Справа № 296/2177/16-к
У Х В А Л А

10 березня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні прокуратури Житомирської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 25.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме майно, вилучене 03.03.2016 року під час затримання ОСОБА_4 : технічні паспорти на автомобілі; флешку; банківські картки; грошові купюри; ключі у зв`язці з брелоком; телефон Samsung; зв`язку ключів; ключі від автомобіля Audi; записник у вигляді папірця; посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; сорочку синього кольору.

У судовому засіданні прокурор клопотання в частині ключів у зв`язці з брелоком, зв`язки ключів та посвідчення уточнив і пояснив, що для з`ясування відомостей про власників частини тимчасово вилученого майна потрібен час.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Клопотання ж про арешт тимчасово вилученого майна повинно розглядатися за участю підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При цьому, для накладення арешту має бути встановлена наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Всупереч вимог ст.171 КПК України у клопотанні не зазначено власників конкретно визначеного майна, не обґрунтовано та до клопотання не додано матеріалів на підтвердження наявності підстав для арешту конкретно визначеного майна відповідно до положень ст.170 КПК України, у тому числі, що зазначене майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт майна повернути та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1