Справа № 445/2179/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/433/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 445/2179/15-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_7 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за залучення експерта в розмірі 2 333 грн. 64 коп. Вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_6 визнаний винними у тому, що він близько 13 год. 00 хв. 11 вересня 2015 року, керуючи автомобілем «ВАЗ - 2103», р.н. « НОМЕР_1 », автодорогою між с. Красне та с. Чемеринці у с. Бортків Золочівського району Львівської області на вул. Головній біля будинку № 44, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 1.7, 2.3 б), д), 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху, які виразилися в тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не був уважний до пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїзну частину дороги та здійснив наїзд на останнього, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя в момент заподіяння і призвели до настання смерті ОСОБА_9 .

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 засудити за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність; призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що застосовуючи вимоги ст. 75 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує тяжкість злочину та особу винного, його ставлення до вчиненого ним злочину, погашення завданої шкоди потерпілим на умовах висловлених ними, позицію потерпілих щодо покарання, а також те, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства. Однак, вказані обставини необхідно розцінювати виключно як характеристику особи ОСОБА_6 та їх необхідно враховувати при призначенні покарання останньому у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, а не як такі, що дають підстави для застосування вимог ст. 75 КК України при призначенні покарання. Крім того, судом не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також після наїзду на потерпілого залишив місце пригоди. За таких обставин судом безпідставно застосовано положення ст. 75 КК України та призначено покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам є обґрунтованим.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК Українив апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції досліджувались докази лише в обсязі допиту самого обвинуваченого, оскільки фактичні обставини справи учасниками провадження не оспорювались.
Доводи апелянта про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

Щодо апеляційної скарги прокурора, у якій він ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку із невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого то колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Покликаючись на невідповідність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, прокурор в апеляційній скарзі, разом із тим, ставить питання про призначення ОСОБА_6 того ж виду і розміру покарання (як основного, так і додаткового), яке було призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції тобто по суті не заперечує його.
При обранні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно врахував обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі, обґрунтовано визнав пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування в повному обсязі шкоди потерпілій, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обтяжуючої покарання обставини, на яку покликається прокурор в апеляції скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, призначене обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин відповідає вимогам закону.
З врахуванням наведених вище обставин, призначивши обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі, суд обгрунтовано прийшов до висновку про можливість застосування положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_6 від його відбування з випробуванням, в умовах постійного контролю за його поведінкою на протязі встановленого судом іспитового строку у максимальному розмірі 3 роки.
З таким висновком погоджується і колегія суддів. Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив необережний тяжкий злочин, приймаючи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини справи, в тому числі, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин та особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, прийняті ним заходи до відшкодування заподіяної злочином шкоди, позицію потерпілої ОСОБА_10 , яка в суді першої інстанції в письмових заявах неоднорозаво зазначала, що будь-яких претензій до обвинуваченого немає, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_6 ст. 75 КК України.
Крім того, прокурор у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Золочівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року щодо ОСОБА_11 , а ухвалити новий вирок щодо ОСОБА_6 , тобто апеляційні вимоги прокурора є незрозумілими і суперечливими.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .