Справа № 755/7083/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005848 від 24.04.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.12.2009 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

-26.04.2013 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 1 місяця позбавлення волі,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

25 квітня 2016 року слідчий Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , враховуючи наявність обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у мотивувальній частині клопотання, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, враховуючи те, що ОСОБА_6 будучи раніше судимий за аналогічіні злочини, проте продовжив злочинну діяльність і вчинив новий злочин, може впливати на потерпілого та свідків, не має місця роботи, що свідчить про можливість ухилитись від органів досудового розслідування та суду і продовжити кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до шести років та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник та підозрюваний просили відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації підозрюваного, який проживає разом з батьками, має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працевлаштований.

Вислухавши думку учасників, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ст. 107 ч. 1 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він 24 квітня 2016 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у вищевказане приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення, ОСОБА_6 з корисливих спонукань, підійшов до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в будинку АДРЕСА_2 , де впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходиться в даному кафе, яке належить власнику вказаного кафе ОСОБА_8 . Перебуваючи біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у вищезазначеному будинку, ОСОБА_6 шляхом зламу рами вікна, яке розташоване на першому поверсі приміщення будинку, проник в приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в будинку АДРЕСА_2 , де, оглянувши приміщення, підготував для викрадення майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: два пульти охорони вартістю 3000 гривень кожен; аудіоколонка вартістю 200 гривень. В подальшому ОСОБА_6 , з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на місце приїхали співробітники поліції та затримали останнього у приміщенні вказаного кафе.

За вказаним фактом, 24.04.2016 року відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0005848.

24 квітня 2016 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_6 був затриманий, цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий обґрунтовує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом, протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, потерпілого, підозрюваного, іншими матеріалами.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_6 .
Зокрема, як встановлено в суді під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., разом зі своїми батьками. Його матір, ОСОБА_9 , яка є власником квартири, звернулась до суду із заявою, в якій просила застосувати до її сина ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, ти самим дала згоду на перебування підозрюваного під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи викладене,з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, який не працює, не одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судимий, слідчий суддя приходить до висновку що до підозрюваного ОСОБА_6 , може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0005848 від 24.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України по відношенню до підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_6 не більше 60 днів до 02 години 30 хвилин 22 червня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, або суду у визначений ними час;

-цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ управління поліції у Дніпровському районі Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: