пр. № 1-в/759/281/16
ун. № 752/5646/13-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Святошинського РВ КВІ м.Києва відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Малин, Житомирської обл., громадянина України, українця, освіта середня, працюючого продавцем ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 18.04.2013р. за ч.3 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, про скасування іспитового строку та направлення для відбування реальної міри покарання,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника Святошинського РВ КВІ м.Києва - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Інспектор Святошинського РВ КВІ м.Києва звернувся до суду з поданням відносно ОСОБА_3 про скасування іспитового строку та направлення для відбування реальної міри покарання, у зв`язку з тим, що за час відбуття покарання засуджений обов`язки, які покладені на нього судом не виконував, а саме систематично не з`являвся на реєстрацію без поважної причини, змінював місце проживання про що не повідомив інспекцію, вчинив злочин, що свідчить про ухилення від відбування покарання з випробуванням, та те, що засуджений не став на шлях виправлення. До адміністративної відповідальності не притягувався.

У судовому засіданні інспектор РВ КВІ подання підтримала, посилаючись на обставини, викладені у поданні.

Засуджений та його захисник заперечували проти задоволення подання, посилаючись на те, що ОСОБА_3 допускав неявки на реєстрацію з поважних причин, зокрема перебував на лікуванні, притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України та постійно перебував під наглядом слідчого, який не роз`яснив йому про необхідність продовжувати з`являтися для реєстрації, дільничний інспектор неодноразово проводив профілактичні бесіди, до адміністративної відповідальності не притягувався, кримінальне провадження відносно нього було закрито, а місце проживання він не змінював.

Прокурор просила задовольнити подання, посилаючись на те, що засуджений не став на шлях виправлення та порушив обов`язки, покладені на нього судом.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд вважає, що у задоволенні подання необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 18.04.2013р. ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та відповідно до ст.76 КК України на нього покладено наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи. Вирок набрав законної сили 21.05.2013р.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
У матеріалах справи відсутні, а суду не надані будь-які об`єктивні дані, які вказують на наявність таких підстав у даному випадку. За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, скарг від мешканців будинку не надходило, відповідно до інформації наданої з УІАЗ ГУ МВС України в м.Києві засуджений до адміністративної чи кримінальної відповідальності з моменту встановлення іспитового строку не притягувався, а ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 07.07.2015р. кримінальне провадження відносно нього закрито у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Неявки засудженого на відмітки, не є обставиною, яка може бути достатньою для задоволення подання, оскільки в судовому засіданні встановлено, що засуджений допустив їх в зв`язку із проходженням лікування, в цей період часу дільничний інспектор міліції Святошинського РУГУ в м.Києві відповідно до його рапортів проводив перевірки за місцем проживання ОСОБА_3 , а матір останнього відповідно до її письмових пояснень повідомляла інспектора про причини неявки сина до інспекції. У матеріалах особової справи міститься єдине попередження інспектора КВІ від 30.07.2015р. про недопустимість порушень обов`язків встановлених судом. Крім того, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про зміну засудженим місця проживання.

Також суд враховує, що системний аналіз кримінального та кримінально-виконавчого законодавства та підзаконних актів щодо осіб, які звільнені з випробуванням і іспитовим строком від відбування покарання вказує на необхідність вирішення питання про направлення особи для відбування покарання лише в період іспитового строку. Після його закінчення погіршення становища цих осіб не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Як вбачається з матеріалів справи, вирок Голосіївського районного суду м.Києва, яким засуджено ОСОБА_3 , був проголошений 18.04.2013р., отже, встановлений іспитовий строк закінчився 18.04.2016р.

Таким чином, оцінивши надані суду матеріали в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення подання, скасування іспитового строку та направлення для відбування реальної міри покарання ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання Святошинського РВ КВІ м.Києва про скасування іспитового строку та направлення для відбування реальної міри покарання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: