Ухвала іменем україни 15 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року,

встановила:
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2015 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що судимості не має,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначено покарання:

- за ч.3 ст.153 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років;

- за ч.2 ст.156 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 3941 грн 28 к за проведення експертиз.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2015 року виправлено описку в резолютивній частині вироку від 01 грудня 2015 року, вказано, що запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2015 року та ухвала від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_4 скасовано, призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів до 09 березня 2016 року включно.

У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції, просить скасувати її в частині обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає судове рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки суд апеляційної інстанції вийшов за межі своїх повноважень та протиправно обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, порушивши його право на свободу та особисту недоторканість.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на те, що згідно ч.2 ст.424 КПК України ухвала Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, тому вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене та керуючись ч.2 ст.424, ч.2 ст.428 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3