У Х В А Л А
іменем України

Справа № 149/2864/14-к

Провадження №1-кс/149/321/14

03.10.2014 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

представника особи, яка подала скаргу: адвоката ОСОБА_3

слідчого: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_5 від 12 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000591 від 23.08.2014р.,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 23.08.2014р. у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.01.2014 року гр. ОСОБА_6 зобов`язано знести розпочате будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1 та відновити стан земельної ділянки, який існував до початку виконання будівельних робіт.

Вказане рішення суду після набрання ним законної сили звернуто до примусового виконання, однак боржник у встановлений державним виконавцем строк його не виконав, у зв`язку з чим притягувався до адміністративної відповідальності. А оскільки виконати рішення без участі боржника неможливо, виконавче провадження було закінчено та направлено подання до правоохоронного органу. Ним також була подана заява до Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області з приводу незаконних дій ОСОБА_6 .

Однак, постановою слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_5 від 12.09.2014 року, яка отримана ним 22.09.2014р., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 23.08.2014 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Вважає, що слідчий мотивуючи свою постанову тим, що у ОСОБА_6 не було можливості виконати рішення суду в силу відсутності грошових коштів на виконання даних робіт та перебування його у відрядженні, прийшов до помилкового висновку про закриття кримінального провадження, оскільки відсутність коштів не є поважною причиною щоб не виконувати рішення суду. Крім того, обов`язок вчинити певні дії згідно рішення суду виник у боржника ще у липні 2014 року, тоді як у відрядження останній був направлений значно пізніше 31 серпня 2014 року. За наведених вище обставин ОСОБА_4 просить задовольнити його скаргу та скасувати оскаржувану постанову слідчого від 12.09.2014р.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, що в ній наведені.

Належним чином повідомлений про час на місце розгляду скарги слідчий ОСОБА_5 до суду не з`явився, що з огляду на приписи ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 22.08.2014 року до Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області звернувся із заявою гр. ОСОБА_4 про невиконання гр. ОСОБА_6 судового рішення про знесення розпочатого будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 та відновлення стану земельної ділянки, який існував до початку будівельних робіт. Відомості по вказаній заяві внесено в ЄРДР за № 0000591 від 23.08.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого Хмільницького МВ УМВС в Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_5 від 12.09.2014 року вказане кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий при її винесені дійшов до висновку про відсутність у гр. ОСОБА_6 умислу на невиконання судового рішення, оскільки, як зазначено у постанові, ОСОБА_6 не має змоги виконати рішення суду з ряду причин, а саме: відсутності грошових коштів для виконання робіт щодо знесення розпочатого будівництва та перебування його у відрядженні.

Однак, на переконання суду, такий висновок слідчого є передчасним.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Із мотивів які зазначені у оскаржуваній постанові від 12.09.2014 року суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про закриття кримінального провадження слідчий обмежився лише поясненнями ОСОБА_6 , який повідомив про відсутність у нього грошових коштів для знесення розпочатого будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 та відновлення стану земельної ділянки, який існував до початку будівельних робіт, а також перебування його у відрядженні.

Разом з тим слідчим не враховано, що відсутність грошових коштів у ОСОБА_6 не є поважною причиною невиконання судового рішення, крім того дана обставина слідчим належним чином не перевірена.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 і частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Перевіряючи на наявність в діях ОСОБА_6 умислу щодо невиконання рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.01.2014р., що є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України, слідчий не звернув увагу та не з`ясував, чи використовував боржник ОСОБА_6 передбачені ст. 373 Цивільного процесуального кодексу України інструменти з метою усунення обставин, що утруднюють виконання рішення суду, а саме чи ініціював він перед судом питання щодо відстрочки чи розстрочки виконання судового рішення (у разі відсутності в нього грошових коштів необхідних для його виконання), зміни чи встановлення іншого способу чи порядку виконання судового рішення; укладення мирової угоди зі стягувачем, тощо. Самі по собі доводи ОСОБА_6 про неможливість виконання рішення суду без застосування відповідних процедур, передбачених ЦПК України, не можна розцінювати як такі, що ґрунтуються на вимогах закону та є об`єктивно підтвердженими.

Звернення ж ОСОБА_6 до суду з позовною заявою до Хмільницької міської ради про відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями є лише способом захисту його порушених прав, а не способом виконання судового рішення, в межах провадження якого він є боржником.

Крім того, із матеріалів справи слідує, що рішення суду від 31.01.2014р., яким на гр. ОСОБА_6 покладені певні обов`язки, набрало законної сили 17.03.2014р. згідно рішення апеляційного суду Вінницької області, та по даний час є невиконаним. А тому перебування ОСОБА_6 у відрядженні з 31.08.2014р. по 01.10.2014р. теж не можна розцінювати як об`єктивну обставину, що перешкоджала протягом тривалого часу не виконувати покладений на нього судом обов`язок.

Таким чином, суд вважає, що висновки слідчого про закриття кримінального провадження 0000591 від 23.08.2014р. ґрунтуються на неповному та поверхневому дослідженні обставин справи, без надання відповідної правової оцінки вищезазначеним доводам, що є порушенням ч. 2 ст. 9 КПК України.

За таких обставин постанову слідчого від 12 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000591, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2014р., необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_5 від 12 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000591, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1