В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 290/489/15-к
Провадження № 1-кп/0274/134/16
13.06.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі колегії суддів: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 299/489/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Миропіль, Романівського району, Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.02.2015 року Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
за ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю :
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ;
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В :
15 квітня 2015 року, близько 13 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув до будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 . Проникнувши у будинок та виявивши, що його власник знаходиться вдома, у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення відкритого нападу з метою заволодіння грошима ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_7 , напав на нього та застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме наніс не менше чотирьох ударів невстановленим в ході досудового розслідування металевим предметом по голові ОСОБА_7 , заподіявши при цьому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді 4-х ран волосистої частини голови.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого визнається винуватим ОСОБА_5 , передбачена ст. 187 ч.3 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, однак згідно його показань під час допиту, він вину у вчиненні розбійного нападу визнав частково. Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що потерпілого знає декілька років. Точної дати не пам`ятає, в 2015 році він проходив біля будинку потерпілого, шукаючи металолом. З цією метою він зайшов на територію домогосподарства потерпілого, а потім у веранду його будинку, де також шукав металолом. У руках в нього був металевий скобель. Так як металу ніде не було, то, зрозумівши, що потерпілий дома, став стукати у двері. Потерпілий підійшов до дверей та запитав: «хто?». Він відповів, що свої. Коли потерпілий відчинив двері, він звернувся до нього, щоб той дав гроші і вони разом вип`ють. Оскільки потерпілий відмовився дати гроші, то вони почали шарпатись. Спочатку потерпілий шарпнув дверима та штовхнув його. Він намагався зайти всередину будинку, але не зміг, так як потерпілий відштовхував його, тому між ними почалась бійка. Хотів зайти у хату, так як неодноразово був там. Під час бійки вони разом впали. Він став бити потерпілого залізною скобою по голові, а потерпілий його утримував. Вказаний скобель довжиною приблизно 30 сантиметрів, із ручкою. По голові він вдарив потерпілого приблизно 4-5 раз. Після цього потерпілий став кричати і намагався зачинити його у хаті, кликав на допомогу. Однак він зміг вийти з будинку, сів на велосипед на якому приїхав і поїхав до дому, а той побіг до сусідів.
На запитання учасників судового провадження обвинувачений ОСОБА_5 показав, що потерпілий є його рідним дядьком, раніше він неодноразово був у нього дома, часто ОСОБА_7 давав йому гроші, він купував спиртне і вони разом його вживали. В чому в той день був одягнений не пам`ятає. На голові у нього точно була і шапка і кашкет. Коли проходив біля будинку потерпілого, то шукав металолом, так як там пролягала колія. Хотів знайти метал, здати його та купити на ці гроші горілку Бити ОСОБА_7 не збирався але так сталося. Якби той не штовхнув його, то він би його не бив. Наміру побити, щоб забрати у потерпілого гроші у нього не було. Скобу, якою бив потерпілого, по дорозі як їхав до дому, викинув у ставок. В той день він був п`яний. Випив пляшку горілки та пляшку пива.
Незваючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав частково, його винуватість стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим був в дружніх стосунках. Стосовно обставин подій, що відбулись 15 квітня 2015 року, то ОСОБА_5 говорить неправду. В той день, приблизно о 14 годині він мав іти на роботу в другу зміну, працюючи пилорамщиком. Знаходячись в будинку, почув сторонній звук металу на подвір`ї. Подивившись у вікно, побачив ОСОБА_5 , одягнутого у чорне, він був на велосипеді. В руках у нього знаходилась монтажка - металевий прут для бортування коліс. На обличчі у ОСОБА_5 була чорна маска, одягнена на очі, а на голові чорний кашкет. Насторожившись таким вбранням ОСОБА_5 , він підійшов до дверей і уважно став слухати. Почув, що накидна скоба з вхідних дверей, які ведуть у веранду впала. На цих дверях замість ланцюжка була мотузка. Через 3-4 хвилини ОСОБА_5 повністю скинув мотузку та зайшов у веранду. Постоявши 20 хвилин, постукав у двері. На його запитання хто це, ОСОБА_5 відповів, що сусід Ваня. По голосу він також впізнав що це ОСОБА_5 . Оскільки він раніше займався спортом та був впевнений у своїх силах, то вирішив відчинити двері. Коли відкрив їх, то ОСОБА_5 стояв спиною до нього. Потім різко повернувся і замахнувся монтажкою, при цьому сказав «гроші». Він не встиг відреагувати, так як ОСОБА_5 відразу почав бити його монтажкою. Наніс близько 30 ударів. Він закривав голову руками, пропустивши чотири удари по голові. У нього стала йти кров, від ударів в голову була розрізана шкіра на голові. Тоді він став кричати. ОСОБА_5 розслабився і тоді йому вдалось його схватити і вони обоє впали на підлогу. Потім він встав, відштовхнув ОСОБА_5 та вибіг з веранди. Обвинувачений став бігти за ним, а потім взявши велосипед поїхав. Він пішов вбік до станції, але пройшовши від дому близько 30 метрів повернувся назад до свого будинку, куди прийшов ОСОБА_9 . Медичну допомогу він сам собі надав, перебинтувавши голову та зупинивши кров.
На поставлені запитання потерпілий також показав, що коли подивився у вікно, то ОСОБА_5 впізнав по статурі. Те що він мав вчинити на нього напад, зрозумів, побачивши його вбрання, але все таки не вірив, що той прийшов його вбивати. ОСОБА_5 знав, що у нього є гроші, так як він отримував зарплату 5000 гривень. Вважає, що обвинувачений хотів заволодіти його грошима, оскільки відразу до завдання удару сказав: «Де гроші?». На його слова він не встиг нічого не відповісти. Вхідні двері в його будинку на той момент були зачинені на клямку, до якої прив`язана мотузка близько 9 метрів. Він постійно зачиняє двері на пристрій, так як проживає в районі залізниці, де ходять багато сторонніх осіб. Подвір`я у нього не огороджене. Раніше ОСОБА_5 приходив до нього до дому. Було таке, що він йому давав гроші, але не на спиртне. Вважає, що покарання має бути суворим.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.04.2015 року, ОСОБА_7 заявив, що 15.04.2015 року близько 13 год. 15 хв. невідома особа проникла до його будинку по АДРЕСА_2 , та почала наносити йому тілесні ушкодження шматком металевої арматури довжиною 30 см., а саме удари по голові, вимагаючі при цьому у нього гроші. У вчиненому підозрює ОСОБА_5 ( а.п.3, т. 1).
Протоколом огляду місця події від 16.04.2015 року зафіксовано огляд місця вчинення злочину - територія домогосподарства по АДРЕСА_2 . На порозі, перед входом до будинку виявлені плями темно бурого кольору, що ведуть до середини. Підлога в приміщенні веранди валькована, на ній також маються плями темно-бурого кольору, що ведуть до сіней будинку. На порозі між сіньми та верандою також виявлені плями темно-бурого кольору. На відстані 42 см. від порогу у сінях виявлено головний убор - темно-сірий кашкет. Вказаний головний убор вилучено до ОСОБА_10 (а.с.10-11, том 1)
Тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_7 встановлена висновком судово-медичної експертизи № 451 від 17.04.2015 року, згідно якого у ОСОБА_7 є тілесні ушкодження у вигляді 4-х ран волосистої частини голови, синця нижньої повіки правого ока, садна лівого крила носа, синця, долонної поверхні правої кисті, саден 5-4 пальця лівої кисті. Тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, правої кисті, саден носа, саден лівої кисті відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров"я. Виявлені тілесні ушкодження від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від ударів рукою, ногою чи іншим предметом. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, було нанесено не менше 4-х ударів. Тілесні ушкодження у вигляді 4-х ран волосистої частини голови відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я . Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має лінійну форму, таким предметом може бути металева скоба. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень вважаю, що було нанесено не менше 4-х ударів. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в постанові. Виявлені тілесні ушкодження не являються небезпечними для життя в момент їх заподіяння ( а.п.17, том 1).
Під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано протоколом від 13.05.2015 року, ОСОБА_5 на місці показав на будинок потерпілого, розташований по АДРЕСА_2 та пояснив, що вирішив скоїти крадіжку. З цією метою відчинив вхідні двері, сильно потягнувши їх, після чого зайшов до веранди. Виявив, що наступні двері зачинені, тоді постукав. На запитання власника відповів, що сусід. Коли потерпілий відчинив двері, то крикнуву : «Давай гроші!». Коли той відмовив та намагався зачинити двері, то він вдарив його декілька раз по голові металевою скобою, яка була у нього. Після нанесених ударів ОСОБА_7 почав оборонятися, у них почалась боротьба. В ході боротьби потерпілий зумів вибігти на вулицю, а він вийшовши також, взяв велосипед на якому приїхав, та поїхав на ньому до дому. По дорозі металеву скобу викинув у водойму ( а.п.28-29, том 2).
Часткове визнання вини обвинуваченого у розбійному нападі, суд визнає як позицію його захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності. На підставі аналізу досліджених вище доказів, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину. До такого висновку суд приходить, враховуючи показання самого обвинуваченого, який не заперечив того, що зайшов до будинку потерпілого, а коли той привідчинив двері, то почав його бити у відповідь на відмову дати гроші на горілку. Про спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення розбійного нападу свідчать його дії, спосіб вчинення їх, завдання ударів потерпілому у життєво важливий орган- голову невстановленим металевим предметом, що стверджується як показаннями потерпілого, так і самого ОСОБА_5 . Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 не заперечив, що зайшов до будинку, при цьому застосовуючи силу відчинив двері, з метою скоєння крадіжки. Також з показань ОСОБА_5 під час слідчого експерименту вбачається, що він вийшов з дому та направився на вулицю Горького в смт.Миропіль, щоб знайти метал та здати, оскільки у нього не було грошей. Вказане підтверджує мотив вчинення злочину обвинуваченим - заволодіння чужим майном. Також показання потерпілого щодо дій обвинуваченого є послідовними, логічними, узгоджуються із іншими доказами дослідженими в судовому засіданні. В зві`язку із цим доводи сторони захисту про те, що показання потерпілого сідчать про його хворобливу уяву, суд не може прийняти до уваги. Суду немає підстав піддавати сумніву його показання.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_5 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, що є небезпечним для життя, чи здоров"я потерпілого та з проникненням до житла доведеною, і кваліфікує його дії за ст.187 ч.3 КК України.
Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.
Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не погашена, вказаний злочин вчинив під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, вину у вчиненні злочину визнав частково, потерпілий наполягає на суворому покаранні.
Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_5 , суд не встановив.
Обставинами, що відповідно до ст.67 ч.1 п.п.2.13 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння та рецедив злочину.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_5 за ст.187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі із призначенням додаткового покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вказаний злочин вчинив під час іспитового строку, будучи засудженим 05.02.2015 року вироком Романівського районного суду Житомирської області за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки, остаточне покарання ОСОБА_11 суд призначає відповідно до ст..71 КК України за сукупністю вироків.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п.1,5 КПК України у виді можливості ОСОБА_5 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він, будучи судимим вказаний злочин вчинив під час іспитового строку, а також не з"являвся до суду, також із урахуванням даних щодо його особи, міцності його соціальних зв"язків, суд вважає доцільним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту із встановленням обов"язку, передбаченого ст. 194 КПК України- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України , суд,-
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7( сім) років з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 05.02.2015 року, остаточно призначивши ОСОБА_12 до відбуття за сукупністю вироків - 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21 год. до 07 години ранку наступного дня із встановленням обов"зку - повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий:
Суддя:
Суддя: