ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №201/8824/17
Провадження 1-кс/201/5665/2017
У Х В А Л А
20 червня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро клопотання у кримінальному провадженні № 0000709 від 09.06.2017, старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що до прокуратури Дніпропетровської області з управлінням карного розшуку надійшла інформація щодо незаконних дій з боку службових осіб реєстраційної служби та державних та приватних нотаріусів, які зловживаючи службовим становищем, шахрайським шляхом, використовуючи свідомо неправдиві або підроблені документи, діючи за попередньою змовою із співробітниками правоохоронних органів займаються незаконним відчуженням нерухомого майна у мешканців м. Дніпро та Дніпропетровської області.

За даним фактом прокуратурою Дніпропетровської області розпочато досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000709 відомості щодо якого 09.06.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, під час досудового розслідування було встановлено, що 25.04.2017 нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори ОСОБА_5 , було посвідчено договір дарування нерухомого майна, а саме ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 на користь гр. ОСОБА_7 (за наявною інформацією є цивільною дружиною колишнього співробітника міліції Дніпропетровського міського управління Щусь Сергія).

При перевірці права власності на вказану квартиру встановлено, що ОСОБА_8 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , в якій їй належить ? частка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.04.2002 р., виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська згідно з розпорядженням № 2/97-02, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.04.2002.

Другим співвласником іншої ? частки квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (реєстровий номер 2-351 від 24.02.2014 року), виданого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Вказаний заповіт нібито було складено попереднім власником квартири ОСОБА_9 , яка померла у 2013 році та приходилася ОСОБА_8 рідною бабусею. При вивченні документів у ОСОБА_8 виникли сумніви щодо підпису та рукописного тексту у заповіті від імені її бабусі ОСОБА_9 .

У зв`язку з цим ОСОБА_8 звернулася до Бабушкінського райсуду з позовом до ОСОБА_6 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом (реєстровий номер 2-351 від 24.02.2014 року), виданого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори - цивільна справа № 200/2018/17 (провадження № 2/200/2111/17). В межах вказаної цивільної справи 24 березня 2017 року була постановлена ухвала про забезпечення позову ОСОБА_8 , якою до вирішення спору по суті заборонено ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії з відчуження ? частини квартири АДРЕСА_2 .

06 квітня 2017 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради була подана ухвала Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2017 р. про забезпечення позову ОСОБА_8 та заява про проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно №84405981. Вказана заява була отримана державним реєстратором відділу реєстраційних майнових прав Управління у сфері реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_10 та зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.04.2017 р. 11:59:53 за реєстраційним номером 21758834.

Однак, у подальшому встановлено, що ОСОБА_10 в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Державного реєстру прав відомості про заборону відчуження ? частини квартири АДРЕСА_2 до теперішнього часу не внесла, а дані щодо заборону на відчуження у будь-який спосіб ? частки квартири по АДРЕСА_1 містяться лише у базі даних про реєстрацію заяв і запитів, чим грубо порушила вимоги п.13 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1127 від 25.12.2015.

Вищевказане дало, в свою чергу, можливість 25 квітня 2017 року державному реєстратору Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 посвідчити договір дарування (серія та номер 4-363) на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та внести запис про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 20131737 за ОСОБА_7 на ? частку квартири АДРЕСА_2 , при наявності зареєстрованого обтяження речових прав на це нерухоме майно.

Таким чином, з метою збереження доказів у кримінальному провадженні, запобігання можливості їх відчуження, виникла необхідність в накладенні арешту ? частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), шляхом накладення заборони його відчуження та розпорядження, оскільки є достатні підстави вважати, що вказаний об`єкт нерухомості може бути відчужений третім особам (добросовісним набувачам).

На підставі викладеного, слідчий просив суд накласти арешт на нерухоме майно, а саме на ? частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), шляхом накладення заборони відчуження та розпорядження майном (позбавлення права на відчуження та розпорядження майном).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України судовий процес технічними засобами не фіксувався.

Власник майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України у судове засідання не викликався у зв`язку з необхідністю забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вислухавши думку прокурора, а також дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення даний захід є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на ? частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), шляхом накладення заборони відчуження та розпорядження майном (позбавлення права на відчуження та розпорядження майном).

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1