11-сс/775/36/2017(м)
266/194/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

представника заявника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 січня 2017 року про арешт майна.

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом СУ ГУ Національної поліції в Донецькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004180 за фактом дорожньо-транспортної події за участю водія ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав смертельні тілесні ушкодження, за ч.2 ст.286 КК України.

16 січня 2017 року до Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Донецькій області, погоджене з прокурором, про арешт майна, а саме автомобіля марки ЗАЗ Lanos реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно клопотання, 15 листопада 2016 року до ЧЧ Центрального ВП надійшло повідомлення про те, що на перехресті проспект Ілліча (Нікольський, Бойко) та провулка Прокатного в Кальміуському районі м.Маріуполя було скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_9 автомобілем ЗАЗ Lanos реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 .. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 був смертельно травмований.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 шляхом його вилучення для проведення всіх необхідних досліджень, експертиз та запобіганню його реалізації, знищенню або переховуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та повернути йому вилучений автомобіль. Вказує, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням вимог ст.ст.170,173 КПК України. На думку ОСОБА_6 слідчий застосував найбільш обтяжливий спосіб арешту майна, чим порушив вимоги ч.4 ст.173 КПК України. Також зазначає, що доводи слідчого та суду про можливість впливання на докази, знищення слідів злочину на автомобілі ніяким чином не доведені, натомість, він сумлінно виконує усі вимоги слідчого та надає автомобіль для проведення необхідних слідчих дій, до того ж, його автомобіль вже було оглянуто два рази, відповідно до вимог КПК України, та призначені всі необхідні експертизи, про що свідчать його підписи в протоколах. Зазначені обставини, на його думку, не доводять загрози та існування ризиків, на які послався слідчий та суд, передбачених ст.170 КПК України.

Заслухавши доповідача, заявника та його представника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_6 колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_6 саме на автомобілі, про який ставиться питання в клопотанні слідчого про арешт майна. Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що в наявності є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження. А завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Такі висновки слідчого судді цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує призначення певних судових експертиз та проведення слідчих дій, які пов`язані з безпосереднім дослідженням автомобіля, що належить апелянту. Як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_6 постійно експлуатує свій автомобіль, крім того, частково здійснив його ремонт (провів заміну лобового скла), що свідчить про існування обґрунтованих ризиків з приводу забезпечення збереження слідів злочину на автомобілі, який визнано речовим доказом. На даний час ще існує потреба у проведенні як огляду вказаного автомобіля, так й проведенні відповідних судових експертиз, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 , про який йдеться в клопотанні, саме арешт майна в зазначений спосіб (без права користування та розпорядження) надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому доводи апелянта про відсутність правових підстав для як для арешту майна, так й обраного судом його способу, не є слушними.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст.409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172,173 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132,170-173, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 січня 2017 року, якою накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , шляхом його вилучення, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області