Справа № 185/8791/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001938 від 24 липня 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, працюючого на посаді гірничоробочого шахти «Самарська», маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2007 р. н. та 2013 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23 липня 2016 року, приблизно о 21.50 годин, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 21102 синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 рухався по вул. Харківській м. Павлограда зі сторони вул. Короленко в напрямку вул. Ст. Фронту. Під час руху навпроти будівлі поштового відділення за адресою: м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Харківська , 76, водій ОСОБА_6 виявив пішохода ОСОБА_7 , який за допомогою ціпка переходив проїжджу частину вул. Харківської з права на ліво, попереду відносно руху його автомобіля, на полосі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 ..

Після того водій ОСОБА_6 , керуючи вказаним автомобілем, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . В результаті наїзду пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Згідно з висновком авто-технічної експертизи №23/10.1-29 від 11.10.2016 року водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в яких вказано, що в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода для водія автомобіля ВАЗ 21102, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 встановлювалася виконанням ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили би йому їх виконати.

Дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Невиконання Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого, згідно висновків СМЕ №482 від 22 вересня 2016 року, ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми голови з обширними синцями обличчя, саднами, забійною раною голови, забоєм головного мозку II ступеню, субдуральною гематомою справа, внутрішньо-мозкові гематоми правої скроневої долі з лікворно-гіпертензійним синдромом, органічним розладом особистості внаслідок ЧМТ, психоорганічним синдромом з інтелектуально-мністичними розладами та психічними включеннями, субарахноїдальними крововиливами в області правої лобної, правої скроневої, частково правої та лівої потиличних долей та обох півкуль мозочку, шлуночку мозку; закритих переломів кісток гомілок, синців на внутрішньо-задній поверхні лівого колінного суглобу, на внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, також на задніх поверхнях обох передпліч у нижніх третинах.

Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого. Смерть ОСОБА_8 настала "внаслідок внутрішньочерепної травми з травматичними субдуральними та - субарахноїдальними крововиливами, набряком речовини мозку та фіброзом її м`якої оболонки, дифузною травмою головного мозку, яка й призвела до безпосередньої причини смерті.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Встановлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений показав, що він визнає вину в обвинуваченні повністю. 23 липня 2016 року, приблизно о 21.50 годин, на автомобілі марки ВАЗ 21102 синього кольору, він їхав по вул. Харківській м. Павлограда зі сторони вул. Короленка в напрямку вул. Ст. Фронту. Їхав нешвидко, десь зі швидкістю 40 км/год. Навпроти будівлі поштового відділення, десь за 30 метрів, на проїзній частині побачив силует пішохода. Коли побачив його у світлі фар, відстань була меншою. Почав збавляти швидкість, але подумав, що пішохід його пропустить, так як там не було пішохідного переходу. Наближаючись до пішохода, перед зіткненням їхав близько 10 км/год. Екстрене гальмування не застосовував, намагався об`їхати, але не зміг, внаслідок чого відбулось зіткнення передньою правою частиною автомобіля з пішоходом. Пішохід впав спочатку на машину, потім на землю. Погода була суха, в місці наїзду ліхтарів не було, але поряд горіли. Керує автомобілем три роки. Був повністю тверезим. Відшкодував збитки потерпілій та просив не позбавляти його волі.

Згоден з тим, що внаслідок ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження, від яких він помер. Також згоден, що ним порушено п. 12.3 ПДР України.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що про подію дізналась вранці наступного дня. Ввечері батько переходив дорогу, та його збила машина. Її батько хворів, у нього був склероз, рухався він повільно, бо у нього також були проблеми з ногами і ходив він за допомогою ціпка. Його вік був 79 років. Через півтора місця він помер. 23 липня 2016 року батько захотів кудись піти, тому вийшов на дорогу. Батько перебував в реанімації, обвинувачений оплатив лікування та купляв медикаменти. Обвинуваченим збитки відшкодовано, претензій до нього потерпіла не має та просить не позбавляти його волі, але позбавити права керування автомобілем.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди прокурора, потерпілої та обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням даних про особу обвинуваченого, даних про розмір судових витрат та даних про речові докази.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні, докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд, керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до тяжкого злочину. Оцінюючи суспільну небезпеку конкретного злочину, суд бере до уваги те, що обвинувачений в вечірній час доби, бачачи стан дорожнього покриття, перебуваючи у тверезому стані, не врахував дорожню обстановку, не був достатньо уважним, щоб вчасно реагувати на дорожню обстановку та її зміну, та не вжив заходів щоб уникнути наїзду на пішохода, маючи для цього технічну можливість. Також суд враховує, що внаслідок порушення ПДР настали тяжкі невиправні наслідки у вигляді смерті людини.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, ОСОБА_9 2007 року народження, та ОСОБА_10 2013 року народження. На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Має позитивну характеристику за місцем проживання та за місцем роботи, має батьків похилого віку.

Суд враховує, що стороною захисту не надано доказів того, що для обвинуваченого керування транспортним засобом є джерелом доходів.

В якості пом`якшувальних обставин, суд враховує визнання вини у вчиненому злочині, відшкодування збитків потерпілій, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючі обставини при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладене, зокрема позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, що останній вчинив злочин з необережності, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі з обов`язковим позбавлення права керування транспортними засобами.
Враховуючи позицію прокурора та потерпілої, які просили призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами, враховуючи пом`якшуючі обставини справи, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити його від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання речових доказів у справі необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати, які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судово - автотехнічної експертизи і підтверджуються довідкою, складають 703, 68 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, з позбавлення права керування транспортними засобами на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного остаточного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, зобов`язавши його, згідно зі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на два роки підлягає самостійному виконанню

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язку у вигляді повідомлення суду про зміну свого місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави 703,68 гривень судових витрат за залучення експерта автотехніка.

Речові докази: автомобіль, який перебуває на зберіганні в обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1