Справа № 280/1332/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Коростишів Житомирської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працює, утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 22 серпня 2015 року близько 01.00 годин, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, таємно, шляхом відкриття запираючого пристрою металевої хвіртки воріт, проник на огороджену територію приватного подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки викотив належний потерпілому ОСОБА_5 мотоцикл «Viper ZS150-A» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігався на цьому подвір`ї. З метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , за допомогою завчасно заготовленої металевої викрутки, пошкодивши дроти запалення, запустив двигун мотоцикла і, заволодівши та керуючи ним, залишив місце вчинення злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , майнової шкоди на суму 13357,63 гривні.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_4 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо суми заявленого у справі цивільного позову.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаним із проникненням у приміщення чи інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, думку державного обвинувача та потерпілого, який в частині призначення судом кримінального покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, раніше не судимий.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, беручи до уваги думки учасників кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, враховуючи також і пом`якшуючу покарання обставину, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 кримінальне покарання, передбачене санкцією частини другої статті 289 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк в межах, визначених санкцією статті та що буде достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом із тим, враховуючи визнання своє вини обвинуваченим, його щире каяття, беручи до уваги думки інших учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення спричиненої злочином майнової шкоди на суму 13357,63 гривень та моральної шкоди на суму 10000 гривень. У позовній заяві ОСОБА_5 зазначено, що майнова шкода, спричинена діями ОСОБА_4 складається з вартості викраденого мотоцикла «Viper ZS150-A», 2013 року випуску.

У судовому засіданні цивільний позивач та потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що викрадений в нього мотоцикл йому повернуто працівниками поліції, проте вимоги щодо стягнення майнової шкоди він залишає через те, що діями обвинуваченого мотоцикл було пошкоджено і його технічний стан потребував витрат на проведення ремонту. Крім того, до розміру майнової шкоди потерпілий відносить витрати на придбання пального для поїздок у зв`язку з відвідуванням судових засідань по справі.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень визнав повністю, в частині відшкодування майнової шкоди не визнав, пояснивши це тим, що викрадений мотоцикл потерпілому повернутий у робочому стані, що був не гіршим за той стан, в якому знаходився мотоцикл на момент викрадення. Вимоги щодо відшкодування витрат на придбання пального не визнає, як такі, що не пов`язані безпосередньо із наслідками вчинення злочину.

Цивільним позивачем ОСОБА_5 подано докази на підтвердження суми цивільного позову, які були досліджені судом та встановлено наступне.

З документу, який має назву «Заказ №157787/30744» слідує перелік товарів та послуг, який складається з товару комутатора, вартістю 78 гривень та послуги з доставки вартістю 35 гривень. Частина документа має механічні пошкодження у вигляді відсутності двох частин аркуша, дата відсутня, реквізит бланку «підпис» не заповнено. Будь-які ідентифікаційні відомості осіб надавача та отримувача послуг чи товару не вказані.

З накладних, датованих 05.04.2016 р. на суму 850 гривень, 13.06.2016 р. на суму 3700 гривень, 08.08.2016 р. на суму 1160 гривень, слідує придбання у ПП « ОСОБА_7 » товарів, а саме: «резина», «цеп», «зірочка», «поршнева Viper ZS150», «глушитель Viper ZS150», «камера», «амортизатори задні мотоцикл.» на загальну суму по трьох накладних 5710 гривень.

З експрес-накладної ТОВ «Нова Пошта» №1789 від 04.10.2016 р. слідує отримання ОСОБА_5 «запчастин» від фізичної особи ОСОБА_8 .

З поданих потерпілим двох груп фотознімків мотоцикла, датованих 15.06.2015 р., 20.04.2015 р. до викрадення, а також 27.09.2015 р. після викрадення, вбачається, що на мотоциклі після викрадення, порівняно із його станом до викрадення змінився колір та мають місце забруднення корпусу та поверхні агрегатів, а також пошкодження поверхневих декоративних елементів.

Подані позивачем фіскальні чеки від 18.10.2016 р. на суму 214 гривень та 299,92 гривень, від 22.10.2016 р. на суму 513,87 гривень, від 27.10.2016 р. на суму 299,81 гривні свідчать про придбання пального бензину на одній і тій самій АЗС №6 в м. Коростишеві Житомирської області.

Дослідивши подані позивачем докази, почувши думки сторін кримінального провадження, беручи до уваги заяву обвинуваченого про визнання позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову.

Враховуючи визнання позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень обвинуваченим та неподання ним жодних доказів чи заяв на заперечення позову в цій частині, суд ґрунтуючись на нормах ст.1167 Цивільного кодексу України, приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Водночас суд вважає позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно норм чинного законодавства, зокрема, ст.22, 1166 Цивільного кодексу України, відшкодування шкоди, як міра цивільно-правової відповідальності, може мати місце у випадку наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діянням спричинителя шкоди та, власно, наслідками у вигляді настання шкоди.

Водночас, кримінальне, як і цивільне судочинство здійснюється за засадах змагальності сторін у доведенні своїх вимог чи заперечень.

З поданих позивачем доказів витікає наявність ознак погіршення стану викраденого мотоциклу після його викрадення та повернення потерпілому, а також придбання запчастин на цей мотоцикл згідно накладним на суму 5710 гривень. Відповідні докази не містять ознак очевидної неспроможності та, незважаючи на заперечення обвинуваченого, не були спростовані ним, шляхом подання інших доказів.

Тому на суму, що встановлена зазначеними вище накладними - 5710 гривень, позов підлягає задоволенню.

Подані позивачем експрес-накладна ТОВ «Нова Пошта» та бланк Заказу № 157787/30744 не можуть бути прийняті судом в якості доказів спричинення майнової шкоди, позаяк не містять відомостей, що надали б можливість віднести їх до обставин досліджуваної події.

Не підлягають відшкодуванню за цивільним позовом у кримінальному процесі також витрати позивача на придбання пального, що він підтвердив копіями фіскальних чеків на загальну суму 1327,6 гривень, оскільки ці витрати не знаходяться у прямому безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з вчиненим кримінальним правопорушенням, а мають іншу правову природу та відносяться до процесуальних витрат у кримінальному провадженні, що мають відшкодовуватись в порядку ст.122 КПК України в межах встановлених граничних норм. Суд також звертає увагу на те, що серед поданих фіскальних чеків є чек датований неділею 22.10.2018 р., коли процесуальні дії по кримінальному провадженню не проводились.

Таким чином, вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про його часткове задоволення та стягнення з обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди 10000 гривень, майнової шкоди 5710 гривень.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», ч.5 ст.128 КПК України, ст.88 ЦПК України, з обвинуваченого на користь держави підлягає стягненню судовий збір за ставкою, визначеною з суми задоволеного позову в частині відшкодування моральної шкоди, що складає 487,2 гривень, який не було сплачено позивачем при поданні позовної заяви.

Процесуальні витрати, визначені в обвинувальному акті, пов`язані із залученням експерта, в сумі 368,28 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 128, 349, 368, 374 КПК України, ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом трьох (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 на відшкодування майнової шкоди грошові кошти в сумі 5710 (п`ять тисяч сімсот десять) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 487 гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави витрати на залучення судового експерта для призначення судової авто-товарознавчої експертизи у кримінальному проваджені в сумі 368 гривень 28 копійок.

Речовий доказ мотоцикл «Viper ZS150-A» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1