УХВАЛА

Справа № 569/9652/16-к

02 серпня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дроздів Гощанського району, Рівненської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, раніше судимого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.2 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002229 від 10 квітня 2016 року внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Рівненського районного суду від 27 червня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років і 6 місяців з конфіскацією ? частини майна та звільненим 2 лютого 2016 року з установ виконання покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та непогашену судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, 09.04.2016 біля 21.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи біля ринку «Дикого», що по вул. Здолбунівська в м. Рівне, будучи раніше знайомим зі ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою, під приводом користування, а саме ознайомлення з характеристиками телефону та здійснення короткочасного телефонного дзвінка, не маючи на меті його повернення, незаконно заволодів мобільним телефоном «Lenovo А7000», що належав потерпілому ОСОБА_7 , завдавши останньому майнової шкоди у розмірі 3465,76 грн.

28 липня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_8 , інформацією, наданою «Ломбард» Заставно-кредитний дім», згідно якої підозрюваний, заволодівши вказаним телефоном, реалізував останнього.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція статті якої передбачає один з видів покарання це позбавлення волі. Останнє вказує, що ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Маючи не зняту та непогашену у встановлену законом порядку судимість, підозрюваний на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин. Останній раз судимий вироком Рівненського районного суду від 27 червня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років і 6 місяців з конфіскацією ? частини майна та звільнений 2 лютого 2016 року з установ виконання покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Підозрюваний немає законного постійного джерела доходів, офіційно ніде не працевлаштований, неодружений, живе за рахунок вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_5 продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави є ризикованими та недостатніми заходами для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказані заходи не допоможуть запобігти спробам ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування (або суду) та вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення.

Обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного конкретних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України ОСОБА_5 засуджено вироком Рівненського районного суду від 27 червня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років і 6 місяців з конфіскацією ? частини майна та звільнений 2 лютого 2016 року з установ виконання покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Оскільки підозрюваний немає законного постійного джерела доходів, офіційно ніде не працевлаштований, а живе за рахунок вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується матеріалами кримінального провадження є підстави вважати, що ОСОБА_5 продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З метою виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, є необхідність зобов`язати останнього прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з місця свого проживання, носити електронний засіб контролю.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Рівненського районного суду від 27 червня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років і 6 місяців з конфіскацією ? частини майна та звільненим 2 лютого 2016 року з установ виконання покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та непогашену судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, 09.04.2016 біля 21.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи біля ринку «Дикого», що по вул. Здолбунівська в м. Рівне, будучи раніше знайомим зі ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою, під приводом користування, а саме ознайомлення з характеристиками телефону та здійснення короткочасного телефонного дзвінка, не маючи на меті його повернення, незаконно заволодів мобільним телефоном «Lenovo А7000», що належав потерпілому ОСОБА_7 , завдавши останньому майнової шкоди у розмірі 3465,76 грн.

28 липня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, наявність судимості, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною підозрюваному, залишати житло цілодобово.

Відповідно до ч.2 ст.195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися:

1) слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок;

2) працівниками органу внутрішніх справ на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Частиною 1 ст.195 КПК встановлено, що застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Згідно ч.6 ст.195 КПК України відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Так, з метою досягнення дієвості цього запобіжного заходу суд вважає за необхідне встановити на підозрюваного ОСОБА_5 електронний засіб контролю строком на два місяці.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки прибувати до слідчого або прокурора за першою вимогою, не залишати фактичне місце проживання: без дозволу слідчого, прокурора чи суду та носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 205, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло по АДРЕСА_1 цілодобово.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Гощанського відділення Острозького відділу поліції ГУ НП в Рівненській області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення, а саме до 30 вересня 2016 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 30 вересня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання 02 серпня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя