Справа № 522/7191/16-к
№ 1-кс/522/9639/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2016 року місто Одеса
Досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні 2015 року на виборах до органів місцевого самоврядування ОСОБА_7 обрано Гайворонським міським головою.
У жовтні 2015 року на виборах до органів місцевого самоврядування ОСОБА_7 обрано Гайворонським міським головою.
Відповідно до ст. ст. 2, 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закону) місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста, самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Система місцевого самоврядування включає міського голову.
У статті 12 Закону визначено, що міський голова є головною посадовою особою територіальної громади міста.
Відповідно до ст. 42 Закону міський голова має, зокрема, наступні повноваження: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів, рішень ради з питань, що належать до її відання; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності відповідно до законодавства; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.
Таким чином ОСОБА_7 , як Гайворонський міський голова, є керівником органу місцевого самоврядування та відповідно до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України - службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проте ОСОБА_7 , діючи на порушення наведених вимог законів, вчинив злочин за наступних обставин:
30.03.2016 у період часу з 11.00 год. до 11.30 год. у службовому кабінеті Гайворонського міського голови за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, відбулась чергова зустріч між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час зустрічі останній пообіцяв зробити все залежне від нього як від міського голови, щоб ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» отримало вищевказані земельні ділянки в оренду та щоб депутати міської ради в подальшому не заважали роботі підприємства. По закінченню обговорення зазначених питань ОСОБА_7 висловив прохання надати йому за це неправомірну вигоду у розмірі 5 тис. доларів США, що станом на 30.03.2016 згідно офіційного курсу НБУ становило 132195,86 грн.
Цього ж дня, після перемоги на аукціоні, у період часу з 12.21 год. до 12.25 год. у службовому кабінеті Гайворонського міського голови за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, ОСОБА_7 пообіцяв ОСОБА_8 , що він і надалі буде діяти в інтересах ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» та винесе на сесію міської ради питання щодо прийняття рішення про продаж підприємству зазначених земельних ділянок у власність по вартості, нижчій за нормативно-грошову оцінку. Крім того, ОСОБА_7 висловив прохання надати йому за ці дії неправомірну вигоду в остаточно визначеному розмірі в сумі 4 тис. доларів США, що станом 12.04.2016 згідно офіційного курсу НБУ становило 102282,40 грн.
Разом з цим, цього ж дня ОСОБА_7 телефоном повідомив ОСОБА_8 , що відповідно до законодавства земельні ділянки не можуть бути передані у власність юридичних осіб за відсутності на них капітальних будівель, у зв`язку з чим висунув вимогу надати йому неправомірну вигоду частинами: 2 тис. доларів США безпосередньо після укладення з ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» договору оренди вказаних земельних ділянок та ще 2 тис. доларів США, після зведення на цих ділянках капітальних споруд і передачі цих ділянок у власність товариства.
Безпосередньо після отримання неправомірної вигоди, в ході обшуку службового кабінету, який займає Гайворонський міський голова ОСОБА_7 , виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 2 тис. доларів США.
17.05.2016 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Того ж дня, при затриманні ОСОБА_7 , на підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих здійснено обшук затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено банківську картку «ПриватБанк № НОМЕР_1 », банківську картку «ПриватБанк № НОМЕР_2 ».
Крім того, під час проведення обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 20 купюр номіналом 100 доларів США з наступними серіями та номерами: 1 купюра KL85774050B, 1 купюра HG84530803A, 8 купюр KB45851814M, 10 купюр KB88951849M.
18.05.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, та просив задовольнити у повному обсязі.
Адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та сам підозрюваний ОСОБА_7 заперечували проти накладання арешту на майно.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження вилучених у ОСОБА_7 20 купюр номіналом 100 доларів США, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки зазначені об`єкти зберегли на собі сліди злочину, тобто мають значення речового доказу, а також враховуючи те, що грошові кошти, які знаходяться на карткових рахунках, на обслуговування, яких випущені банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 », № НОМЕР_5 «Національний банк Кредит» № НОМЕР_6 », «UniCredit Bank» № НОМЕР_7 та грошові кошти в іноземній валюті, а саме 900 доларів США, 1650 Швейцарських франків, 5610 фунтів стерлінгів, ланцюжок із хрестиком жовтого кольору, які виявлені під час особистого обшуку ОСОБА_7 та за місцем його фактичного проживання, можуть бути конфісковані у разі винесення судом обвинувального вироку.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 131-132, 170-171 КПК України, -
Клопотання прокурора військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_7 , обшуку у службовому кабінеті останнього та за місцем його фактичного проживання, а саме:
-грошові кошти, які знаходяться на карткових рахунках, на обслуговування, яких випущені банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 », № НОМЕР_5 , «Національний банк Кредит» № НОМЕР_6 », «UniCredit Bank» № НОМЕР_7 та самі банківські картки з вищевказаними номерами;
-20 купюр номіналом 100 доларів США з наступними серіями та номерами: 1 купюра KL85774050B, 1 купюра HG84530803A, 8 купюр KB45851814M, 10 купюр KB88951849M;
-900 доларів США, 1650 Швейцарських франків, 5610 фунтів стерлінгів, ланцюжок із хрестиком жовтого кольору.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору, підозрюваному.
Ухвала слідчого судді про накладення арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1