АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/1162/2016 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року задоволено подання старшого державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_8 та надано дозвіл на примусове входження до квартири боржника за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Рішення суду мотивоване тим, що на виконанні у ВДВС Святошинського районного управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження № 48573616 по виконанню виконавчого листа № 1-кп/759/57/14 виданого Святошинським районним судом м. Києва 27.07.2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 гривень на користь ОСОБА_9
28.08.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якого була надіслана сторонам виконавчого провадження.
Згідно реєстрів відправки рекомендованої кореспонденції постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику 18.09.2015 р. У наданий добровільний строк боржником рішення суду не виконано.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстрована частина квартири АДРЕСА_2 , у квартирі згідно довідки форми № 3 неповнолітніх дітей не зареєстровано.
При неодноразовому виході державного виконавця за місцем знаходження майна боржника з метою здійснити опис майна, що належить боржнику, доступу державному виконавцю надано не було, про що складено відповідні акти державного виконавця від 08.12.2015, 21.12.2015 та 11.01.2016, боржник попереджався вимогами, які були направлені рекомендованою кореспонденцією.
Таким чином, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що боржник ОСОБА_7 ухиляється від виконання рішення суду, а тому суд за поданням державної виконавчої служби надав дозвіл на проникнення у квартиру, у якій знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.
Не погодившись з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені подання старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва ОСОБА_8 у виконавчому провадженні № 48573616.
Посилається на те, що на час прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, за касаційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_7 проводився касаційний перегляд кримінального провадження. Внаслідок касаційного перегляду провадження, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ постановлена ухвала від 23.03.2016 року, якою ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2015 р. скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд до Апеляційного суду м. Києва.
На час подання апеляційної скарги справа перебуває в провадженні Апеляційного суду м. Києва, слухання призначено на 15.06.2016 р. на 11.00, головуючий, суддя ОСОБА_10 , а тому вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2014 р., на підставі якого видавався виконавчий лист та відкривалося виконавче провадження не набрав законної сили, що свідчить про не набрання законної сили і оскаржуваної ухвали про надання дозволу на примусове входження та унеможливлює проведення виконавчих дій.
Крім того, з приводу строку на апеляційне оскарження, захисник зазначає, що про існування оскаржуваної ухвали стороні захисту стало відомо 12.05.2016 р., що підтверджується, як текстом ухвали, оскільки розгляд подання відбувся у відсутність засудженої ОСОБА_7 так і конвертом з відбитком дати подачі його відділенню поштового зв`язку 06.05.2016 р. конверт з копією ухвали та вимогою № 62/5 родичі ОСОБА_7 отримали 12.05.2016 р., тому вважає апеляційну скаргу поданою в строк.
До початку апеляційного розгляду адвокатом ОСОБА_6 було подано клопотання, в якому він підтримав апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити та провести апеляційний розгляд у його відсутність, оскільки він буде зайнятий в іншому судовому процесі.
Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду за скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року, до суду не з`явився та причин своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає проведенню розгляду і у його відсутність.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року, колегія суддів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України та обставини провадження, вважає, що захисник не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 26.02.2016 року, оскільки оскаржуване рішення було ухвалено без повідомлення ОСОБА_7 та її захисника і копію ухвали вказаним учасникам суд не надсилав. Конверт з копією оскаржуваної ухвали та вимогою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва, яку № 62/5 родичі ОСОБА_7 отримали 12.05.2016 р., що підтверджується конвертом з відбитком дати подачі його відділенню поштового зв`язку ( а.п. 31-32), а апеляційна скарга подана 13 травня 2016 року ( а.п. 25). Наведене свідчить про те, що строк на апеляційне скарження ухвали суду від 26.02.2016 р. стороною захисту не пропущений.
По суті апеляційної скарги колегія суддів дійшла до висновків про таке.
З матеріалів провадження, наданого суду вбачається, що 12.11.2014 року Святошинським районним судом м. Києва постановлено вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Цивільний позов представника потерпілих задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь: потерпілої ОСОБА_11 210 000 гривень моральної шкоди, на користь потерпілого ОСОБА_9 100 000 гривень моральної шкоди.
Накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , в межах 310 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 586 гривень 80 копійок за проведення трасологічної експертизи від 31.10.2013 року № 934.
Вироком вирішено і питання, щодо речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Зазначений вирок суду в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 100 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, звернено до виконання 27.07.2015 року про, що видано виконавчий лист № 1-кп/759/57/14.
01.02.2016 року старший державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з поданням про примусове входження до жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , частина якої належить на праві власності ОСОБА_7 , для проведення опису майна боржника в порядку виконання виконавчого провадження № 48573616.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року, подання старшого державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_8 задоволено та надано дозвіл на примусове входження до квартири боржника за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Разом з тим, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.03.2016 року, касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_6 частково задоволені, ухвала Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2015 року щодо ОСОБА_7 скасована та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
На даний час кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України перебуває в провадженні Апеляційного суду м. Києва та призначене до розгляду на 15.06.2016 року.
За таких обставин вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2014 року не набрав законної сили, а тому не може бути звернений до виконання.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року про примусове входження до житла боржника скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 ,- задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року, якою задоволено подання старшого державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_8 та надано дозвіл на примусове входження до квартири боржника за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_8 про надання дозволу на примусове входження до квартири боржника за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________ _____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4