Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/77/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0002538 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забір`я Києво-Святошинського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, який здобув середньо-технічну освіту, не одружений, не працює, пільгами не користується, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 08.06.2010 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 05.09.2012 умовно-достроково на підставі постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 28.08.2012 на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 28 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2014 за № 0002538, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 України.
Ухвалою підготовчого судового засідання від 04.08.2015, а в подальшому ухвалами суду від 28.09.2015, 23.11.2015 та 21.01.2016 запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 02.10.2015, 26.11.2015, 21.01.2016 та 20.03.2016 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 20.03.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом продовженого строку.

Прокурор вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , вказуючи, що обвинувачений обвинувачується у вчинення, зокрема, тяжкого кримінального правопорушення, не навчається, не працює, не одружений. Крім того, обвинувачений може переховуватися від суду (ризик переховування), про що свідчить порушення ним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також впливати на свідків, які на даний час судом не допитані.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , просив змінити його підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, вказуючи, що прокурором не наведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На даний час судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, та допитаний один свідок сторони обвинувачення. При цьому, жодних доказів, які б підтверджували винуватість його підзахисного, а ні досліджені письмові докази, а ні показання допитаного у судовому засіданні свідка, не містять. Крім того, його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає з батьками, за місцем проживання характеризується задовільно. Він та його підзахисний зацікавлені у швидкому вирішенні даного провадження, відтак, ОСОБА_3 переховуватися від суду не буде.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та даних про його особу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), що підтверджуєтеся матеріалами кримінального провадження, а саме ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17.06.2015 про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 з домашнього арешту на тримання під вартою; перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження, зокрема, незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні, а також характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даних кримінальних правопорушеннях.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, зі слів перебуває у цивільному шлюбі, утриманців не має, пільгами не користується, до обрання запобіжного заходу офіційно не працював, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, раніше судимий, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний та продовжений стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не можна визнати таким, що ставить під сумнів вище наведені висновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у вказаному клопотанні відмовити.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 15 березня 2016 року, тобто до 18 год. 30 хв. 13 травня 2016 року, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) грн 00 коп., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1