УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника володільця майна ТОВ «ТВІНКАМ ТК» - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні у залі суду у місті Києві

клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІНКАМ ТК» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту з майна,

ВСТАНОВИВ :

29 листопада 2016 року представник ТОВ «ТВІНКАМ ТК»- адвокат ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту з майна ТОВ «ТВІНКАМ ТК», а саме: грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які відкриті у ПАТ «СБЕРБАНК « (МФО 320627), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 46, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2013 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 28 липня 2015 року.

Представник володільца майна - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Старший слідчий в ОВС слідчого управління розслідувань кримінальних проваджень ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_4 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю у представника ТОВ «ТВІНКАМ ТК» - адвоката ОСОБА_3 повноважень представника даної юридичної особи, оскільки адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням 29 листопада 2016 року, на підставі Договору про надання правової допомоги №9/04 від 22 квітня 2016 року, укладеному в особі директора ТОВ «ТВІНКАМ ТК» ОСОБА_5 , проте директором зазначеного товариства з 25 квітня 2016 року і на час звернення представника до суду зі скаргою є ОСОБА_6 . Зазначає, що необхідність у накладенні арешту на грошові кошти ТОВ «ТВІНКАМ ТК» на даний час не відпала.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вислухавши пояснення представника заявника,слідчого, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 28 липня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч.2 ст. 205, ч.3 ст.212 КК України.

При розгляді зазначеного клопотання про скасування арешту на нерухоме майно встановлено, що представником ТОВ «ТВІНКАМ ТК» - адвокатом ОСОБА_3 , який звернувся до суду з зазначеним клопотанням 29 листопада 2016 року, в підтвердження своїх повноважень, як представника ТОВ «ТВІНКАМ ТК», надано Договір про надання правової допомоги №9/04 від 22 квітня 2016 року, укладений з ТОВ «ТВІНКАМ ТК», в особі директора ТОВ «ТВІНКАМ ТК» ОСОБА_5 .

Проте, директором зазначеного товариства з 25 квітня 2016 року і на час звернення представника до суду зі скаргою є ОСОБА_6 , що підтверджується відповідним Витягом та даними ДФС України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 50,64-1,170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІНКАМ ТК» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту з майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1