Єдиний унікальний номер 242/4090/13-к Номер провадження 11-кп/775/291/2016

В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2016р. колегія суддів Судової палати розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому в місті Бахмуті апеляційні скарги прокурора,потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 12.12.2013 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українськ, Донецької області, громадянина України, українця, який має вищу освіту, не одруженого, працюючого: ТОВ ЦВФ «Селидівська», раніше не судимого, який є інвалідом ІІІ групи, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що 28 квітня 2013 року приблизно о 03 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_9 , у темний час доби, керуючи належним йому автомобілем «AUDI A8 4.2 QUATTRO» держаний номер НОМЕР_1 , рухався з боку селища Цукурине в напрямку міста Українськ, по автодорозі «Селидов Гірник Максимильянівка», з включеним ближнім світлом фар, зі швидкістю більше ніж 159-163 км/год., з пасажирами в салоні автомобіля, в порушення вимог п.п. 2.9 «а, в», 12.1, 12.2, 12.3, 12.6 «г», 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, згідно до яких:

п. 2.9 «а, в» 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу;

п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.2. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.6 «ґ» поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год;

п 12.9 «б» водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;

- перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу, проявляючи злочинну самовпевненість, у темний час та в умовах недостатньої видимості рухався з перевищенням дозволеної швидкості за межами населених пунктів, та маючи можливість зупинити транспортний засіб з моменту виникнення небезпеки, на 3 км. + 300 м. заокруглення вищевказаної дороги, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини у кювет, де здійснив наїзд на дерева лісосмуги.

В наслідок даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події, пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 20.06.2013 року: ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді прямих переломів 7 ребер зліва по передньо-пахвовій лінії з розривами пристінної плеври, розриву селезінки, крововиливу у ліву плевральну порожнину, черевну порожнину, садно в області лівої молочної залози, садна обличчя, синці навколо обох очей, а також крововилив у м`яких оболонках великих півкуль мозочка, забій головного мозку, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, і які спричинили смерть ОСОБА_10 безпосередньо на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 91 від 12.06.2013 року ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому донної кістки зліва, та які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 3142/3736/3737 від 29.07.2013 року: органи керування (рульове управління, гальмівна система, ходова частина) автомобіля «AUDI A8 4.2 QUATTRO» держаний номер НОМЕР_1 в момент дорожньо-транспортної події перебували в працездатному стані і дозволяли водію ОСОБА_9 безпечно керувати автомобілем й забезпечувати його стійкий рух в межах обраної смуги руху.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 420-3140/3141 від 02.08.2013 року: швидкість руху автомобіля «AUDI A8 4.2 QUATTRO» держаний номер НОМЕР_1 перед застосуванням гальмування з урахуванням витрат кінетичної енергії на деформування та пересування в загальному стані складала більше ніж 159-161 км/год. Безпечна швидкість руху на повороті складала не більше ніж 124, 4 км/год. В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається водій автомобіля «AUDI A8 4.2 QUATTRO» держаний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 мав технічну можливість шляхом гальмування уникнути ДТП. Невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху дії водія «AUDI A8 4.2 QUATTRO» держаний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 перебували у причинному зв`язку з ДТП.

Допущені водієм ОСОБА_9 порушення вимог п.п. 2.9 «а, в», 12.1, 12.2, 12.3, 12.6 «г», 12.9 «б» Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини вчинення злочину ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого у зв`язку із м`якістю та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 за ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Зазначає, що суд призначаючи покарання ОСОБА_9 та звільняючи від його відбування з іспитовим строком, не було належним чином враховано особу винного конкретні обставини та ступінь суспільної небезпеки злочину. Не надано оцінки низці обставин, які мають істотне значення для призначення законного та справедливого покарання.

В апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не оспорюючи обставин встановлених вироком просять скасувати вирок суду у зв*язку із невідповідностю призначеного покарання,ступеню тяжкості злочину та м*якістю призначеного покарання, постановити новий вирок яким призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.Кустова просить також задовольнити її цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представника потерпілих,потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які підтримали доводи апеляційних скарг та просили скасувати вирок і постановити новий, яким призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілих підлягають задоволенню,стягнення моральної шкоди заявленої ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, вирок суду скасуванню з постановленням нового вироку з наступних підстав.

Фактичні обставини злочину, за який засуджено ОСОБА_9 , доведеність вини останнього і кваліфікація його дій в апеляційнійних скаргах не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог сг.404 КПК України вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та обґрунтованими доводи прокурора,та потерпілих про призначення судом м`якого покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України та звільнення його від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України. Тому вважає за необхідне вирок суду скасувати й ухвалити новий.

До такого висновку колегія суддів прийшла виходячи з того, що суд першої інстанції не в повному обсязі прийняв до уваги, що вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення за формою провини у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

При звільненні ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України не враховано, що в результаті злочинних дій ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_11 загинула, а ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, дані, які характеризують особу винного. Також залишено поза увагою позицію потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які протягом усього судового засідання та у судових дебатах просили суд суворо покарати ОСОБА_9 та призначити йому суворе покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.286 ч.2 КК України.

Звільняючи ОСОБА_9 від відбування покарання суд першої інстанції послався на те що, обвинувачений працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має задовільну соціальну поведінку, щиро кається, повністю визнає свою вину, в добровільному порядку відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілої ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_6 шляхом переведення грошовим переказом коштів.

Проте, на думку колегії, висновок суду про те, що виправлення обвинуваченого можливо без відбуття покарання, є помилковим і зроблений без належного урахування конкретних обставин справи, тяжкості скоєного й даних про особу винного.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого їм злочину, що відноситься до тяжких, особу винного, як пом`якшуючу покарання обставину колегія суддів визнає щире каяття ОСОБА_9 в скоєному злочині, повне відшкодування матеріальної шкоди Селидівській ЦМЛ, у добровільному порядку повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 та добровільне часткове відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 шляхом переведення грошовим переказом коштів. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Така сукупність даних про обвинуваченого приводить колегію суддів до висновку про неможливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання у виді позбавлення волі і неможливості звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Що стосується доводів апеляції ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000000 грн.то апеляція у цій частині підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судова колегія вважає ,що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 300000 гривень,при цьому судова колегія враховує характер та обсяг психічних страждань ОСОБА_6 ,характер немайнових втрат (втратила єдину доньку) ці душевні страждання тривають і по цей час,враховує також тяжкість вимушених змін у її житті,неможливість відновлення попереднього образу життя.При стягненні вказаної суми моральної шкоди судова колегія враховує також,стан здоров*я Вініченко,який є інвалідом 3 групи,та реальну можливість відшкодування вказаної суми. .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційни скарги прокурора у кримінальному провадженні,потерпілих , ОСОБА_7 задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 12 грудня 2013 року стосовно ОСОБА_9 в частині призначення покарання, а також в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 - скасувати.

ОСОБА_9 призначити покарання за ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000 (триста тисяч) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту взяття його під варту.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області