Провадження № 1-кс/756/1635/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року м. Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2
за участю слідчого Оболонського

УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3

за участю прокурора: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва клопотання слідчого Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Києвської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:
17 жовтня 2016 року до суду надійшло клопотання слідчого Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №009342 від 14.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Під час досудового розслідування встановлено,що 03.03.2016 року, у невстановлений час, невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 9, шляхом обману та зловживання довірою незаконно заволоділа у громадянина ОСОБА_5 автомобілем марки "ГАЗ-330202, в результаті чого завдала останньому значної матеріальної шкоди.

Опитаний на пояснення громадянин ОСОБА_5 , пояснив, що восени 2015 року він придбав у свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 автомобіля марки «ГАЗ330202», фіолетового кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .Після чого,02.03.2016 року ОСОБА_5 домовився з ОСОБА_7 про оренду вказаного автомобіля та передав останньому автомобіль та документи на нього.В подальшому з пояснень громадянина ОСОБА_5 протягом тривалого часу громадянин ОСОБА_7 на зв`язок із ним не виходив, орендну плату не сплачував та місце його знаходження було невідоме.13.102.10 року автомобіль був затриманий та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку цим просить суд накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки "ГАЗ 330202", фіолетового кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , яке видане на ім`я ОСОБА_6 та ключа від замка запалення транспортного засобу, а саме автомобіля марки "ГАЗ 330202", фіолетового кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Виходячи з цього, для арешту на майно особи необхідно встановити правову підставу для накладення такого арешту, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення (обґрунтована підозра), розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого на осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).
Разом з цим, в клопотанні не вказується і до нього не долучено належних та допустимих доказів того, кому на цей час належить на праві власності належить майно на яке слід накласти арешт, хто є підозрюваним, у клопотанні не зазначені конкретні підстави та мета застосування арешту. У клопотанні одночасно заявляється, що цей автомобіль був 13.10.2016 р. затриманий працівниками поліції і що арешт необхідний з метою виявлення цього транспортного засобу.

Таким чином не ясно, навіщо встановлювати місцезнаходження транспортного засобу, якщо його вже затримано, оглянуто і вилучено.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.
У клопотанні вказується, що власником автомобіля марки "ГАЗ 330202", д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , але вказана особи не допитана, не визнана потерпілою, не встановлено розмір заподіяної їй шкоди.

З клопотання не ясно, чому слід арештувати автомобіль власником якого є ОСОБА_6 , а провадження відкрито за заявою ОСОБА_5 ,протокол допиту останнього також не долучено, не зазначено, який статус він має у кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст.171 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог цієї статті, повертає його особі, яка подала клопотання та встановлює строк у 72 години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, клопотання слід для усунення недоліків.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Повернути прокурору Києвської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 клопотання про арешт майна, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1