ВИРОК
іменем України
08.07.2016 року Тростянецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Тростянець Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000153 24.06.2014, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, на даний час перебуває під вартою в Вінницькій УВП (№1) на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.05.2016, раніше судимого: 3.06.1999 Смілянським міським судом в Черкаській області по ст.ст. 17. ч. 2, 140 ч. 3 КК України. Вид покарання позбавлення волі строком на 3 роки. На основі ст. 46-1 КК України відтерміноване виконання вироку строком на 1 рік, штраф 170 грн.; 12.09.2002 Смілянським міським судом в Черкаській області по ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, КК України. Вид покарання позбавлення волі строком на 3 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. На підставі постанови Смілянського міського суду від 18.02.2003 ст. 78 КК України відмінено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і направлено в місця позбавлення волі на 3 роки. Звільнився з місць позбавлення волі 22.03.2005 умовно-достроково, не відбута частина покарання 10 місяців 26 днів; 06.09.2005 Черкаським районним судом в Черкаській області по ст.ст. 289 ч. 2, 395, 297, 70 КК України. Вид покарання позбавлення волі строком на 5 років. В силу ст. 71 КК України приєднано частину не відбутого покарання 6 місяців по вироку Смілянського міського суду від 12.09.2002 та до кінцевого відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнився з місць позбавлення волі 11.11.2010 в зв`язку з відбуттям строку покарання; 20.09.2011 Смілянським міським судом в Черкаській області по ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 263 ч. 2, 70 ч. 1 КК України. Вид покарання позбавлення волі строком 4 роки. Звільнився з місць позбавлення волі 18.04.2014 умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 6 днів; згідно ст. 89 КК України судимість не знята та непогашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
22 червня 2014 року близько 21.00 години ОСОБА_4 прийшов в гості додому до свого знайомого ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , де в приміщенні літньої кухні розпивав разом з господарем алкогольні напої. Розпивши спиртне ОСОБА_4 залишився переночувати в приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_8 23.06.2014 близько 5.00 год. ОСОБА_4 прокинувшись, вийшов на подвір`я домогосподарства де помітив велосипед марки «Україна», який був припертий до будівлі літньої кухні і належав мешканці приватної садиби ОСОБА_6 , та у нього раптово виник умисел на вчинення крадіжки даного велосипеда. ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, в той час коли господар ОСОБА_8 та мешканка садиби ОСОБА_6 спали, таємно шляхом вільного доступу викрав належний останній велосипед марки «Україна» вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області № 506 від 26.06.2014 становить 475 грн. На викраденому велосипеді ОСОБА_4 поїхав до центрального ставу смт. Тростянець де продав його раніше незнайомій особі, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

08.07.2016 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді шести місяців арешту та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила примирення, просив угоду затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, додавши, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладених угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п.1 ч.4 та п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 22.06.2014 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угод про примирення міру покарання.

Крім того, в силу вимог ст.71 КК України, із застосуванням правил ст.72 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 20.09.2011 року.

Суд вирішує питання про речові докази на підставі ст.100 КПК України, повертаючи їх володільцю ОСОБА_6 .

Відповідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 12.05.2016 по 08.07.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Витрати по справі на залучення експертів слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 08 липня 2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 08.08.2016 покарання шість місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України, із застосуванням правил ст.72 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 20.09.2011 і остаточно призначити йому покарання один рік шість місяців позбавлення волі.

Відповідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк невідбутого покарання строк попереднього ув`язнення в СІЗО тюрми №1 м.Вінниця з 12.05.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання останнього, тобто з 12.05.2016.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 245 грн. 70 коп. витрат на залучення експерта.

Речові докази: велосипед марки "Україна" залишити в ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: