Справа № 487/3477/16-к
Провадження № 1-кп/487/306/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора -ОСОБА_3
потерпілих -ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих -ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
в присутності обвинуваченого -ОСОБА_10
захисників -ОСОБА_11 , ОСОБА_12

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва судове засідання кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 28.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 посилаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Потерпілі та їх представник підтримали вказане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження терміну тримання під вартою, та просили відмовити у задоволенні клопотання також

В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_12 підтримали вказане клопотання.

Інші учасники заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Судове провадження по справі не закінчено, тобто на час судового розгляду закінчиться строк тримання обвинувачених під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, судом враховуються наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою на 60 днів.

Захисник ОСОБА_12 заявив клопотання про зобовязання начальника Миколаївського слідчого ізолятора УДПтС України в Миколаївській області негайно направити обвинуваченого ОСОБА_10 на лікування та призупинення розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 підтримали вказане клопотання.

Прокурор вказав, що підстав для задоволення клопотання немає та заяв про медичне обстеження не надано.

Інші учасники заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши учасників процесу, судом встановлено, що відповідно до консультативного висновку спеціаліста (в галузі судової медицини), відповідно до "Протоколів надання медичної допомоги хворим з черепно-мозковою травмою" лікування та обстеження хворих з подібними станами повинно проводитись в нейрохірургічних або неврологічних відділеннях.

Таким чином, обвинувачений, знаходячись в умовах слідчого ізолятора, потребує обстеження та лікування, але не отримує відповідної та необхідної медичної допомоги.

Відповідно до вимог 2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Згідно до вимог п. 2.6. зазначеного вище Порядку, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відповідно до вимог п. 2.7. зазначеного вище Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Отже, законодавством чітко визначений порядок обстеження та надання медичної допомоги особам, узятим під варту і забезпечення виконання зазначеного порядку покладено саме на керівництво СІЗО.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справах «Науменко проти України» та «Мельник проти України» визначено про порушення статті з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зазначено, що не може мати місце лише в зв`язку з погіршенням стану здоров`я заінтересованої особи, проте таке порушення може бути в зв`язку з неналежним наданням медичної допомоги.

Таким чином, надання медичної допомоги особам, узятим під варту, покладено на керівництво СІЗО, у зв`язку з чим, суд дістається висновку про необхідність вжиття відповідних заходів реагування з метою зобов`язання керівництва закладу тимчасового утримання під вартою до організації негайного надання належної медичної допомоги.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 строк тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 13 листопада 2016 року (включно).

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_12 про направлення обвинуваченого ОСОБА_10 на лікування та призупинення розгляду кримінального провадження - задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Миколаївського слідчого ізолятора УДПтС України в Миколаївській області негайно організувати заходи, передбачені п. 2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року в частині медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_10 , із залученням відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я або направлення останнього на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Встановити строк виконання ухвали суду в частині залученням відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я або направлення останнього на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку до 21 листопада 2016 року.

Копію ухвали направити начальнику Управління Державної пенітеціарної служби в Миколаївській області та начальнику Миколаївського слідчого ізолятора УДПтС України в Миколаївській області для виконання.

Висновок за результатами повного медичного обстеження обвинуваченого надати Заводському районному суду м. Миколаєва.

Копію ухвали направити прокурору для контролю за її виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1