Справа № 495/9467/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Двуречне, Акмолінської області, Р.Казахстан, громадянина Р.Казахстан, освіта неповна середня, працює за наймом, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2011 року народження, раніше судимого:

- 12.01.2003 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.140 ч.2, 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 23.08.2007 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.3, 263 ч.1 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- 17.03.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 263 ч.1 КК України строком до 2 років позбавлення волі, звільнився за відбуттям строку покарання 22.10.2012 року,

постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2015 року приблизно о 22.30 годині, більш точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності у громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, з висловлюванням нецензурної лайки, безпричинно почав стукати у вхідні двері будинку АДРЕСА_2 та після відчинення мешканцями дверей потрапив у середину. Знаходячись в зазначеному будинку, тримаючи в руках та демонструючи предмет, схожий на пістолет (запальничка), почав грубо розмовляти та нецензурно висловлюватись в адресу мешканців вказаного будинку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , при цьому кулаком правої руки наніс один удар в обличчя останньому.

У відповідь на протиправні дії потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виштовхнули обвинуваченого ОСОБА_3 з будинку, вимагаючи від останнього припинити свої хуліганські дії та покинути подвір`я. Не реагуючи на їх зауваження обвинувачений ОСОБА_3 продовжуючи свої хуліганські дії, умисно, взяв сокиру, яку знайшов на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 та пошкодив автомобіль марки «ЗИЛ-13» державний номер НОМЕР_1 , що знаходився на подвір`ї та належить потерпілому ОСОБА_6 , розбивши при цьому праве бокове вікно вартістю 110 гривень, передню фару вартістю 80 гривень, завдавши матеріальний збиток потерпілому на суму 190 грн. Продовжуючи свої хуліганські дії, обвинувачений ОСОБА_3 покинув подвір`я будинку АДРЕСА_2 та цією ж сокирою пошкодив автомобіль марки «ГАЗ-52», державний номер НОМЕР_2 який знаходився біля воріт подвір`я будинку АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_5 , розбивши при цьому бокове вікно вартістю 110 гривень, передню фару вартістю 80 гривень, повторювач повороту вартістю 20 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 210 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюють ся, допитом потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. 07 червня 2015 року ввечері він прийшов до потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які проживають в будинку, АДРЕСА_2 з метою вияснити відносини з його співмешканкою, яка є донькою потерпілого ОСОБА_6 . Коли йому відчинили двері, він потрапив до будинку та почав виясняти відносини з потерпілим ОСОБА_5 , виражався нецензурною лайкою, погрожував пластмасовою запальничкою у формі пістолету. Після чого він вдарив потерпілого ОСОБА_5 кулаком в обличчя, на що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виштовхали його на подвір`я. Він, в свою чергу, взяв сокиру, яка знаходилась на подвір`ї та розбив вікно та фару на автомобілі «ЗИЛ», який належить потерпілому ОСОБА_6 . Далі, коли він вийшов із подвір`я, то побачив автомобіль «ГАЗ-52», який належить потерпілому ОСОБА_5 та теж сокирою розбив вікно, фару та повторювач повороту. На теперішній час вони примирились, він відшкодував спричинену матеріальну шкоду потерпілим, які претензій будь-якого характеру до нього не мають. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати, шкодує, що так поступив, оскільки там мається його дитина.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що є зятем ОСОБА_6 та проживають однією сім`єю по АДРЕСА_2 . 07 червня 2015 року ввечері обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до них додому для з`ясування відносин із співмешканкою, яка є донькою потерпілого ОСОБА_6 , з якою раніше він проживав однією сім`єю. Обвинувачений почав погрожувати запальничкою, яка була схожа, на пістолет і нецензурно висловлюватись на їх адресу. Він та батько просили його, щоб той покинув їх дім, але обвинувачений не послухався та вдарив його кулаком в обличчя. Далі він та ОСОБА_6 виштовхнули обвинуваченого на подвір`я, вимагаючи припинити противоправні дії та покинути подвір`я. Обвинувачений взяв сокиру, яка знаходилась на подвір`ї та розбив вікно та фару на автомобілі «ЗИЛ», який належить потерпілому ОСОБА_6 . Коли обвинувачений вийшов із подвір`я то пошкодив сокирою і його автомобіль, в якому розбив вікно, фару та повторювач повороту на автомобілі «ГАЗ-52». Він на теперішній час примирився з обвинуваченим, претензій будь-якого характеру до нього не має. Просив суд не карати обвинуваченого.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 07 червня 2015 року ввечері він прокинувся від крику. До його будинку зайшов обвинувачений ОСОБА_3 , який раніше проживав із його донькою, він виражався нецензурною лайкою, виясняв відносини, на зауваження не реагував. Разом з потерпілим ОСОБА_5 вони виштовхнули обвинуваченого на подвір`я, вимагаючи припинити незаконні дії та покинути подвір`я. Коли обвинувачений опинився на подвір`ї, то взяв сокиру, яка там знаходилась та розбив вікно та фару на автомобілі «ЗИЛ». Далі обвинувачений вийшов із подвір`я, то пошкодив автомобіль, а саме, розбив вікно, фару та повторювач повороту на автомобілі «ГАЗ-52», який знаходився на вулиці біля двору. Матеріальна шкода йому відшкодована, він не заявляв цивільного позову та претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має. Просив суд обвинуваченого суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 296 ч.4 КК України тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненим із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, працює за наймом, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2011 року народження, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену у встановлені законом строки судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, щиро розкаявся у скоєному, потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 претензій будь-якого характеру до нього не мають та просили суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, посередньо характеризується за місцем мешкання та працює за наймом, потерпілі претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не мають, суд вважає недоцільним відбування покарання у виді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України (а.с.49-58).

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: два фрагмента, що представляють першу частину пластмасової рукоятки, друга частина револьвер-зажигалка (ствол з пусковим механізмом та крючком), які упаковані в поліетиленовий пакет № 1 білого кольору та передані до камери схову Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області знищити (а.с.63-65).

Цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування був обираний у виді домашнього арешту, але на час винесення вироку строк дії його сплив.

Речові докази: два фрагмента, що представляють першу частину пластмасової рукоятки, друга частина револьвер-зажигалка (ствол з пусковим механізмом та крючком), які упаковані в поліетиленовий пакет № 1 білого кольору та передані до камери схову Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області знищити (а.с.63-65).

Цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ