йСправа № 304/306/17 Провадження № 1-кс/304/102/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши його клопотання на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000104 від 14 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, українця, громадянина України, раніше судимого
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

прокурор Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивує тим, що 14 березня 2017 року до чергової частини Перечинського ВП надійшла письмова заява громадянина ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_2 , в якій він просить прийняти міри до невідомих осіб, які в ніч з 13 на 14 березня 2017 року шляхом пошкодження вхідних дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , потрапили всередину такого, звідки викрали 119 мобільних телефонів різних марок та моделей, нетбук марки «ACER», чотири планшети марки «Леново» та грошові кошти на суму 55 488 грн. Дану подію 14 березня 2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000104 з правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 185 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_3 , якому 27 березня 2017 року було повідомлено про його підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. В ході досудового розслідування встановлено, що 24 березня 2017 року близько 01.00 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно, таємно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом віджиму вхідних дверей на приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_3 , проникли всередину такого, звідки викрали 119 мобільних телефонів різних марок та моделей, нетбук марки «АСЕР», чотири планшети марки «Леново» та грошові кошти на суму 55 488 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 збитки на загальну суму близько 300 000 грн. Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме заявою ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та іншими доказами. У діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, тобто тяжкий злочин. Враховуючи вищенаведене сторона обвинувачення вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт із забороною покидати місце проживання цілодобово може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у такому.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти заявленого клопотання не заперечили, однак просили не застосовувати домашній арешт цілодобово, оскільки підозрюваний є приватним підприємцем та не зможе здійснювати підприємницьку діяльність.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2017 року до чергової частини Перечинського ВП надійшла письмова заява громадянина ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_2 , в якій він просить прийняти міри до невідомих осіб, які в ніч з 13 на 14 березня 2017 року шляхом пошкодження вхідних дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , потрапили всередину такого, звідки викрали 119 мобільних телефонів різних марок та моделей, нетбук марки «ACER», чотири планшети марки «Леново» та грошові кошти на суму 55 488 грн.

Також встановлено, що 14 березня 2017 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом були внесені слідчими Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104.

Також встановлено, що 27 березня 2017 року ОСОБА_3 у порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про що свідчать зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді докази, а саме заява потерпілого ОСОБА_6 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 15 березня 2017 року, протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 27 березня 2017 року та протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14 березня 2017 року.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні, з урахуванням вищезазначеного, з боку підозрюваного існує незначний ступінь ризиків щодо перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні, та з огляду на положення ст. ст. 177, 181 КПК України, приходить до висновку, що адекватним та ефективним запобіжним заходом буде домашній арешт без застосуванням електронних засобів контролю.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло, в якому він проживає та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу для організації виконання направити начальнику Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Дата закінчення дії даної ухвали 26 травня 2017 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1