збройного формування так званої «Донецької народної республіки», після чого ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного незаконного збройного формування, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей та завдань.

Продовжуючи протиправну діяльність, реалізуючи свій злочинний намір на початку травня місяця місяця 2014 року та на початку червня місяця 2014 року, більш точну дату в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, виконував накази свого керівництва та будучи учасником непередбаченого законом збройного формування так званої «ДНР», носив камуфляжну форму та в його в розпорядженні якого був предмет візуально схожий на вогнепальну зброю, крім того в обов`язки якого входило:

1)Здійснення пропускного режиму шляхом зупинки авто мото транспорту, їх огляду на наявність зброї та вибухових речовин, а також перевірки документів громадян, які рухалися через блокпост зведеного непередбаченим законом збройним формуванням «ДНР», який знаходився на перетині вулиці батюка та вул. Ясної в м. Слов`янську Донецької області

2)Охорона блокпоста зведеного непередбаченим законом збройним формуванням «ДНР», який знаходився на перетині вулиці батюка та вул. Ясної в м. Слов`янську Донецької області.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у активній участі в діяльності непередбаченого законом збройного формування так званої «ДНР», що супроводжувались його сприянню, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.260 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою вину в обсяі пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся, заявив суду, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Враховуючи те, що 10.03.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсяі пред`явленого обвинувачення, винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся, заявив суду, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, суд розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ч.2 ст. 473, ч.4 ст. 474 КК України.

Судом встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурорм Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди для прокурора та підозрюваного, віповідно ст.ст 394 та 424 КПК України, обвинуваченому також зрозуміло, що наслідком укладення угоди є його відмова від здійснення прав передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу. Обвинувачений пояснив суду що також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди про визнання винуватості і що укладення угоди є добровільним і беззастережним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодами.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання в угоді не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин угоду про визнання винуватості між ОСОБА_4 та прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 слід затвердити, а ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 260 КК України.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати на проведення експертиз та інші судові витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, ч.2 ст. 473, ч.4 ст. 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 досягнуту 10.03.2017 року під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000567 затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України і призначити йому покарання за данною статтею кримінального кодексу у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обовязки, а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим та захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1