Справа № 182/3209/14-к
Провадження № 1-кс/0182/507/2014
У Х В А Л А
Іменем України

30.05.2014 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Нікопольського МВ з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Нікопольського МВ з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Свої вимоги ОСОБА_4 мотивує тим, що 24.09.2013 року він звернувся до прокурора м. Нікополя та до чергової частини Нікопольського МВ УМВС України в Дніпропетровській області з заявою про викрадення його доньки ОСОБА_5 , 2005 року народження, яку просив внести до ЄРДР за правовою кваліфікацією ст.. 146 КК України.
Всупереч його вимогам в ЄРДР було внесено відомості про спричинення тілесних ушкоджень його доньці невідомими особами за ст.. 125 КК України.
До теперішнього часу йому не відомо місцезнаходження його доньки.
Також не погоджуючись з кваліфікацією злочину, він звертався до слідчого з заявою про перекваліфікацію злочинних дій, але слідчий ОСОБА_6 не змінила кваліфікацію правопорушення, провела досудове розслідування за фактом спричинення тілесних ушкоджень дитині винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Зазначену постанову слідчого він отримав 22 квітня 2014 року у секретарі Нікопольського МВ УМВС України в Дніпропетровській області.
Тому, просив слідчого суддю поновити строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 23 грудня 2013 року скасувавши зазначену постанову, а також відвести слідчого ОСОБА_6 від проведення досудового слідства, та зобов`язати прокурора у судовому засіданні надати йому результати розшукової діяльності за фактом викрадення його доньки.
В судовому засіданні 22 травня 2014 року ОСОБА_4 підтримав свою скаргу.
В судовому засіданні 30 травня 2014 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 було видалено з залу судового засідання на весь час розгляду його скарги.
Слідчий суддя заслухавши скаржника ОСОБА_4 , допитавши свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також дослідивши матеріали кримінального провадження за № 0000133 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , вважає необхідним відмовити в задоволені скарги з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Нікопольського МВ з заявою про злочин, а саме викрадення службовцями у справах дітей та сторонніми особами його доньки ОСОБА_5 з нанесенням їй тілесних ушкоджень. Крім того, з аналогічною заявою ОСОБА_14 звернувся до Нікопольської міжрайонної прокуратури, яка була внесена 27.09.2013 року до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України. Тобто, в діях слідчого та прокурора не вбачається бездіяльність на яку вказує заявник, а саме не внесення його заяви до ЄРДР.
Вимога ОСОБА_4 про те, що в ЄРДР повинна бути зазначена правова кваліфікація за ст. 146 КК України не ґрунтується на законодавстві, оскільки правова кваліфікація внесена в ЄРДР є попередньою і, за необхідності, може бути змінена.
Також, в судовому засіданні, за клопотанням прокурора, була долучена до матеріалів скарги ухвала слідчого судді від 19 жовтня 2013 року, якою було відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Нікопольського МВ, щодо не внесення до ЄРДР його заяви про викрадення його дитини з нанесення їй тілесних ушкоджень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000133 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 було проведено досудове розслідування, за результатами якого слідчим ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження від 23 грудня 2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що постанову слідчого ОСОБА_4 отримав 22 квітня 2014 року, а тому ним не пропущено строк її оскарження, передбачений ст. 304 КПК України і підстав для вирішення питання про поновлення строку на оскарження постанови, слідчий суддя не вбачає.
В ході перевірки законності винесення даної постанови в судовому засіданні були допитані вищезазначені свідки та досліджені матеріали кримінального провадження.
Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_7 , 19 вересня 2013 року за заявою ОСОБА_15 , на виконання до відділу ДВС надійшов виконавчий лист про відібрання малолітньої ОСОБА_13 від її батька ОСОБА_4 та необхідності передати дитину матері, тобто ОСОБА_12 .
В той же день була винесена постанова про відкриття кримінального провадження, виконання судового рішення було призначено на 23 вересня 2013 року, але виконати рішення не вдалось. 24 вересня 2013 року ОСОБА_15 звернулась до ВДВС про закінчення виконавчого провадження і в той же день була винесена постанова.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , слідчому судді пояснив, що він працює на посаді спеціаліста в службі справ дітей Нікопольської міської ради та в силу своїх службових обов`язків 23 вересня 2013 року, разом з державним виконавцем, ОСОБА_12 , та іншими громадянами приймав участь у виконавчих діях, а саме у відібранні неповнолітньої дитини ОСОБА_13 від її батька. Разом вони прийшли до місця мешкання останнього, але він двері квартири не відчинив. Тоді державний виконавець через деякий час покинула місце виконавчих дій, а він вийшов на подвір`я будинку, де побачив, що з сусіднього під`їзду вийшов ОСОБА_4 та пішов в невідомому йому напрямку. Через деякий час після цього, на подвір`я вийшов чоловік з того ж самого під`їзду, що й ОСОБА_14 та повідомив, що в його квартирі знаходиться дівчинка. Тоді всі піднялися до його квартири де мати забрала свою доньку. На ОСОБА_5 не було жодних слідів тілесних пошкоджень, а вона була лише налякана діями свого батька, який переховував дівчинку спустивши її з балкону 3-го поверху на балкон 2-го поверху.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 слідчому судді пояснив, що він є представником ОСОБА_12 за дорученням по цивільній справі. 18 вересня 2013 року Нікопольським міськрайонним судом було винесено рішення про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_13 у її батька з передачею її матері ОСОБА_12 23 вересня 2013 року він був присутнім при виконані зазначено рішення, але в примусовому порядку виконати його не вдалось. Тоді він покинув місце виконавчих дій. Біля 16 години йому зателефонувала ОСОБА_15 та повідомила, що її донька знаходиться в іншому під`їзді на другому поверсі, куди її пересадив через балкони ОСОБА_4 . Він приїхав за вказаною нею адресою та разом з представником служби у справах дітей, ОСОБА_15 та іншими, в присутності господаря квартири забрав дитину та передав її матері. При цьому дитина була налякана, але тілесних ушкоджень на ній не було. На теперішній час судом винесено рішення, яким визначено місце проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_12 , де вона і проживає. Рішення суду оскаржується ОСОБА_4 в апеляційному порядку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 слідчому судді пояснила, що в її проваджені знаходилось кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4 , яке було внесено до ЄРДР за фактом спричинення тілесних ушкоджень його доньці за результатами розслідування якого нею була винесена постанова про закриття провадження за відсутності складу кримінального правопорушення. В ході досудового розслідування встановлено, що матір не було позбавлено батьківських прав стосовно її доньки, відібрання дитини відбувалось на підставі судового рішення та при цьому дитині не було спричинено ніяких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 слідчому судді також показала, що вона приймала участь у відібранні дитини у ОСОБА_14 та приїздила на автомобілі до його будинку, за телефонним дзвінком ОСОБА_15 , і 23 вересня 2013 року вони забрали доньку ОСОБА_15 . Тілесних ушкоджень на дитині не було, оскільки після того, як її забрали вони дитину переодягали.. На теперішній час їй відомо, що донька мешкає разом з матір`ю, стосунки у них добрі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 слідчому судді показала, що ОСОБА_5 її донька. Стосовно неї вона не позбавлена батьківських прав. З 2012 року вона в судовому порядку, визначала місце проживання дитини, оскільки в 2011 році її колишній чоловік забрав у неї дитину та позбавляв її можливості з нею спілкуватись. На сьогоднішній день дитина проживає разом з нею. При виконанні рішення про відібрання дитини у ОСОБА_4 , 23 вересня 2013 року доньці тілесні ушкодження спричинені не були. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 23 грудня 2013 року ( а.к.п. 1-3), кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000133 від 27.09.2013 року закрите за відсутності складу кримінального правопорушення. З зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_13 , 2005 року народження, була допитана в якості потерпілої, із застосуванням відеозйомки та пояснила, що тілесні ушкодження їй не були спричинені. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 868 від 07.12.2013 року у ОСОБА_13 ,2005 року народження, будь-який об`єктивних ознак тілесних ушкоджень при судово-медичному обстеженні не виявлено. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що при закритті кримінального провадження, слідчим були виконані вимоги ст.. 283, 284 КПК України, а тому скарга ОСОБА_4 в частині скасування постанови слідчого не підлягає задоволенню. Щодо вимог ОСОБА_4 зазначених в його скарзі про відвід слідчого ОСОБА_10 , то це питання при розгляді даної скарги не може бути вирішено оскільки слідчий закінчила досудове розслідування у кримінальному провадженні. Щодо вимог ОСОБА_4 про зобов`язання прокурора надати в судовому засіданні матеріали розшукової діяльності, то ці вимоги не ґрунтуються на нормах КПК України.
Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, - у х в а л и в: В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Нікопольського МВ з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження відмовити. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1