Справа № 344/7581/17
Провадження № 11-сс/779/153/2017
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 червня 2017 року про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у виді домашнього арешту.

Такі вимоги обґрунтовує тим, що ризики, наведені прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на його думку, є необґрунтованими, не підтверджені жодними доказами. Зазначає, що суд не взяв до уваги те, що підозрюваний працює неофіційно, має постійне місця проживання та родину, на його утриманні троє неповнолітніх дітей. Вказує, що слідчим суддею не дано оцінки тій обставині, що у справі допитані потерпілий та свідки, а тому ОСОБА_7 не може вплинути на їх показання. Стверджує, що в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може скритись від слідства та суду чи незаконно впливати на потерпілого та свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Наголошує, що ОСОБА_7 в судовому засіданні запевнив суд, що буде своєчасно з`являтися на першу вимогу слідчого, прокурора та суду і наміру переховуватися від слідства та суду не має закордонного паспорта в нього нема, жодним чином не буде впливати на потерпілого та свідків, не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень. Вважає, що судом порушені вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та таке не відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 червня 2017 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 10 серпня 2017 року включно.

Слідчий суддя виходив з того, що у нього є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України. Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вирішуючи дане клопотання суд також врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність доказів наявності постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи, а також відсутність судимості. Зазначив, що обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки, такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків. Враховуючи вищенаведене, вважав, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання вважав за необхідне задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і вважав саме такий запобіжний захід достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_7 відмовився від участі перекладача, зазначив, що розуміє українську мову, вказав, що вважає невірною правову кваліфікацію його дій, підтримав апеляційну скаргу;

- захисник ОСОБА_6 просив задовольнити апеляційну скаргу та обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

На думку колегії суддів висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, при наявності яких застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Так, 13 червня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України (а.п. 11-12), зокрема у вчиненні умисних дій, які виразилися в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин. 12 червня 2017 року близько 20 год. 00 хв. до ОСОБА_7 на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_9 та попросив із ним зустрітись. Домовившись про місце зустрічі ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні своєї житлової квартири АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів та тривалих неприязних відносин, з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 взяв кухонного ножа та спустився на вулицю до входу свого під`їзду, де став очікувати потерпілого. Перебуваючи біля другого під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 , 12 червня 2017 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_7 , приводячи у виконання свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, із застосуванням заздалегідь заготовленого ножа наніс два удари в ділянку грудної клітки зліва ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки, перелому восьмого ребра, лівобічного гідропневматораксу. забою лівої легені, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення. Після цього, ОСОБА_7 , з метою завершення свого протиправного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , намагався нанести ще один удар ножем в ділянку грудної клітки зліва, однак потерпілий відбив руку ОСОБА_7 та втік від нього до місця, де знаходилось велике скупчення людей. Діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення вбивства ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення цього злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Після вчинення злочину, ОСОБА_7 направився до вул. Миру в м. Івано-Франківську, де в подальшому біля житлового будинку № 90 був затриманий працівниками поліції, а потерпілого ОСОБА_9 каретою швидкої медичної допомоги доставлено до Обласної клінічної лікарні, що по вул. Федьковича, 91, в м. Івано-Франківську.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Так, відомості про вчинений злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002408 від 13 червня 2017 року (а.п. 39-40).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами огляду місця події та іншими доказами.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В той час, захисник в апеляційній скарзі не заперечує наявність обґрунтованої підозри та не наводить жодних тверджень, як і не надає жодних доказів, які б спростовували причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину.

Також, як підтверджують матеріали клопотання слідчого та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пояснення ОСОБА_7 про те, що він буде своєчасно з`являтися на першу вимогу слідчого, прокурора та суду і наміру переховуватися від слідства та суду не має, не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, є обраною ним позицією захисту і не жодним чином не виключають наявності встановлених ризиків.

Ті обставини, що у кримінальному провадженні допитані потерпілий та свідки, не свідчать про відсутність ризику незаконного впливу ОСОБА_7 на їх показання.

А факт відсутності чи наявності закордонного паспорта не свідчить, як і не спростовує, можливість спроб переховуватися від слідства та суду.

Позиція захисника про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах, якими доведено як обґрунтованість підозри, так і наявність відповідних ризиків.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_7 , що раніше не судимий, обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні закінченні замаху на особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи. Частина 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суд першої інстанції в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного.

З приводу доводів захисника про те, що підозрюваний працює неофіційно, має постійне місця проживання та на його утриманні троє неповнолітніх дітей, колегія суддів зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні документи, щоб це підтверджували. Таких доказів не подано і під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у якому підозрюється ОСОБА_7 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Апелянтом не зазначено належного обґрунтування про можливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Твердження ОСОБА_7 про невірну кваліфікацію його дій не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні ним саме відповідного кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у виді домашнього арешту, колегія суддів не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

На думку колегії суддів, враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосування насильства, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, та не визначив розмір застави.

Інших підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 червня 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2