Справа № 524/543/16-к
У Х В А Л А
12.12.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі колегії суддів : головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
Вищевказаний обвинувальний акт 01.02.2016 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_12
17.10.2016 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ст.. 395 КК України, було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_12 та згідно розпорядження керівника апарату суду № 39 від 17.10.2016 року.
27.10.2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 25.12.2016 року.
У зв`язку з тим , що у період з 23.12.2015 року по 14.01.2017 року особи , які знаходяться під вартою будуть етаповані із Кременчуцького ІТТ до слідчого ізолятору №23 м. Полтави , а у обвинуваченого ОСОБА_7 сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою .
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора , який вважає , що треба обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримують думку прокурора , захисника ОСОБА_6 , який залишає вирішення питання на розсуд суду, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечує проти продовження йому строку тримання під вартою , приходить до наступних висновків :
Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_7 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
На даній стадії процесу судом встановлено, що існують ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень має бути надана у вироку суду.
При вирішенні питання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу ,судом враховується також той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкого кримінального правопорушення, і злочину невеликої тяжкості, які передбачають покарання у виді позбавлення волі, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому в вину діянь, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 331, 369 КПК України, суд , -
Продовжити застосований відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ст.. 395 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 12.12.2016 року до 09.02.2017 року включно.
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3