Справа № 338/1184/16-к
Провадження № 11-кп/779/159/2017
Категорія ч.3ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 на вирок Богородчанського районного суду від 09 лютого 2017 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, ( далі КК ), за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

вироком Богородчанського районного суду від 09 лютого 2017 року ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, неодруженого,

непрацюючого, з професійно-технічною освітою, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, громадянина України

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК та призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК із застосуванням ст.69 КК - 6 місяців арешту;

- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК із застосуванням ст.69 КК - 2 місяці арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК визначено остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 6 ( шість ) місяців арешту.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Стягнуто з обвинуваченого в дохід держави витрати в сумі 527,76 грн. за проведення судово-криміналістичних експертиз.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж 60 днів, по 10 квітня 2017 року включно.

Строк відбуття покарання рахується йому з 14 год. 00 хв. 09 лютого 2017 року.

Зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили за правилами, передбаченими ст.72 КК - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Злочини вчинено при таких обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_7 18 серпня 2016 року близько 23 год. з метою викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_10 приїхав на велосипеді із села Саджава Богородчанського району до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , та шляхом вдавлення метало- пластикового вікна проник усередину будинку, звідки таємно викрав золоті вироби, а саме:

- золоту обручку 585 проби, вагою 6 гр. вартістю 6555, 24 грн.

- золоту обручку 585 проби, вагою 6 гр. вартістю 6555, 24 грн.

- золоту обручку 585 проби, вагою 1,5 гр. вартістю 1638,81 грн.

- золоту обручку 585 проби, вагою 1,5гр. вартістю 1638,81грн

- золоту обручку 585 проби, вагою 2 гр. вартістю 2185,08 грн.

- мобільний телефон «айфон 5», вартістю 3800 грн.

- жорсткий диск моделі «Трансенд» вартістю 1800 грн.

- відеокамеру моделі «Соні» вартістю 2300 грн.

- цифровий фотоапарат моделі «Соні» вартістю 850 грн.

- спиртні напої «Джек Деніелз» об`ємом 0,7 л. вартістю 430 грн.

- спиртні напої «Ред Лейбел» об`ємом 1 л. вартістю 523,69 грн.

- спиртні напої «Джемсон» об`ємом 1 л. вартістю 400 грн.

- з спиртні напої «Лабер» об`ємом 0,7 л. вартістю 1724,05 грн.

- спиртні напої «Гранте» об`ємом 1 л. вартістю 299,49 грн.

- спиртні напої «Бурбон» об`ємом 1 л. вартістю 500 грн.

З викраденим майном з місця події втік, відчинивши вхідні двері із середини будинку, та розпорядився на власний розсуд.

Повторно, 19 серпня 2016 року обвинувачений приїхав на велосипеді із села Саджава Богородчанського району до будинку АДРЕСА_2 . Через попередньо відчинені ним 18.08.2016 року вхідні двері будинку, проник у приміщення, звідки таємно викрав належні ОСОБА_10 ноутбук «НР» вартістю 4500 грн., чоловічий одеколон «Гермес» вартістю 1767 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 2,39 гр. вартістю 3058 грн. З викраденим майном з місця події втік та розпорядився на власний розсуд.

Загальна вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_10 становить 40525,41 гривень.

Наприкінці серпня 2016 року ОСОБА_7 шляхом зняття металевих гратів та відчинення вікна проник до будинку АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 450 грн., музичний центр марки «ЛД» вартістю 600 грн., дві музичні колонки марки « ОМО» вартістю 250 грн. кожна, кухонний ніж вартістю 100 грн., сітку для риболовлі вартістю 200 грн., всього на загальну суму 1850 грн. З викраденим майном з місця події втік та розпорядився на власний розсуд.

03 вересня 2016 року близько 01 год. 00 хв., з метою таємного викраденого чужого майна, обвинувачений підійшов до житлового будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_12 , та, шляхом розбиття віконного скла, проник у приміщення, звідки викрав телевізор моделі «САМСУНГ» вартістю 900 грн., дитячий гелікоптер із пультовим управлінням вартістю 100 грн., загальною вартістю 1000 грн. З викраденим майном з місця події втік та розпорядився на власний розсуд.

Наприкінці серпня 2016 року, повторно, вночі. з метою таємного викраденого чужого майна, підійшов до житлового будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_13 , та, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проник до будинку, звідки викрав мобільний телефон «САМСУНГ-С4», вартістю 600 грн. З викраденим майном з місця події втік та розпорядився на власний розсуд.

Наприкінці серпня 2016 року обвинувачений підійшов до житлового будинку АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_14 ,через незачинені вхідні двері проник до приміщення, звідки викрав електричний рубанок вартістю 500 грн. та електроточило вартістю 450 грн., всього на загальну суму 950 грн. З викраденим майном з місця події втік та розпорядився на власний розсуд.

29 серпня 2016 року близько 00 год 10 хв з метою таємного викраденого чужого майна ОСОБА_7 підійшов до житлового будинку АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_15 , через незачинені вхідні двері проник в середину приміщення, звідки викрав 5 мобільних телефонів «ФЛАЙ СПАРК» вартістю 900 грн., «ЛД-Л 7 ДУАС» вартістю 2500 грн., «САМСУНГ-ГЕЛЕКСІ» вартістю 1800 грн., «айфон 4с» вартістю 1900 грн., «САМСУНГ-Е 840» вартістю 360 грн., колонки до мобільного телефону «айфоне блю пістон» вартістю 400 грн., цифровий фотоапарат моделі «Санон» вартістю 10700 грн., загальною вартістю 18560 грн. З викраденим майном з місця події втік та розпорядився ним на власний розсуд.

Наприкінці серпня 2016 року, у нічний період, з метою викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_16 , прийшов до будинку АДРЕСА_8 , та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом зняття скла із рами проник до будинку, з метою викрадення грошей та речей. Не знайшовши грошей та речей, які мав намір викрасти, обвинувачений покинув будинок.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 , не оспорюючи вини та кваліфікації неправомірних дій обвинуваченого, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що суд, застосувавши положення ст.69 КК, усупереч її приписів, не врахував дані про особу обвинуваченого та, визнавши ряд обставин такими, що пом`якшують покарання, не зазначив, яким чином вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. а також неправильно вказав, що слід призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ч.3, ст.185 КК, ч.3,ст.15, ч.3 ст.185 КК, фактично призначив більш м`яке покарання.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання :

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі;

- обвинувачений та його захисник заперечили доводи апеляційної скарги, вважають вирок законним і обгрунтованим, а призначене покарання таким, що відповідає вимогам ст.65 КК.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , прокурора про скасування вироку та постановлення нового вироку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_17 про залишення вироку без зміни, повторно дослідивши обставини, на які прокурор покликається в апеляційній скарзі, обговоривши її доводи і мотиви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок місцевого суду в частині призначення покарання скасуванню з ухваленням нового вироку, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, застосовуючи закон про кримінальну відповідальність та призначаючи покарання ОСОБА_7 , не в повній мірі дотримався даних вимог закону.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання є обгрунтованими.

Так, обираючи ОСОБА_7 вид і розмір покарання, а саме покарання у виді арешту на максимально встановлений законом строк, суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які відповідно до положень ст.12 КК є тяжкими, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого. При цьому, призначивши покарання у виді арешту, неправильно зазначив у вироку, що прийшов до переконання про можливість призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ч.3, ст.185 КК, ч.3,ст.15, ч.3 ст.185 КК, хоча фактично призначив більш м`яке покарання.

Що стосується доводів прокурора про необгрунтоване застосування ст.69 КК, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Так, відповідно до ст.65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Частиною 3 цієї статті встановлено, що підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються ст.69 цього Кодексу.

Статтею 69 вказаного кодексу передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ( санкції частини статті ) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ( санкції частини статті ) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст.69 КК суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який посередньо характеризується по місцю проживання, його молодий вік, а також наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, визнання вини, відшкодування шкоди потерпілим, та обґрунтовано визнав їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, про що зазначив у вироку. Також враховано судом і те, що потерпілі не наполягали на суворому покаранні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість застосування судом першої інстанції положень ст.69 КК при призначенні покарання ОСОБА_7 , однак вважає призначене покарання у виді арешту надто м`яким, а тому приходить до переконання про необхідність скасування вироку в частині призначення ОСОБА_7 покарання та ухвалення свого вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує як ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК є тяжкими, так і особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання : щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку всім потерпілим, які, на думку колегії суддів, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який згідно ст.89 КК є несудимим, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в психоневрогічному та наркологічному кабінетах Богородчанської поліклініки, стану його здоров`я, дають підстави колегії суддів застосувати при призначенні покарання положення ч. 1 ст.69 КК та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкціях ч.3, ст.185 КК, ч.3,ст.15, ч.3 ст.185 КК.

При цьому колегія суддів враховує також відсутність обставин, що обтяжують покарання, та відсутність у потерпілих претензій матеріального характеру.

На переконання колегії суддів таке покарання буде відповідати положенням ст.50 КК та вимогам ст.65 КК, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити в цій частині свій вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.3 ст.185 КК із застосуванням ч.1 ст.69 КК 1 ( один) рік 6 ( шість) місяців обмеження волі;

- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК із застосуванням ч.1 ст.69 КК 1 ( один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік 6 ( шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 14.00 години 09 лютого 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.02.2017 року по 02.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та відповідно до частини першої статті 72 КК, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто один день попереднього ув`язнення відповідає 4 ( чотирьом ) дням обмеження волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржений учасниками судового провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення , а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з часу вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_2