Справа№ 354/152/17
Судове провадження № 1-кп/340/46/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2016 за №0000201, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_5 , 02.08.2016, приблизно о 16.00 год., керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автодороги Н-09 сполученням «Мукачеве-Львів» по вул. Незалежності с Татарів Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, у напрямку до м. Яремче Івано-Франківської області, порушив чинні вимоги п.1.2, п.п.«б» п.2.3, п.10.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідним чином не стежив за нею та не відреагував на її зміну, при виникненні небезпеки для руху, а саме велосипедиста ОСОБА_4 , який здійснював рух в попутному напрямку та повертав ліворуч через проїзну частину автодороги з правої на ліву сторону, будучи об`єктивно спроможним виявити її, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відвернув кермо у ліву сторону, виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою правою частиною автомобіля вчинив наїзд на ОСОБА_4 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забоєм м`яких тканин голови з синцем і садном тім`яно-потиличної ділянки голови зліва, лінійного перелому кісток склепіння (потиличної кістки) черепа з переходом на основу черепа, травми лівого вуха з розривом барабанної перетинки та задньо-верхньої стінки зовнішнього слухового ходу, крововиливу в речовину лівої півкулі мозочка, крововиливу під оболонки головного мозку правої півкулі, забою головного мозку тяжкого ступеня з крововиливом в речовину правої лобної долі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Таким чином скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що 02.08.2016 в пообідній час автомобілем марки Volkswagen Golf повертався в м. Надвірна із двома синами із Буковелю. Біля 16.00 год. він рухався по автодорозі через с Татарів, де на підйомі побачив перед собою велосипедиста, що рухався в попутному напрямку. Переконавшись, що інші транспортні засоби були відсутні на автодорозі, він вирішив здійснити обгін велосипедиста, однак в цей час велосипедист став повертати з права на ліво через усю проїзну частину, і він намагаючись уникнути зіткнення став вивертати в ліву сторону кермо, однак відбулося зіткнення правим переднім крилом його автомобіля з велосипедом потерпілого Кіф`яка, внаслідок чого останній упав на проїжджу частину. При цьому зазначив, що рухався він із швидкістю близько 50 км/год, а зіткнення відбулося на смузі зустрічного руху. Він одразу зупинив автомобіль, підійшов до потерпілого та побачивши у того кров, яка витікала з вуха, викликав працівників поліції та швидку. На даний час він вину визнає, щиро кається у скоєному, оскільки проявив неуважність до дороги, так як мав можливість уникнути наїзду на велосипедиста. Крім цього, він повністю відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, визнає позов прокурора та згідний його відшкодувати, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він 02.08.2016, приблизно о 16.00 год., керуючи транспортним засобом, порушивши правила безпеки дорожнього руху, заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, в той же час щиро розкаявся у скоєному злочині, сприяв органам досудового розслідування та суду у швидкому розкритті злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, по місцю проживання та реєстрації характеризується позитивно, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, має на утриманні двох непрацездатних батьків, один з яких потребує догляду через ампутацію ноги. Крім цього, згідно з досудовою доповіддю органу пробації ризик ймовірного вчинення особою повторного правопорушення оцінюється, як низький.

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та відбуття покарання, а тому суд обирає йому основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільняє від обраного покарання із випробуванням з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст.76 КК України. Одночасно, з цих же підстав, суд не вбачає за доцільне призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, і вважає, що його виправленню та перевихованню сприятиме обрання лише основного покарання.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави у кримінальному провадженні задовольнити. Слід стягнути з обвинуваченого на користь Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 у Івано-Франківській обласній клінічній лікарні у розмірі 5867 грн. 20 коп.

При цьому, судом не приймаються до уваги письмові заперечення третьої особи у цивільному позові ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» щодо недоведеності позовних вимог, оскільки як вбачається із представленої довідки про розрахунок вартості лікування потерпілого ОСОБА_4 у нейрохірургічному відділенні Івано-Франківської обласної клінічної лікарні за період з 02.08.2016 по 16.08.2016, вартість заподіяних збитків медичному закладу становить 5867 грн. 20 коп.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Обрати покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від обраного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з часу проголошення вироку.

Цивільний позов прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури в інтересах держави у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 5867 гривень 20 копійок (п`ять тисяч вісімсот шістдесят сім гривень двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 2462 гривень 90 копійок (дві тисячі чотириста шістдесят дві гривні дев`яносто копійок).

Речові докази:

-автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю;

-велосипед марки «ARDIS Славутич», передані на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_4 , вважати повернутими за належністю;

-одяг: джинсові штани синього кольору та спортивну куртку чорно-сірого кольору повернути потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1