йСправа № 304/423/17 Провадження № 1-кс/304/129/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, яке мотивує тим, що 21 квітня 2017 року о 13.00 год. до чергової частини Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області по мобільному телефоні НОМЕР_1 надійшло повідомлення гр. ОСОБА_6 , про те, що він потребує допомоги поліції, на даний час знаходиться по вул.Центральній в с.Сімер, біля повороту на с.Ворочево. Виїздом ГРПП та СОГ встановлено, що гр. ОСОБА_6 , 1977 року народження, мешканець АДРЕСА_1 , приватний підприємець, голова громадської організації «Доста Закарпаття», який 21.04.2017 року близько 12:50 годин, по вул.Центральній в с.Сімер зупинив грузовий автомобіль марки «ЗІЛ 131» д.н. НОМЕР_2 , яким керував гр. ОСОБА_7 , 1990 року народження, мешканець АДРЕСА_2 , який перевозив деревину породи «Бук» (дрова паливні), в кількості близько 8 м3, на думку заявника, без відповідних документів. Під час перевірки гр. ОСОБА_7 надано лише товаро-транспортну накладну серії МОА №060096 від 24.03.2017 року, в зв`язку з чим вказаний автомобіль з деревиною, на підставі заяви гр. ОСОБА_7 , про добровільне поміщення ТЗ доставлено на спецмайданчик Перечинського ВП., для подальшої перевірки. Дану подію слідчим СВ Перечинського ВП ГУ НП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , 21.04.2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000152, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Цього ж дня під час огляду місця події було вилучено документацію, яка викликає сумніви про походження даної деревини породи «Бук», а саме в ході огляду місця події в присутності водія ОСОБА_7 вище вказаного транспортного було вилучено товаро-транспортну накладну при перевезенні деревини серія НОМЕР_3 , від 24.03.2017 року, квитанцію специфікації поколодного обліку №МО 1, від 24.03.2017 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №114, від 24.03.2017 року, видаткову накладну №РН-0000114 від 24.04.2017 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «ЗІЛ 131» д/н/з НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_8 , 1948 року народження, мешканцю АДРЕСА_3 , паспорт серія НОМЕР_4 . вид. Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 16.03.1999 року, завантажений деревиною породи «Бук» загальною кубомасою близько 8 метрів кубічних, на підставі заяви та за добровільної згоди ОСОБА_7 , поміщено на майданчик тимчасового утримання Перечиського ВП за адресою м.Перечин, вул.Ужгородська, 37. Враховуючи вищевикладене та те, що даний автомобіль марки «ЗІЛ 131» д/н/з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_3 , на якому завантажена деревина породи «Бук», загальною кубомасою близько 8 метрів кубічних, є речовими доказами та має значення речового доказу в даному кримінальному провадженні, окрім цього є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий просить накласти арешт на грузовий автомобіль марки «ЗІЛ 131» та навантажену деревину породи « Бук» загальною кубомасою 8 метрів кубічних,які знаходяться на майданчику тимчасового утримання перечиснкього ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, а також накласти арешт на документи,які було вилучено в ході огляду місця події 21.04.2017 року,а саме: товарно-транпортну накладну при перевезенні деревини Серівї МОА №060096 від 24.03.2017 року, квитанцію специфікації поколодного обліку № МО 1 від 24.03.2017 року , квитанцію до прибуткового касового ордера №114 від 24.03.2017 року та видаткову накладну 3РН-0000114 від 24.04.2017 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю та просив таке задовольнити.

ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечили і просили у такому відмовити, оскільки ОСОБА_7 мав при собі усі документи на дрова, які він перевозив.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив слідчому судді, що він працює майстром лісу. Так, до них в Ужгородське військове лісництвом звертався гр. ОСОБА_7 , якому він особисто виписував товаро-транспортну накладну при перевезенні деревини автомобільним транспортом « ЗІЛ 131» д/н НОМЕР_2 . Всього він йому виписав був дров породи бук 5,004 м.3. На автомобілі марки « ЗІЛ 131» д/н НОМЕР_2 приблизно стільки ж і знаходилося дров. Також додав, що автомобіль « ЗІЛ 131» по своїх технічних характеристиках не може перевозити 8 м.3 дров.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, свідка, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 21 квітня 2017 року о 13.00 год. до чергової частини Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області по мобільному телефоні НОМЕР_1 надійшло повідомлення гр. ОСОБА_6 , про те, що він по вул.Центральній в с.Сімер зупинив грузовий автомобіль марки «ЗІЛ 131», д.н. НОМЕР_2 , яким керував гр. ОСОБА_7 , 1990 року народження, мешканець АДРЕСА_2 , який перевозив деревину породи «Бук» (дрова паливні), в кількості близько 8 м3, на думку заявника, без відповідних документів.

Також встановлено, що дану подію слідчим СВ Перечинського ВП ГУ НП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , 21.04.2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000152, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Разом з цим встановлено, що гр. ОСОБА_7 звертався до начальника Ужгородського військового лісництва із заявою, у якій просив виписати йому дрова паливні в кількості 5 м.3, внаслідок чого йому і було надано дрова для палива породи « бук» в кількості всього 5,004 м.3, про що свідчать товаро- транспортна накладна Серії МОА №060096 від 24.03.2017 року з додатком, видаткова накладна № РН-0000114 від 24 березня 2017 року та квитанція до прибуткового касового ордера №114 від 24 березня 2017 року.

Так, згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, подане до суду клопотання містить формальний перелік підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Згідно ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що органом досудового розслідування не надано достатніх підстав і не доведено необхідності арешту майна зазначеного у клопотанні слідчого, тому слідчий суддя вважає, що у клопотанні слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,8,9,16,170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У клопотанні слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області на протязі п`яти діб з моменту її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1