Вирок
Іменем України
11.03.2016 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, українки, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, заміжня, працюючу вихователем дошкільного навчального закладу №130 в м.Львові, раніше не судиму, проживаюча в АДРЕСА_1 ,-

за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 21 липня 2012 року о 22 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем „AUDI-100" реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним у місті Львові по вулиці Науковій в напрямоку до вул. Стрийської в м.Львові, при проїзді поблизу будинку №64, порушила вимоги Розділу 1 п.1.5, Розділу 12 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , яка вийшла на її смугу руху на забороняючий для пішоходів «червоний» сигнал світлофора, з права на ліво по ходу її руху, поза межами пішохідного переходу, не вжила заходів для зменшення швидкості свого транспортного засобу аж до його повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_8 . Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину та пред`явлені позови визнала частково та пояснила, що 21 липня 2012 року біля 22 години 50 хвилин їхала по вул.Науковій в напрямку вул.Стрийської. Крім неї в автомобілі знаходилась її невістка ОСОБА_9 та онука ОСОБА_10 . Їхала зі швидкістю приблизно 60-70 км/год. Проїзджаючи по вул.Науковій біля будинку №64 в лівому крайньому ряді на зелений сигнал світлофора, вже за пішоходним переходом, вискочила дівчина і вона не змогла затормозити. У зв`язку з цим вважає що не повністю винна в наїзді на пішохода. Пояснила, що спілкувалась з родичами потерпілої, які хотіли щоб вона заплатила 100 000 гривень. Таких грошей вона не має оскільки працює вихователькою в садочку.

Крім часткового визнання вини підсудною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, її вина у пред`явленому звинуваченні, повністю доведена зібраними під час досудового слідства та перевіреними в судовому засіданні доказами. Зокрема:

Показами потерпілої ОСОБА_5 яка в судовому засіданні повідомила, що вона являється рідною сестрою потерпілої ОСОБА_8 , яка загинула внаслідок ДТП, що мало місце 21.07.2012 року по АДРЕСА_2 . Сестра була незаміжня, дітей не мала, проживала в районі "Левандівки" в квартирі яку винаймала. Їхня мати ОСОБА_11 проживає разом з нею в с.Добринів Рогатинського району Івано-Франківської області. Внаслідок смерті сестри їй було заподіяно матеріальну та моральні шкоду. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Показами цивільного позивача ОСОБА_11 яка в судовому засіданні повідомила, що покійна ОСОБА_8 являється її донькою. На момент смерті доньки їй було 48 років, працювала кухарем в шкільній їдальні. Після смерті доньки перестала працювати, на даний час ніде не працює, утримує сім`ю її друга донька ОСОБА_12 . Покійна донька ОСОБА_8 працювала менеджером у готелі «Марс», матеріально її підтримувала. Внаслідок смерті доньки їй було заподіяно сильні душевні страждання внаслідок чого нею було подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди який вона підтримує в повному обсязі.

Показами свідка ОСОБА_13 який в судовому засіданні повідомив, що 21 липня 2012 року він їхав на своєму автомобілі марки "БМВ -540" д.н. НОМЕР_2 біля 22 год.55хв. по вул.Науковій в напрямку вул.Стрийської. Їхав в середньому ряді зі швидкістю приблизно 60 км/год., в лівому ряді паралельно із ним їхав автомобіль марки "Ауді" темного кольору, номер не пригадує. На першому світлофорі, який знаходиться ближче до вул.Кульпарківської вони їхали лише двоє. Проїхавши другий пішохідний перехід по ходу руху до вул.Стрийської він догнав автомобіль іноземного виробництва, темного кольору, який рухався в середньому ряді. В цей момент вони рухались з однаковою швидкістю в межах 60 км/год., але водій автомобіль "Ауді" несподівано почав прискорюватись. При наближені до третього пішохідного переходу, що навпроти будинку №64 по вул.Науковій, для автомобілів горіло зелене світло світлофора, він їхав на відстані 15-20 метрів за іномаркою яка їхала поперед нього. В цей момент автомобіль "Ауді" знаходився на лівій смузі руху приблизно між їхніми автомобілями. На відстані приблизно 50 метрів до пішоходного переходу автомобіль, що рухався попереду застосував екстренне гальмування, він зробив те саме. В цей момент автомобіль "Ауді" йшов на випередження автомобіля який рухався в його смузі перед ним і вчинив наїзд на пішохода. Автомобіль який рухався перед ним з місця події поїхав не залишивши своїх координат, а він залишився чекати на працівників міліції.

Показами свідка ОСОБА_14 яка в судовому засіданні повідомила, що вона товаришувала із ОСОБА_15 яка загинула внаслідок ДТП, що мало місце 21 липня 2012 року на вул. Науковій біля будинку №64. З ОСОБА_16 навчалась у ЛВПУ ресторанного сервісу та туризму в одній групі, підтримувала із нею дружні відносини. В той день 21.07.2012 разом були на дні народженні ОСОБА_17 в кафе «Два товстуни», що по вул. Пулюя. Близько 22.30 год. вона, ОСОБА_15 та ще троє знайомих дівчат вийшли із вищевказаного кафе та пішли на зупинку громадського транспорту, що по вул. Науковій, де дівчата хотіли сісти на маршрутні таксі та їхати додому. По дорозі двоє дівчат відстали, а вона, ОСОБА_15 та ОСОБА_18 підійшли до проїзної частини дороги вул. Наукової, а саме до зупинки громадського транспорту, де ОСОБА_15 пішла на ліво в сторону до пішохідного переходу, а вони удвох залишились на зупинці. В той час ОСОБА_19 розмовляла по телефону та на мить відволіклась, почувши крик якось чоловіка звернула увагу, шо ОСОБА_8 в той момент стоїть на лівій смузі руху в напрямок до вул. Стрийської та обернулась в її сторону, в цей час вона знаходилась на регульованому пішохідному переході (ближче до тротуару, на відстані приблизно 1-1.5 та тримала біля голови в правій руці мобільний телефон (напевно вона розмовляла по телефону). Вона не бачила як саме та в якому темпі йшла ОСОБА_20 до місця наїзду, але в той момент коли її побачила після крику, то вона стояла на крайній лівій смузі руху, більш точніше повідомити не може, так як відстань до неї становила близько 40 метрів. Після цього вона обернулась на крик (хотіла побачити людину яка крикнула) та повернула голову на право і в цей момент почула звук сильного удару і знову повернувши голову ліворуч та побачила як ОСОБА_8 розбиває своїм тілом заднє скло автомобіля темного кольору та падає на асфальт. Її тіло зупинилось в кінцевому положенні якраз навпроти неї та ОСОБА_18 . Після цього вони удвох підбігли до ОСОБА_20 , якійсь стороні люди сказали, що пульсу в неї не має, і приблизно до 10 хвилин приїхала швидка допомога яка констатувала її смерть. Траєкторію руху ОСОБА_8 до моменту наїзду не бачила, сам момент наїзду теж не бачила. Коли ОСОБА_8 знаходилась на крайній лівій поїзної частини дороги то для неї та інших пішоходів горіло червоне світло світлофора.

Показами свідка ОСОБА_21 дані нею під час досудового слідства, та за згодою ОСОБА_7 , перевірені в судовому засіданні, яка вказала, що 21 липня 2012 року на вул.Науковій біля будинку АДРЕСА_2 вона познайомилась із ОСОБА_22 на дні народженні спільної знайомої ОСОБА_17 . Познайомились в кафе "Два товстуни", що по вул.Пулюя у м.Львові. Близько 22.30 год. вона, ОСОБА_8 та ще троє знайомих їхніх дівчат вийшли з цього кафе та пішли на зупинку громадського транспорту, що по вул.Науковій, де хотіли сісти на свої маршрутні таксі та їхати додому. По дорозі двоє дівчат відстали, а вона, ОСОБА_15 та ОСОБА_19 підійшли до проїздної частини дороги вул.Наукової, а саме до зупинки громадського транспорту, де ОСОБА_15 пішла на ліво в сторону до пішоходного переходу, а вони удвох залишились на зупинці. Дмитрів йшла до пішоходного переходу по тротуару, коли розпочала переходити дорогу не бачила, також не бачила на яке світло світлофора для пішоходів вона розпочала його (пішохідний перехід) переходити. Вдруге вона звернула на неї увагу коли ОСОБА_15 вже знаходилась на крайній лівій смузі руху в напрямок до вул. Стрийської, вона йшла в темпі і в цей час знаходилась на регульованому пішохідному переході на відстані приблизно 2 метра, в цей час для неї горіло червоне світло світлофора, на неї вона не концентрувала свою увагу так як дивилась за своїм маршрутним таксі. В цей момент вона побачила як ОСОБА_8 збив автомобіль темного кольору своєю передньою правою частиною, внаслідок чого вона перелетіла через автомобіль та розбила своїм тілом заднє скло, після чого впала на асфальт. Її тіло зупинилось в положенні якраз навпроти неї та ОСОБА_23 . Після цього вони удвох підбігли до ОСОБА_20 , яке лежала на проїзній частині дороги, потім поїхала до своїх знайомих, тільки на наступний день дізналась, що ОСОБА_15 померла.

Показами свідка ОСОБА_9 дані нею під час досудового слідства, та за згодою ОСОБА_7 , перевірені в судовому засіданні, яка вказала, що 21.07.2012 біля 22.30 год. вона разом із своєю донькою ОСОБА_24 та мамою свого чоловіка ОСОБА_7 виїхали із вул. С. Петлюри, що у м. Львові, де були у своїх знайомих та поїхали в сторону мікрорайону "Сихів". Їхали на автомобілі марки «АУДІ 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить ОСОБА_7 та яка сиділа за кермом, вона на задньому сидінні за нею, справа від неї в дитячому кріслі була її донька ОСОБА_24 . Проїжджаючи по вул. Науковій вона за дорожньою обстановкою не спостерігала, дивилась за дитиною. В районі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_7 здійснила наїзд на пішохода - дівчину, після чого викликала на місце працівників міліції та швидку допомогу. За якийсь час на місце приїхав її чоловік який завіз їх додому. Повідомила, що не бачила як рухався пішохід до наїзду, не знає із якої швидкістю рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_7 та на яке світло світлофора горіло для водія та пішохода.

Протоколом відтворення обстановки та обставин ДТП від 30.08.2012 із участю ОСОБА_7 яка розповіла та показала як відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_8 та при яких обставинах. Зокрема, що 21.07.2012 року близько 22 год.55 хв. Вона керуючи автомобілем «Ауді-100» р.н. НОМЕР_1 рухалась по вул.Науковій в напрямку до вул.Стрийської у крайній лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 60 км/год. З увімкненим ближнім світлом фар. Справа у середній смузі паралельно з нею рухався легковий автомобіль іноземного виробництва БМВ-540 р.н. НОМЕР_2 . Попереду на відстані приблизно 10 метрів від вказаного автомобіля, теж у середній смузі руху їхав автомобіль іноземного виробництва темного кольору (можливо міні вен). Доїзджаючи до регульованого пішохідного переходу, на якому горів зелений сигнал для автомобілів і червоний сигнал для пішоходів, ОСОБА_7 помітила, що водій попутного автомобіля почав подавати звукові сигнали і в цей момент вона побачила пішохода, яка в темпі кроку переходить проїздну частину дороги справа на ліво в напрямку руху її автомобіля. Вийшовши на смугу руху автомобіля «Ауді-100» р.н. НОМЕР_1 і пройшовши по ній деяку відстань пішохід зупинилась, простоявши деяку мить відбувся наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода (т.1 а.с.89-91).

Висновком судово медичної експертизи №834/2012 від 23.08.2012, згідно якої при проведенні експертизи трупа ОСОБА_8 виявлено тупу поєднану травму тіла у вигляді повного відокремлення 1-го шийного хребця від основи черепу з розривом спинного мозку, переломів лівої ключиці та 1.2 ребер зліва, косо-поперечних переломів кісток правої гомілки та інше. Вказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, утворились в короткому проміжку часу та в швидкій послідовності від ударної дії твердими предметами, котрими могли бути виступаючі частини рухаючогось автомобіля, ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Місцем первинного контакту могла бути ліва задньо-бокова поверхня тулуба, коли потерпіла перебувала у вертикальному чи близькому до цього положенні. В подальшому могло відбутись запрокидування тіла на капот автомобіля з послідуючим його відкиданням на дорожнє покриття по ходу руху транспорту з співударінням передньою поверхнею тіла. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_8 було виявлено етиловий спирт в кількості: в крові 0.46 % (проміле).

Висновком автотехнічної експертизи №1/423 від 01.08.2012, згідно висновку якої на момент система гальмування, система рульового управління та система освітлення автомобіля «АУДІ- реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. Яких-небудь несправностей системи не виявлено.

Висновком транспортно-трасологічної експертизи №1/522 від 31.08.2012, згідно висновку якої наїзд автомобіля «АУДІ» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , на пішохода ОСОБА_8 відбувся на лівій смузі руху в напрямку до вул. Стрийської на відстані 5.8 метра перед початком зафіксованої першої ділянки осипу скла відносно напрямку руху вул. Стрийської (або на відстані 3.7 метра від закінчення дорожньої розмітки 1.14.3 в напрямку до вул. Стрийської) - при швидкості 60 км/год та на відстані 7.7. метра перед початком зафіксованої першої ділянки осипу скла відносно напрямку до вул. Стрийської (або на відстані 1.8 метра від закінчення дорожньої розмітки 1.14.3 в напрямку до вул. Стрийської) при швидкості 80 км/год (т.1 а.с.83-87).

Висновком судової автотехнічної експертизи №1/ 527 від 05.09.2012 згідно якої в даній й ситуації' водій автомобіля «АУДІ-100» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинна була керуватись технічними вимогами п.п. 12.2, 12.3,12.4 та 12.9 «б» чинних ПДР України. В даній дорожній ситуації пішохід ОСОБА_8 повинна була керуватись вимогами п.п. 4.4., 4.7, - 14 «а», «г» чинних ПДР України. Швидкість руху автомобіля «АУДІ-100» реєстраційний номер НОМЕР_1 в 60 км/год. і 80 км/год. яка запропонована водієм ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_13 в обстановці місця пригоди відповідала допустимій по умові видимості дороги. При заданих слідством вихідних даних, при варіантах швидкостей руху автомобіля «АУДІ-100» реєстраційний номер НОМЕР_1 в 60 км/год. і 80 км/год. його водій ОСОБА_7 мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. В даній дорожній ситуації при варіантах руху автомобіля «АУДІ-100» реєстраційний номер НОМЕР_1 в 60 км/год. і 80 км/год., невідповідність дій його водія ОСОБА_7 технічним вимогам п. 12.3 чинних ПДР України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди.-З технічної точки зору при заданих слідством вихідних даних причиною настання даної стали невідповідаючі технічним вимогам п. 12.3 чинних ПДР України дії водія автомобіля «Ауді-100» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 які виразились в тому, що вона своєчасно не застосувала екстрене гальмування свого автомобіля. З іншого боку, можливість попередження настання даного ДТП могла визначатись виконанням пішоходом ОСОБА_8 вимог п.п. 4.9 та 4.14 «а», «г», цільова направленість яких спрямована на заборону переходу проїзної частини в невідведеному для цього місці на недозволений сигнал світлофора (т.1 а.с.96-101).

Показами допитаного в судовому засіданні судового експерта, який пояснив що при проведенні експертизи використовував вихідні дані які були зібрані слідчим, зокрема ним використовувався протокол відтворення обстановки та обставин події від 30 серпня 2012 року в якому ОСОБА_7 вказала де вона виявила пішохода на дорозі. Замірами було встановлено, що це місце знаходиться на середній смузі руху на відстані 1,5 м. від осьової лінії дорожньої розмітки, яка розділяє крайню ліву і середню смуги руху.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні зібрані органом досудового розслідування докази суд вважає, що кваліфікація дій підсудної ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України є вірною. Суд вважає доведеним факт вчинення підсудною порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, її вік, яка заміжня, працює вихователем дошкільного навчального закладу №130 в м.Львові, раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, за місцем праці характеризується позитивно.

Пом`якшуюючих та обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Вирішуючи питання цивільного позову заявлений потерпілою та цивільним позивачем у справі, то такі підлягають до задоволення в повному обсязі з наступних обставин.

Так, внаслідок дій ОСОБА_7 було заподіяно смерть потерпілій ОСОБА_8 , яка являється сестрою потерпілої ОСОБА_5 та дочкою цивільного позивача ОСОБА_11 . Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 понесла матеріальні витрати на поховання своєї сестри та встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 22630 грн., що підтверджується долученими до справи копіями квитанцій. Крім того, судом встановлено, що з 2012 року підсудна ОСОБА_7 не відшкодувала жодних коштів ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_11 . Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно довідки виконавчого комітету Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області ОСОБА_5 , ОСОБА_11 проживали однією сім`єю з ОСОБА_8 . Враховучи викладене, та виходячи з тих страждань які пережили та переживають ОСОБА_5 внаслідок втрати єдиної сестри, ОСОБА_11 внаслідок втрати дочки, втратою душевного спокою та рівноваги, а також те, що ОСОБА_7 жодним чином не відшкодувала понесені на поховання потерпілої кошти, суд приходить до висновку, що заявлена моральна шкода в розмірі по 300 000 грн. потерпілій та цивільному позивачу підлягає до повного задоволення.

Враховуючи обставини справи, особу підсудної ОСОБА_7 , суд вважає що їй слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, визначивши іспитовий строк з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нею вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.299, 323, 324 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2(два) роки.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід, щодо засудженої ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу, залишити раніше обрану підписку про невиїзд.

Цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_11 задоволити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 22630 грн. та моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області експертизи у розмірі 1822 грн. 80 коп.

Речовий доказ автомобіль «Ауді-100» д.н. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1