АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 10 березня 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і їй призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Кримін.провад. №11-кп/794/294/16 р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.125ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 09 березня 2016 року біля 14.30 годин, перебуваючи в приміщенні службового кабінету завідуючої Вижницьким дошкільним навчальним закладом №1, що знаходиться в м. Вижниця, вул. Й.Бурги, 12-а, Чернівецької області, під час раптово виниклої словесної суперечки, нанесла серію ударів руками в ділянки обличчя, шиї та грудей ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді синців на середній поверхні шиї в середній третині, в проекції кута нижньої щелепи зліва, садна в ділянці носо-губної складки дещо справа, в ділянці змикання кута губ зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вказаний вирок суду першої інстанції захисником ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , подано апеляційну скаргу, в які вона просить вирок суду першої інстанції відносно її підзахисної скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутності в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України оскільки вважає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим через неповноту судового розгляду і невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , вказує на те, що суд першої інстанції мотивував своє рішення сумнівними висновками судово-медичних експертиз, які протирічать показанням свідків та які не дають однозначної відповіді на поставлені питання, а містять припущення. Вказаний у висновках механізм завданих тілесних ушкоджень, їх кількість та ким вони завдавалися не відповідає показанням потерпілого та свідків, вказує на те, що дані висновки є неприпустимими доказами. Крім цього, посилається на те, що винуватість її підзахисної не була доведена у судовому засіданні оскільки не було встановлено дійсне походження тілесних ушкоджень, а допитані в судовому засіданні свідки не вказали які саме тілесні ушкодження були завдані потерпілому саме ОСОБА_6 . Однак, суд першої інстанції маючи суперечливі докази у вироку суду їх не спростував, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку та доводи захисника ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, думку обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до нижчевикладених висновків з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів, безпосередньо дослідивши висновки експертів №43 від 10 березня 2016 року та №48 від 21 квітня 2016 року вбачає, що потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на середній поверхні шиї в середній третині, в проекції кута нижньої щелепи зліва, садна в ділянці носо-губної складки дещо справа, в ділянці змикання кута губ зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті неодноразової дії твердих тупих предметів або ударів об такі, можливо їх виникнення внаслідок нанесення ударів руками та ногами в різні ділянки тіла, при обставинах та в строк вказаних в фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення вище вказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню (бетон, асфальт, дерев`яну підлогу) є малоймовірним.

Також, згідно протоколів проведення слідчих експериментів від 15 квітня 2016 року та додатків до них вбачається, що з потерпілим ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було проведено відповідні слідчі дії під час яких, останні на статистах вказали механізм спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому, які визнані судом належними та допустимими доказами.

При цьому, під час проведення додаткової судово-медичної експертизи, експертам було надано відповідні протоколи слідчих експериментів з додатками до них, проведених за участю потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та відповідно ймовірним є утворення вище вказаних тілесних ушкоджень при обставинах, викладених в слідчих експериментах за механізмом, на який вказує потерпілий.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що твердження захисника ОСОБА_7 з приводу протиріччя та сумніву висновків експертів, проведених під час досудового розслідування у вказаному провадженні, показанням потерпілого та свідків є надуманими та безпідставними, оскільки висновки експертів №43 та №48 узгоджуються між собою та з показаннями потерпілого і свідків, які додатково були досліджені в апеляційній інстанції, та проведеними слідчими експериментами за участю потерпілого і свідків.

Крім цього, міркування захисника ОСОБА_7 щодо не встановлення суб`єктивної сторони складу злочину в діях ОСОБА_6 спростовуються показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з приводу наявного конфлікту між потерпілим та ОСОБА_6 .

А тому, висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у спричиненні потерпілому ОСОБА_9 умисних легких тілесних ушкоджень при обставинах, викладених у вироку є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності. При цьому, доводи апелянта з приводу неповноти судового розгляду є безпідставними, оскільки судом першої інстанції належним чином були досліджені докази та повністю з`ясовані обставини справи.

Посилання апелянта на те, що висновки судово-медичних експертиз є сумнівними, а отже недопустимими доказами, так як експерт не дав однозначної відповіді на поставлені питання, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При цьому доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку встановленому законом.

Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичної оцінки невизнання вини ОСОБА_6 , оскільки така позиція обвинуваченої є способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винної. Зокрема суд взяв до уваги те, що вона по місцю поживання характеризується негативно, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима. За таких обставин районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до обвинуваченої найменш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
Таким чином, колегія суддів вважає вирок суду законним і обґрунтованим і не вбачає підстав для закриття кримінального провадження та скасування вироку з приводу відсутності в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407,408, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2016 року - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя