Справа №642/4676/15-к
Провадження 1-кп/642/72/16
25.03.2016 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ Херсонської області, гр. України, одруженого, військовослужбовця ВЧ № НОМЕР_1 , військове звання сержант, освіта середня, раніше судимого 23.06.2011 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 09.08.2013 року з Харківської виправної колоні №43 умовно-достроково за ст. 81 КК України на 10 місяців 22 дні за ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.08.2013 року, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 17.03.2015 року близько 17 години 00 хвилин, знаходився біля торгівельного кіоску СПД ФОП « ОСОБА_5 » по АДРЕСА_2 . Підійшовши до кіоску, ОСОБА_4 попросив продавця кіоску - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізувати йому продукти харчування та передав наявні у нього гроші. ОСОБА_6 зробила ОСОБА_4 зауваження, що переданих грошей недостатньо для придбання обраних продуктів харчування. ОСОБА_4 , бажаючи спровокувати сварку з оточуючими, використовуючи зауваження продавця та відмову продати обрані ним продукти харчування, як нікчемний привід для розвитку конфлікту, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з раптово виниклих хуліганських спонукань, що випливали з бажання показати свою зверхність до оточуючих, тобто з розгнузданого самолюбства, та маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднане з особливою зухвалістю, що виразилась у пошкодженні майна, перебуваючи у громадському місці на вулиці, висловлюючись при цьому брутальною (нецензурною) лайкою у бік оточуючих, почав заподіювати удари руками по склопакету кіоску, не зважаючи на зауваження оточуючих припинити хуліганській дії.
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , побачивши хуліганські дії ОСОБА_4 , підійшов до кіоску та зробив зауваження з приводу хуліганських дій, однак ОСОБА_4 , зневажаючи елементарними нормами моралі та загальноприйнятими правилами поведінки людини у суспільстві, продовжуючи хуліганські дії, та діючи з особливою зухвалістю, бажаючи показати своє молодецтво та бешкетництво, правою рукою штовхнув ОСОБА_7 у грудну клітину, в результаті чого той впав на лівий бік та вдарився лівою ногою об бордюрний камінь. Продовживши свої злочинні дії, ОСОБА_4 не менше трьох разів вдарив ліктем правої руки по склопакету кіоску, та розбивши його, залишив місце вчинення злочину.
Злочинними діями ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №40 від 15.04.2015 року, матеріальну шкоду на суму 100 гр. 80 коп.
Злочинними діями ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно, згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ №865-ая/15 від 24.03.2015 року, синці на лівій нозі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, підтвердив в судовому засіданні встановлені судом обставини вчинення зазначеного злочину, щиро розкаявся у вчиненому і суду пояснив, що він не оспорює обставини викладені у обвинувальному акті, він дійсно 17.03.2015 року близько 17 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння пішов до торгівельного кіоску СПД ФОП « ОСОБА_5 » по АДРЕСА_2 , де намагався купити продукти, але йому не вистачило коштів, тому він вчинив сварку з оточуючими, він дійсно висловлювався нецензурною лайкою, він дійсно штовхнув ОСОБА_8 і той впав, і він декілька разів вдарив ліктем правої руки по склопакету кіоску і розбив його. У скоєному він розкаюється і просить суд його суворо не карати.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, крім пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та огляду документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не заперечують проти не дослідження інших доказів добровільно, підстав для сумніву в добровільності та істинності їх позиції немає. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, проаналізувавши обставини справи і оцінивши зібрані докази в їхні сукупності, дійшов до висновку, що зазначений злочин мав місце і його скоїв ОСОБА_4 .
Дії ОСОБА_4 за ст. 296 ч.1 КК України кваліфіковані правильно, як хуліганство, а саме умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, який в теперішній час є військовослужбовцем ВЧ № НОМЕР_1 , військове звання сержант.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає повне визнання ОСОБА_4 своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За сукупності обставин вчиненого злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства, тому суд вважає можливим призначити обвинуваченому міру покарання не пов`язану з позбавленням чи обмеженням волі, а застосувати до нього грошове стягнення, тому що таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Потерпілими цивільні позови не пред`являлися.
Речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 296 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 8500 гр.
Вирок суду може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1