АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/484/16 Справа № 178/568/16-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , а також адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, який проживає по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 02 грудня 2015 року,

на ухвали слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 .

В апеляції адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року, якою відносно його підзахисного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та не обирати відносно останнього жодний інший запобіжний захід.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляцій скарзі вимоги, захисник посилається на те, що слідчим суддею під час судового розгляду необґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_7 , вирішення яких, на його думку, можуть істотно вплинути на його висновки.

Поряд з цим, адвокат вказує на те, що доводи його підзахисного, викладені в оскаржуваному рішенні спотворені. ОСОБА_6 зазначає, що останній не вказував на незаконність постанов про підозру та обрання запобіжного заходу через відсутність його підпису, а намагався пояснити суду, що не володів українською мовою, якою слідчий складав документи та які пред`являлись йому для ознайомлення.

Також захисник посилається на те, що відеозапис оголошення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, у дослідженні якого слідчий суддя відмовив, має суттєве значення для розгляду справи, оскільки відсутність доказів оголошення його підзахисному підозри на зрозумілій йому мові та у вставленому законом порядку свідчить про те, що він незаконно тримався під вартою та взагалі не набув процесуального статусу підозрюваного.

Разом з тим, безпідставною, на думку адвоката, є відмова суду у задоволенні клопотання про надання стороною обвинувачення доказів на підтвердження направлення на адресу підозрюваного повідомлень про виклик до відділу поліції.

Адвокат вважає, що за відсутності вказаних даних вважати обґрунтованими висновки слідчого судді про ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та відповідно визначені слідчим суддею ризики, передбачені ст. 177 КПК України, неможливо.

Поряд з цим, на переконання захисника, слідчим суддею не було досліджено обставину дотримання органами досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону під час затримання ОСОБА_7 .

Крім того, з позиції адвоката, слідчий суддя не взяв до уваги також те, що його підзахисний перебуває під адміністративним наглядом, виконує покладені на нього обов`язки, веде законослухняний образ життя, суспільний порядок не порушує, самостійно та своєчасно з`являється до відділу поліції для відміток, має постійне місце проживання, розпочав сімейне життя, має батьків похилого віку, які потребують його допомоги, зайнятий пошуком роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, наркотичні засоби не вживає та будь-які відомості про порушення закону відносно нього не зареєстровані.

Іншою підставою визнати незаконним рішення слідчого судді захисник вважає порушення слідчим суддею вимог ст. 184 КПК України в частині надання стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не пізніше ніж за три години до проведення судового засідання.

Адвокат зазначає, що доказів на підтвердження своєчасного вручення його підзахисному вказаного клопотання стороною обвинувачення надано не було.

Також, адвокат посилається на те, що у судовому засіданні необґрунтовано був допитаний в якості свідка слідчий, яким здійснюється досудове розслідування, оскільки останній за правилами КПК України не має право бути свідком у даному кримінальному провадженні.

Щодо ухваленого слідчим суддею рішення по суті, адвокат зазначає, що в порушення вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, останнім не було визначено кінцеву дату дії ухвали.

Поряд з цим, всупереч вимогам ст.ст. 177, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя в основу ухваленого рішення поклав обставини, встановлені при обранні запобіжного заходу підозрюваному 12 лютого 2016 року

З позиції сторони захисту, слідчий суддя не мав права в межах одного судового провадження винести два судових рішення.

При цьому, адвокат вказує на те, що прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було заявлено в усній формі, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Захисник зазначає, що в разі відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання про продовження строків тримання під вартою, клопотання про обрання такого запобіжного заходу повинно було бути подано до канцелярії суду з подальшим розподілом в порядку ст. 35 КПК України.

Крім того, захисник звертає увагу суду на те, що його підзахисний незаконно тримався під вартою з моменту закінчення строку дії попередньої ухвали та до оголошення нової.

В апеляції прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року, якою відмовлено у продовженні строку тримання ОСОБА_7 під вартою та ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року, якою відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та постановити нову, якою продовжити строки тримання ОСОБА_7 під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням розміру застави.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор посилається на те, що слідчим суддею неправильно визначено строк закінчення дії попередньої ували про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, на переконання прокурора, строк дії ухвали мав закінчитися о 24.00 годині 11 квітня 2016 року, а тому на момент розгляду клопотання попередня ухвала продовжувала свою дію.

За таких обставин, вважати обґрунтованою відмову суду у задоволенні клопотання про продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою неможливо.

При цьому, з цих саме підстав неможливо погодись й з ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу, оскільки обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою особі, відносно якої вже діє такий запобіжний захід суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року у задоволенні клопотання слідчого Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про продовження стоків тримання під вартою ОСОБА_7 відмовлено.

Мотивуючи вказане рішення, слідчий суддя посилався на те, що на момент звернення слідчого до суду з клопотанням сплинув строк тримання ОСОБА_7 під вартою.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України реальними.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та заперечував проти задоволення апеляції захисника підозрюваного, думку підозрюваного, який підтримав апеляцію свого захисника та просив залишити без задоволення апеляцію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляція захисника частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З огляду на те, що оскаржувані судові рішення були ухвалені в межах одного кримінального провадження та пов`язані між собою, колегія суддів вважає, що окремий розгляд апеляційних скарг в даному випадку є недоцільним.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Кінцевий строк дії ухвали слідчим суддею визначений не був.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема журналу судового засідання, вказане рішення було проголошено о 14.47 годині 12 лютого 2016 року.

Поряд з цим, колегією суддів встановлено, що застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не передувало затримання ОСОБА_7 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Згідно з ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином, з урахування вказаних вимог кримінального процесуального закону, 60-денний строк дії ухвали слідчого судді повинен був закінчитися о 14.47 годині 11 квітня 2016 року.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий суддя відмовив у продовженні строків тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в той час, коли така ухвала ще не втратила свою чинність.

За таких обставин, погодитись з рішенням слідчого судді колегія суддів не може.

Поряд з цим, не можна визнати обґрунтованим також й рішення слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, виходячи з вимог ст. 184 КПК України, питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею може бути вирішено лише на підставі письмового клопотання слідчого або прокурора та у відповідності з вимогами глави 18 КПК України.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею також дотримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

На переконання колегії суддів, ухваливши вказані рішення, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які слугують безумовною підставою для їх скасування, як таких, що ухвалені в межах одного кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

Вирішуючи питання обґрунтованості клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто з виконанням вимог, передбачених ст. ст. 183, 193, 194, 196 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Про обґрунтованість підозри останнього свідчать наявні в матеріалах кримінального провадження докази, зокрема протоколи огляду місця події, протокол допиту свідка, протокол пред`явлення особи для впізнання.

Вказані обставини, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, тимчасово не працює, раніше переховувався від органів досудового розслідування, дають підстави вважати, що визначені слідчим ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України, є реальним та на даний час не зменшилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури від 04 квітня 2016 року продовжено строки досудового розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_7 до 03 травня 2016 року.

Колегією суддів встановлено, що для завершення досудового розслідування необхідно дослідити показання особи, яка переховується від органів досудового розслідування, однак доставлення якої сплановано органами досудового розслідування в найближчий час, оскільки наявні дані про місце перебування останньої.

Зазначені вище обставини в сукупності виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає, що подальше тримання ОСОБА_7 під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в даному випадку є необхідним та відповідатиме його меті.

Поряд з цим, продовжуючи строки тримання під вартою ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ч. 4 ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення застави.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що застава у розмірі тридцяти розмірів мінімальної заробітної плати, забезпечить виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про продовження стоків тримання під вартою ОСОБА_7 , скасувати.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області задовольнити та продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 03 травня 2016 року включно.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_7 заставу у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, що складає 41340 гривен. У випадку внесення застави на депозитний рахунок суду вважати, що до нього обраний запобіжний захід у вигляді застави з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме :

-прибувати за кожною вимогою слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку із внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 в тому, що у разі невиконання покладених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 182 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3