У Х В А Л А

Справа № 183/694/16

№ 1-в/183/101/16

09 березня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,
у присутності ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міській цент первинної медико-санітарної допомоги» про скасування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування, -

в с т а н о в и в :
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява лікаря-психіатра КНП «НМЦ ПМСД» про скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування відносно ОСОБА_6 .

В судовому засіданні лікар-психіатр повідомила, що стан хворого ОСОБА_6 залишається стабільним, повність він не одужав.

Прокурор просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки ОСОБА_6 не одужав.

Захисник в судовому засіданні просив суд задовольнити заяву лікаря-психіатра, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно до ч. 2 ст. 514 КПК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Також, ч. 3 ст. 514 КПК України передбачає, що розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до акту №2 від 15.01.2016 року психіатричного огляду ОСОБА_6 діагноз останнього встановлено як: шизофренія, параноїдна форма, безперервне протікання, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту, ремісія «С».

Крім того, як пояснила в судовому засіданні сама лікар-психіатр, ОСОБА_6 остаточно не видужав, його стан є стабільним протягом 5 років.

Отже, вказані обставини дають суду підстави вважати, що потреба у раніше застосовуваних щодо ОСОБА_6 заходах медичного характеру не відпала, хворий не видужав, тому у задоволенні заяви лікаря-психіатра необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 513, 514 КПК України, ст. 95 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міській цент первинної медико-санітарної допомоги» про скасування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1