Справа№ 346/2415/16-к
Провадження № 1-кс/346/627/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1
прокурор ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить викликати зазначених в заяві 11приватних підприємців адреса яких йому невідома, а відома в ДП Івано-Франківськстандартметрологія та допитати їх в якості свідків, витребувати чи видавалась з ДП Івано-Франківськстандартметрологія довідка за підписом головного бухгалтера ОСОБА_5 з 01.01.2008 р. по 21.07.2008 р., зобов`язати прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_6 прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву 14.04.2016 року про вчинення злочину до ЄРДР, розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину колишнього директора філії ОСОБА_7 і головного бухгалтера ДП Івано-Франківськстандартметрологія ОСОБА_5 , передбаченого ст. 384 ч.2 КК України посилаючись на те, що 14 квітня 2016 року ним подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України. Дана заява - повідомлення того ж дня була прийнята Коломийською місцевою прокуратурою в Івано-Франківській області та зареєстрована за № 252.
В поданій скарзі скаржник посилався на те, що у 2008 році його засуджено Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за злочин, який він не вчиняв. Вирок винесено на підставі сфальсифікованих доказів, які сфальсифікували колишній директор філії ОСОБА_7 і головний бухгалтер ДП Івано-Франківськстандартметрологія ОСОБА_5 , а також на той час слідчий Коломийської міської прокуратури ОСОБА_8 . Він заявляв, що вищевказані посадові особи філії ДП «Івано Франківськстандартметрологія», вчинили злочини, передбачений ст. 384 ч. 2 КК України.
В даний час повторно надає інформацію про факти, які вказують, що жодних коштів на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» він не перераховував; також стверджує, що довідка ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про те, що він ніби перераховував дані кошти є неправдивою, і не може бути доказом у даній кримінальній справі, адже службові особи ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» можуть посвідчити довідкою лише те, що дані кошти поступили на підприємство, однак, що вони поступили саме від нього, Дрогомирецького, може підтверджуватися лише платіжними документами, які мають містити його підпис.
Крім цього, вказану вище довідку, яку видано за підписом головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_5 про начебто перерахування ним на користь ДП коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долучено до матеріалів кримінальної справи та яку також покладено в обгрунтування винесеного щодо нього обвинувального вироку, не можна вважати

належним чином оформленим документом, оскільки вона не містить ні номера, ні дати й року її видачі, а також підпису директора ДП «Івано-Франківськстандартметрологія».
Стверджує, що в ході судового розгляду зазначеної вище кримінальної справи судом не витребувано та не досліджено платіжні документи про перерахування на рахунок ДП «Івано- Франківськстандартметрологія» коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., що також свідчить про допущення судом неповноти судового слідства у справі, внаслідок чого його протиправно засуджено за дії яких він не вчиняв.
Кошти у розмірі 316,44 грн. від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» не перераховував. Даний факт підтверджується довідкою Коломийського відділення ВАТ «ПЛЮС БАНК» від 21 січня 2009 р. № 35-8/319 та доданого до неї реєстру, відповідно до яких перечисления готівкових коштів на поточний рахунок ДП «Івано- Франківськстандартметрологія» 12 березня 2007 р. в сумі 316,44 грн. проводилось не ним, а невідомими одинадцятьма жителями підприємцями Коломийського району.
Заявляє, що вказані свідчення колишніх посадових осіб ДП «Івано- Франківськстандартметрологія» директора філії ОСОБА_7 та головного бухгалтера ОСОБА_5 , які достовірно знали, що в зазначених вище підприємців він повірку ЗВТ не проводив, згідно журналу видачі договорів під номерами з 82 по 92 договорів не одержував, готівкою гроші не отримував і їх не перераховував, а отже жодного відношення до них не мав і не має - містять неправдиві дані.
Вважає, що такими свідченнями ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вчинили вищевказані злочини. В своїй заяві він прямо вказує на обставини і факти про які вищевказані особи дали неправдиві показання. Без відкриття кримінального провадження, дослідження в ході досудового розслідування всіх вищеперерахованих ним фактів, неможливо вказати, що в діях вищевказаних осіб немає складу злочину. На його думку прокурор Коломийської місцевої прокуратури зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вчинити дії по здійсненню досудового слідства, після проведення якого вже прийняти рішення в конкретному кримінальному провадженні.
Однак отримавши його заяву про вказане прокурор жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчиняв, чим всупереч ст.214 КПК України допустив бездіяльність.
В судове засідання скаржник ОСОБА_9 повторно не з явився будучи належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (а.с.41,46), у попередньому судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити і вказав, що примірника його письмової скарги від 14.04.2016р. у нього немає, відповідь-відмову прокурора отримав 15 квітня 2016 року про що зазначено і в тексті скарги, однак з даною відмовою не погоджується. В ході розгляду даної скарги ОСОБА_9 відмовився надати суду письмову відповідь-відмову прокурора від 15 квітня 2016 року на заяву від 14 квітня 2016 року до отримання ним з прокуратури копії його заяви від 14 квітня 2016 року.
Прокурор щодо задоволення скарги заперечив, подав письмові заперечення, котрих підтримав у судовому засіданні посилаючись на те, що у скарзі ОСОБА_4 відсутні будь-які об єктивні дані про вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочину за ч.2 ст.384 КК України, які б мали бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них повинно проводитися досудове розслідування, оскільки свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під час проведення слідства та судового розгляду по кримінальній справі № 301213 від 25 січня 2008 року давались показання, які надалі Коломийським міськрайонним судом були досліджені під час судового розгляду та прийняті як правдиві і достовірні, що стало підставою для прийняття їх судом в якості доказів вчинення ОСОБА_9 привласнення та розтрати чужого майна, яке було ввірене та перебувало у віданні, вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем тобто злочину, передбаченому ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України (а.с.5-38).
15 квітня 2016 року за вих. № 80-57-14 Першим заступником керівника Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , скаржнику Дрогомирецькому на письмову скаргу

останнього від 14 квітня 2016 року, направлено письмову відповідь про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення зазначене у скарзі.
Вироком Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2008 року Дрогомирецького визнано винним за ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2009 року вказаний вирок залишено без змін. Також його залишено без змін і Ухвалою Верховного суду України від 15 квітня 2010 року, згідно касаційної скарги ОСОБА_4 .
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2008 року вступило в законну силу.
Як вбачається із письмового звернення ОСОБА_4 від 14 квітня 2016 року, поданого останнім 14 квітня 2016 року до Коломийської місцевої прокуратури, за своїм змістом не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (злочин) так як не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення (злочину).
Зазначені у скарзі доводи неодноразово оцінювалися судами, які погоджувалися з позицією прокуратури, тому просить в задоволенні скарги відмовити.
Враховуючи вищезгадані пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.
Скаржник ОСОБА_9 зазначив, що в матеріалах кримінальної справи за якою його засуджено є сфальсифіковані документи, а саме довідка за підписом головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_5 , котра не містить необхідних реквізитів про нібито перерахування ним на користь ДП коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долучено до матеріалів кримінальної справи та покладено в обґрунтування винесеного щодо нього обвинувального вироку. Особисто скаржник коштів у розмірі 316 грн. 44 коп. від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» не перераховував, що підтверджується довідкою відділення ВАТ «Плюс Банк» від 21 січня 2009 року № 35-8/319 та доданим реєстром, відповідно до якого перерахування коштів проводилося невідомими йому жителями Коломийського району. Свідчення ОСОБА_7 та ОСОБА_5 містять неправдиві дані про те, що він начебто протягом 2007 року одержав від підприємців кошти. В зв`язку з цим просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення директором ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , та головним бухгалтером ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_5 злочину передбаченого ст. 384 ч.2 КК України.
Першим заступником керівника Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_12 з підстав відсутності будь-яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_5 злочину за конкретних обставин, ОСОБА_4 відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.42-43).
У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`заний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно вимог частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального Кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб, предмет, та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть

вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Із долучених суду доказів вбачається, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2008 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 191 КК України, а саме, що він будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив ввірені йому кошти на загальну суму 1 396 грн.
Коломийським міськрайонним судом в процесі розгляду кримінальної справи щодо обвинувачення Дрогомирецького досліджувалися показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ,письмові докази в тому числі довідка ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» та реєстр документів про відшкодування підсудним завданих збитків на загальну суму 316 грн. 44 коп. (т.1 а/с 48-50).
Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано- Франківської області від 04 червня 2009 року апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Коломийського місьрайонного суду від 21 липня 2008 року, без змін.
В даній ухвалі вказано, що винуватість ОСОБА_4 підтверджується як показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 так і показаннями інших свідків, а також даними, що містяться у довідках, виданих підприємцями, в тому числі ДП «Івано- Франківськстандартметрологія» про відшкодування збитків на загальну суму 316 грн. 44 коп.
Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15 квітня 2010 року у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 , відмовлено.
У вказаній ухвалі вказано, що висновок суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині грунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є правильним. Вважати, що свідки, в тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обмовили засудженого чи їх показання були необ`єктивними, у суду підстав не було. Зазначені обставини, та дані які містяться у довідках, виданих приватними підприємцями, довідці ДП «Івано- Франківськстандартметрологія», інших письмових матеріалів давали суду підстави дійти висновку про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину.
Довідка Коломийського відділення ВАТ «Плюс Банк» від 21 січня 2009 року № 35-8/319 та доданий до неї реєстр долучалися Апеляційним судом Івано-Франківської області за клопотанням ОСОБА_4 до матеріалів кримінальної справи, а тому були об`єктом дослідження, крім того доданий реєстр документів за змістом є аналогічним, тому який міститься у метеріалах кримінальної справи, і досліджувався Коломийським міськрайонним судом.
Оскільки зазначені у заяві ОСОБА_4 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку, а ОСОБА_4 не наведено будь яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_5 злочинів передбачених ст. 384 ч.2 КК України в задоволенні скарги необхідно відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 про зобов`язання заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області Книгиницького прийняти та невідкладно зареєструвати подану 14 квітня 2016 року заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати за нею досудове

розслідування за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину передбаченого ст. 384ч.2 КК України колишнім директором філії ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 і головним бухгалтером ДП «Івано- Франківськстандартметрологія» ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1