Справа №278/977/16-к
УХВАЛА

16 червня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 278/977/16-к по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбачених частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (далі КК) , -

в с т а н о в и в :

На підставі статті 35 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК) за автоматизованою системою документообігу суду наведене кримінальне провадження передано на розгляд судді Житомирського районного суду ОСОБА_8 . Під час підготовчого судового засідання 13.05.2016 (а.с. 18), судового розгляду 18.05.2016 та 07.06.2016 (а.с. 25-26, 30) учасниками кримінального провадження відводів головуючому судді ОСОБА_8 заявлено не було. Поряд з цим 07.06.2015 на стадії розгляду клопотань захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив відвід судді ОСОБА_8 з причин відмови у задоволенні його клопотання про допит свідків, які не були відкриті стороні обвинувачення і потерпілим. Суд, з огляду на заперечення прокурора про допит таких свідків, з посиланням на статтю 290 КПК, роз`яснив, що дані свідки не можуть бути допитані, оскільки вони не відкривались стороні обвинувачення. Захисник ОСОБА_5 вважає, що така поведінка головуючого судді ОСОБА_8 свідчить про його упереджене ставлення та порушує право обвинуваченого ОСОБА_4 на захист.

Заява про відвід була повністю підтримана ОСОБА_5 та обвинуваченим у суді. Захисник вважає, що статтею 290 КПК передбачено лише відкриття матеріалів справи, а тому йому не зрозуміло, яким чином він має відкрити свідків прокурору, які не були допитані у ході кримінального провадження. Просив відвести суддю ОСОБА_8 від розгляду справи, який на його думку, порушив право обвинуваченого на повний, об`єктивний і справедливий судовий розгляд.

Прокурор вважає відвід неґрунтовним через відсутність передбачених законом підстав для його задоволення. Зазначила, що допит свідків, які не були відкриті стороні обвинувачення та потерпілим, неможливо провести у судовому засіданні, якщо обвинувачення заперечує проти цього. Після їх відкриття прокурору та потерпілим такі свідки можуть бути допитані також у суді. Просила у задоволенні відводу відмовити.

Потерпілий і його представник зайняли аналогічну позицію. Стверджували, що головуючий суддя ОСОБА_8 жодним чином не порушив права обвинуваченого на захист. Додали, що за таким самим сценарієм захист діяв і під час досудового розслідування. Просили відхилити відвід.

Частиною 5 статті 75 КПК визначений вичерпний перелік обставин, які виключають, участь судді в кримінальному провадженні. У разі наявності сумнівів стосовно неупередженості судді, сторона, яка ініціює відвід судді повинна довести об`єктивну природу походження цих сумнівів, зокрема, наявністю таких обставин, як усне чи письмове висловлення суддею своєї думки стосовно винності чи невинуватості особи до закінчення розгляду кримінального провадження, перебуванням судді у залежності від тієї чи іншої сторони кримінального провадження тощо.

Відмовляючи у задоволенні клопотанні захисника про допит свідків, які не були допитані під час досудового розслідування, суддя ОСОБА_8 керувався положеннями статті 290 КПК. У частині 11 якої передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Оскільки захист не відкривав стороні обвинувачення додаткові матеріали, а саме свідків, які не були відомі і не допитувались на досудовому розслідуванні, суддя ОСОБА_8 ґрунтовно відмовив у клопотанні ОСОБА_5 про виклик і допит таких свідків. Поряд з цим сторона захисту не позбавлена можливості повторно порушити перед судом питання про допит свідків після виконання вимог статті 290 КПК.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 цієї статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Австрії» від 24.02.1993, пункти 27, 28, 30; «Ветштайн проти Швейцарії» пункт 42). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996, пункт 38). Таким чином, з огляду на національне та міжнародне законодавство, ОСОБА_5 не надав суду переконливих доказів для відводу головуючого судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №278/977/16-к

Ураховуючи вимоги кримінально-процесуального законодавства, якими керувався суддя ОСОБА_8 , беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, дослідивши матеріали кримінального провадження у частині доводів ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що останнім не наведено ґрунтовних обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_8 .

Керуючись статтями 75, 80-81, 290 КПК суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №278/977/16-к по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122 КК України відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1