Справа №592/8980/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/403/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 серпня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч.ч. 2, 3, 4, ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
У кримінальному провадженні № 0003108 від 17 серпня 2017 року, яке перебуває в провадженні слідчого відділу Сумського ВП ГУНП України в Сумській області, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

18 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_9 задоволено та відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 години 13 жовтня 2017 року із правом внесення застави.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій наголошує на її незаконності та невідповідності висновків слідчого судді матеріалам справи, а тому просить скасувати оскаржуване ним рішення та обрати відносно його підзахисного ОСОБА_8 інший, більш м`який вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог захисник наголошує на необґрунтованості пред`явленої його підзахисному ОСОБА_8 підозри у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 вказаної статті КК України, яка передбачає максимальне покарання до 5 років позбавлення волі та даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, а не до тяжких. Між тим, не вірна кваліфікація, на думку захисника, порушує і право підозрюваного ОСОБА_8 на захист як порушує це право і не надання підозрюваному та йому захиснику стороною обвинувачення для вивчення долучених в ході судового розгляду клопотання розсекречених матеріалів.

Також, в ході розгляду клопотання слідчого ОСОБА_8 заявляв про те, що він працює, але не офіційно, а з дружиною хоча і розлучений, однак проживають вони разом у будинку свого батька та він був готовий, у разі обрання відносно нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, винаймати квартиру в м. Сумах з метою не порушувати умов запобіжного заходу. Крім цього, вину свою у вчиненому ОСОБА_8 визнав та щиро розкаявся.

Також, на думку захисника, визначений слідчим суддею розмір застави є необґрунтовано високим та не помірним для підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , які просили пом`якшити ОСОБА_8 вид запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 підозрюється в тому, що 17 серпня 2017 у період часу з 09 години 30 хвилин до 10 години разом із знайомим біля медичної установи «Медсоюз» по вул. Привокзальній, 33 м. Суми, використовуючи невстановлений пристрій для сканування та відмикання автомобільних сигналізації, вимкнули сигналізацію автомобіля Пежо 308, звідки таємно викрали портфоліо з речами, тим самим завдали власнику майна ОСОБА_11 матеріального збитку на заявлену суму 2000 грн.

Крім цього, цього ж дня, близько 10 години ОСОБА_8 разом зі знайомим знаходячись навпроти адміністративного корпусу СОКЛ, що по вул. Троїцька, 48 м. Суми, використовуючи невстановлений пристрій для сканування та відмикання автомобільних сигналізації, вимкнули сигналізацію автомобіля Черрі Амулет, звідки таємно викрали планшет «Самсунг ТАВ 2», тим самим завдали власнику майна ОСОБА_12 матеріального збитку на заявлену суму 3000 грн.

17 серпня 2017 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.с.34). А 18 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми відносно підозрюваного ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 години 13 жовтня 2017 року із правом внесення застави.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , заслухана думка прокурора, захисника, слідчого та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні крадіжок чужого майна з автомобілів за попередньою змовою з іншою особою підтверджується: відомостями, що містяться в протоколі огляду місць події від 17.08.2017р., протоколами обшуку автомобілів, протоколами допиту потерпілих.

Що стосується тверджень захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про невірну кваліфікацію дій його підзахисного ОСОБА_8 , а саме, що в його діях відсутня кваліфікуюча ознака «проникнення», і такі дії потрібно кваліфікувати за ч. 2 а не за ч.3 ст. 185 КК України, а тому і вчинений ним злочин буде не тяжким, а середньої тяжкості, то колегія суддів зазначає таке.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» .

При цьому, колегія суддів зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

З врахуванням викладеного, доводи захисника в апеляційній скарзі про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_8 є передчасними і підлягають перевірці в ході досудового розслідування в установленому законом порядку.

Крім того, колегія суддів не може брати до уваги доводи сторони захисту про порушення слідчим суддею норм КПК України при визначенні ОСОБА_8 розміру застави, який на думку захисника є непомірно високим для підозрюваного, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, що у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України дає слідчому судді право призначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу саме у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, звертає на себе увагу і та обставина, що як вбачається зі змісту скарги підозрюваний ОСОБА_8 свою вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, що свідчить про згоду останнього з кваліфікацією злочинних дій вчинення яких йому інкримінують на даному етапі досудового розслідування.

Що стосується тверджень апелянта про формальний підхід слідчого судді при вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу до встановлення ризиків передбачених ст.177 КПК України, то колегія суддів не погоджується з такими твердженнями виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_8 може дійсно продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні крадіжки, що свідчить про його схильність до викрадення чужого майна, крім цього, ОСОБА_8 ніде не працює, не навчається, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування, а тому дана обставини теж може виступити підставою для продовження його злочинної діяльності.

Є цілком виправданим і ризик можливого знищення, переховування чи спотворення ОСОБА_8 будь-яких із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні ряду аналогічних крадіжок та території м. Суми та області, речі з яких на даний момент не відшукані, про що свідчить спосіб вчинення злочину, використання заздалегідь пристосованих пристроїв для відключення сигналізації автомобілів.

Також, колегія суддів погоджується і з ризиком можливого впливу з боку ОСОБА_8 на іншого підозрюваного, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення не одноособово, а із іншою встановленою слідством особою, тому існують обґрунтовані підстави вважати, що зі сторони ОСОБА_8 дійсно існує можливість впливу на іншого підозрюваного з метою зміни ним свої показів для подальшого уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності.

Крім викладеного, колегія суддів звертає увагу і на ті обставини, що ОСОБА_8 ніде не навчається, не працює, офіційно не одружений, на його утриманні ніхто не перебуває, є уродженцем м. Конотоп Сумської області, злочини вчиняв по м. Суми, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, здатних забезпечити його правомірну поведінку.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що вказані слідчим в клопотанні ризики мають місце та є цілком виправдані та обґрунтовано дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 в ході досудового розслідування справи.

Враховуючи зазначене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованості висунутої його підзахисному підозри, є непереконливими.

Також, колегія суддів вважає надуманими доводи апелянта про порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_8 щодо не надання стороною обвинувачення підозрюваному та захиснику для ознайомлення долучених нею в ході судового розгляду клопотання, розсекречених матеріалів, оскільки як вбачається з журналу судового засідання вказані захисником розсекречені матеріали стороною обвинувачення надавалися безпосередньо в судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого по суті, при цьому ні підозрюваний ні захисник маючи на те право, не заявляли жодних клопотань про ознайомлення з ними, а тому колегія суддів не вбачає в даному випадку порушення права на захист підозрюваного.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку слідчий суддя діяв у межах ч.4 ст. 193 КПК України з якої виходить, що за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на безпідставні посилання сторони захисту на норми ч. 4 ст. 185 КПК України, оскільки вказана стаття закону містить лише дві частини - четвертої частини не існує.

Не виключають можливості застосування відносно ОСОБА_8 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою і посилання захисника на те, що останній працює не офіційно та проживає з дружиною хоч з нею і розлучений, оскільки такі обставини по-перше нічим не підтверджені, а по-друге вони не становлять собою тієї безумовної умови яка б могла виступити підставою для скасування оскаржуваної захисником ухвали слідчого судді.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 серпня 2017 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та у разі її внесення з покладенням на нього відповідних обовязків залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.