АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/685/16 Справа № 705/5507/15-к Категорія: ч.2 ст.317, ч.2 ст.309,ч.2 ст.307 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги:

- прокурора ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції та

- обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 травня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, раніше судимого, -

засуджено за:

- ч.2 ст.317 КК України до 5-ти років позбавлення волі,

- ч.2 ст.309 КК України до 3-х років позбавлення волі,

- ч.2 ст.307 КК України до 6-ти років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно до 6-ти років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України остаточно до 6-ти років 2-х місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_9 вирішено рахувати з моменту вступу вироку в законну силу та фактичного його затримання.

Стягнуто з нього на користь держави судові витрати в сумі 2227, 20 грн.

Вирішена доля речових доказів.

В наступному, на стадії апеляційного оскарження цей же суд своєю ухвалою від 05 травня 2016 року в порядку, передбаченому ст. 379 КПК України, з метою виправлення описки, призначив ОСОБА_9 за ч.2 ст. 307 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з цим вироком, ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він,

10 вересня 2015 року близько 15.00 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , за ознакою повторності, надав його ОСОБА_10 для спільного вживання за допомогою так званого «бальбулятора» особливо небезпечного наркотичного засобу у виді екстракту канабісу, обіг якого заборонено.

Він же, в кінці серпня 2015 року незаконно, за ознакою повторності, придбав та зберігав до 10 вересня 2015 року за цим же місцем проживання без мети збуту аналогічний особливо небезпечний наркотичний засіб у виді канабісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину склала 8, 134 г.

Він же, в кінці літа 2015 року незаконно, за ознакою повторності, придбав та зберігав до 10 вересня 2015 року за цим же місцем проживання особливо небезпечний наркотичний засіб у виді макової соломки, з якої виготовив 6 мл її концентрату. Потім розділив його частину в три шприци, які збув безоплатно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а решту 2 мл незаконно зберігав без мети збуту. Вся ця кількість концентрату макової соломки, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,163 г, була виявлена та вилучена цього ж дня працівниками міліції.

В поданих на вирок апеляціях:

- прокурором ОСОБА_8 , яка приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції, ставиться питання про скасування вироку з підстав істотного порушення процесуального закону та м`якості покарання за ч.2 ст.307 КК України та остаточного покарання, визначеного за правилами ст.ст. 70, 71 КК України. При цьому вона покликається на те, що суд при винесенні ухвали від 05 травня 2016 року фактично вдався не до виправлення описки у своєму вироку, а до його зміни, причому в бік погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_9 , що є у даному випадку неприпустимим. Запропонувала усунути ці порушення в апеляційному суді з наступним винесенням нового вироку щодо ОСОБА_9 з призначенням йому остаточного покарання за сукупністю злочинів і вироків у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- обвинувачений ОСОБА_9 ставить питання про зміну цього вироку в частині скасування засудження за ч.2 ст.307 КК України та закриття провадження за відсутністю в його діях цього складу злочину, з наступним пом`якшенням покарання, виходячи з того, що на його утриманні перебуває неповнолітня дочка, а сам він страждає на ряд тяжких захворювань.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів матеріали справи та зміст кожної апеляції,

- думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора у кримінальному провадженні та заперечив апеляцію обвинуваченого ОСОБА_12 ,

- захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала його апеляцію, вважаючи, що вирок відносно нього має бути скасований із-за істотного порушення процесуального закону з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого підлягають ретельній перевірці доводи її підзахисного щодо непричетності до скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України,

- вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи зазначених апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що цих вимог процесуального закону місцевий суд в достатній мірі не дотримався, що призвело до передчасного винесення вироку щодо ОСОБА_9 .

Перш за все, постановивши 04 травня 2016 року вирок щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.317, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України, суд своєю ухвалою від 05 травня 2016 року фактично вдався не до виправлення описки, а до його зміни, коли призначив йому за ч.2 ст.307 КПК України ще й додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке врахував при визначенні остаточного покарання за сукупністю вищезгаданих злочинів. Це є істотним порушенням процесуального закону та являється безумовною підставою для скасування як цього вироку, так і згаданої ухвали з наступним скеруванням справи на новий судовий розгляд до цього ж місцевого суду.

Слід зазначити, що під час нового розгляду місцевий суд має ретельно перевірити всі доводи ОСОБА_9 , в тому числі, і про непричетність його до скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. У разі доведеності його вини в цьому необхідно обов`язково вмотивувати у вироку висновок про те, яким мотивом керувався він при його скоєнні. Взяти до уваги те, що додаткове покарання у виді конфіскації майна за ч.2 ст.307 КК України може бути призначено обвинуваченому лише при доведеності корисливого мотиву, а за інших мотивів таке покарання, виходячи з положень ч.2 ст.59 КК України, не призначається, незважаючи на те, що таке додаткове покарання за санкцією цього ж закону є обов`язковим. Така судова практика ґрунтується на правових позиціях у рішеннях Верховного Суду України в справах даної категорії.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407 ч.1 п.6, 412 ч.1 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 травня 2016 року та ухвалу від 05 травня 2016 року щодо ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :