Провадження №1-кс/127/8175/16
03 листопада 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання слідчого ВВП ГУ НП України у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна,-
ОСОБА_6 , являючись службовою особою юридичної особи приватного права згідно протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ НВФ Елекомс від 08.06.2006 головою правління ЗАТ НВФ Елекомс, вчинив привласнення та розтрату отриманих в позику грошових коштів ЗАТ НВФ Елекомс у сумі 1 999 400 гривень, за наступних обставин.
Так, 19.06.2009 між ОСОБА_7 та ЗАТ НВФ Елекомс в особі голови правління ОСОБА_6 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав у власність від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1 999 400 гривень, що в еквіваленті по комерційному курсу продажу ЗАТ КБ ПриватБанк станом на 19.06.2009 складало 260 000 доларів США, при цьому зазначену суму ОСОБА_6 зобов`язувався повернути готівкою в строк до 25.09.2009 за погодженим сторонами графіком. Крім цього, 19.06.2009 між сторонами на забезпечення зобов`язань за вказаним договором позики було укладено договір застави, відповідно до умов якого ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 в заставу майно (магістральні телефонні кабелі). Вказані договори було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно та незаконно, зловживаючи своїм службовим становищем, переслідуючи корисливий мотив здійснити розтрату та привласнення отриманих у позику від ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 1 999 400 гривень, з наміром в подальшому обернути їх на свою користь, поліпшуючи безпосередньо за рахунок цього своє матеріальне становище, не оприбуткував їх по касі ЗАТ НВФ Елекомс, а розпорядився ними на власний розсуд. Так, 20.06.2009 ОСОБА_6 повернув громадянину ОСОБА_9 130 000 доларів США за раніше отриману у останнього, як фізична особа, позику. 22.06.2009 ОСОБА_6 вніс в касу КС Істок 190 000 гривень (еквівалентно 25 000 доларів США) в рахунок погашення кредитів за співробітників ЗАТ НВФ Елекомс, по яких товариство виступало в якості поручителя. Решту отриманих у позику коштів ОСОБА_6 витратив на невстановлені слідством цілі.
11.12.2009 сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до договору позики, посвідченого 19.06.2009, згідно якого сторони погодили термін повернення коштів в строк до 11.12.2009. Також, 11.12.2009 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору застави, посвідченого 19.06.2009, відповідно до якого п. 4 договору застави було викладено в іншій редакції та передано ОСОБА_7 змонтовані єдності магістральних та розподільчих мереж, а також обладнання і матеріали зв`язку. 11.12.2009 між сторонами було укладено договір про задоволення вимоги, за умовами якого з метою погашення зобов`язання, що виникло на підставі вказаного договору позики зі змінами та доповненнями, ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_7 майно, що є предметом застави відповідно до договору застави від 19.06.2009 зі змінами та доповненнями, з метою погашення позичкової заборгованості. Всі вказані договори також були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 . По закінченню строку позики ЗАТ НВФ Елекомс кошти гр. ОСОБА_7 не повернуто. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2013, майно, набуте ОСОБА_7 , згідно договору про задоволення вимог, укладеного 11.12.2009, передано у її власність.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав ЗАТ НВФ Елекомс збитків на суму 1 999 400 грн. (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч чотириста гривень).
При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лука Мовчанська Жмеринського району Вінницької області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, пенсіонеру, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.
Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
В ході досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_6 перебуває автомобіль марки «CHEVROLET EVANDA 2.0I LA69Z», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 та автомобіль марки «NISSAN SKYLINE» 1980 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 .
Враховуючи вище викладене, а також те, що до прийняття законного та остаточного рішення у кримінальному провадженні, тобто до ухвалення судом вироку, майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , може бути відчужене будь-яким чином, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, в провадженні щодо кримінального правопорушення, за яке може бути застосоване додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, просила задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого, просила накласти арешт на майно, зазначене клопотанні.
Адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання про арешт майна.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та вказав, що ним було продано автомобіль марки «NISSAN SKYLINE» 1980 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 .
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, адвоката, підозрюваного дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, в провадженні щодо кримінального правопорушення, за яке може бути застосоване додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на автомобіль марки «CHEVROLET EVANDA 2.0I LA69Z», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 з забороною його відчуження.
В частині накладення арешту на автомобіль марки «NISSAN SKYLINE» 1980 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 слід відмовити, оскільки даний транспортний засіб продано ОСОБА_6 по довіреності, що унеможливлює виконання ухвали про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131,132, 167, 170, 171 КПК України, суд,-
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на автомобіль марки «CHEVROLET EVANDA 2.0I LA69Z», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 з забороною його відчуження.
Виконання ухвали доручити слідчому ВВП ГУ НП України у Вінницькій області ОСОБА_4 .
На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя