Справа № 534/609/16-к
Провадження №1-кп/534/80/16
Вирок
Іменем України
08 липня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін:
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Горішні Плавні матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 000901, 000434, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше судимого:

21 жовтня 2015 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. Ухвалою суду від 16 травня 2016 року покарання у вигляді штрафу у відповідності до положень ч.5 ст.53 КК України замінене покаранням у вигляді 100 годин громадських робіт.

за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
встановив:
Обвинувачений протягом періоду з липня 2015 року до квітня 2016 року вчинив ряд повторних тяжких злочинів проти власності за таких обставин:
10 липня 2015 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства № НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_2 , де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом віджиму гаражних воріт проник до гаражу № НОМЕР_2 в блоці № НОМЕР_3 , звідки викрав: болгарку марки «BOSH», вартістю 4000 грн., електролобзик марки «Фіолент» вартістю 3000 грн., фрезерувальний станок марки «Фіолент», вартістю 4000 грн., шуруповерт марки «Einhell», вартістю 800 грн., шуруповерт марки «Einhell», вартістю 800 грн., дві шліфувальні машини марки «Makita», вартістю 2500 грн. та марки «DVT», вартістю 800 грн., електродриль «DVT», вартістю 800 грн., бурмашину вартістю 800 грн., маятникову пилку марки «Джет», вартістю 5000 грн., два водолазні костюми вартістю 1300 грн., та 400 грн. відповідно, ласти «Акванавт» вартістю 200 грн. та металошукач «Fisher», вартістю 9000 грн.
Під час вчинення згаданої крадіжки ОСОБА_4 також умисно, незаконно, заволодів мопедом марки «Viper», 2007 року випуску, вартістю 7000 грн., і разом з викраденим з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 40 400 гривень.
В продовження злочинної діяльності, в кінці вересня 2015 року, (точна дата вчинення злочину органом досудового розслідування та судом не встановлена), ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства № НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_2 , де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа до гвинтового замка гаражних воріт, проник до гаражу № НОМЕР_4 , звідки викрав: електролобзик «Фіолент», вартістю 500 грн., шліфувальну машинку «Титан», вартістю 700 грн., електровикрутку «Метабо», вартістю 4800 грн., шліфувальну машину «Енхель», вартістю 700 грн., електролобзик «Black & Dacker», вартістю 1600 грн., шліфувальну машину «Брау крафт», віртістю 700 грн., велосипед «Вінер», вартістю 2500 грн., гумовий човен «Колібрі», вартістю 6000 грн., нівелір «Джогер 20», вартістю 4800 грн., перфоратор «Мокіто», вартістю 4000 грн., болгарку «Фіолент» вартістю 1600 грн., три спінінги «Крокодил», кожен вартістю 260 грн. відповідно та бур вартістю 600 грн. і з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 29 280 гривень.

В продовження злочинної діяльності, на початку жовтня 2015 року, (точна дата вчинення злочину органом досудового розслідування та судом не встановлена), ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства «Залізничник», розташованого в м. Горішні Плавні (Комсомольськ) по вул. Строни, 9-А, де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа до гвинтового замка гаражних воріт проник до гаражу № НОМЕР_5 , звідки викрав: перфоратор марки «DWT», моделі 850, вартістю 1500 грн., шуруповерт «Enhell» жовтого кольору, моделі Bavaria 18 V, вартістю 250 грн., паяльник для труб, вартістю 150 грн., дві пляшки коняку, об`ємом 0,5 л. кожна, марки «Таврія Каховський», вартістю 45 грн. кожна, компресор марки «FORTE», моделі VFL50, вартістю 1900 грн., контролер полива марки ELC 601i, вартістю 1800 грн. та автомобільну зарядку до телефону марки «Sumsung», вартістю180 грн. і з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5 870 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 січня 2016 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства № НОМЕР_6 , розташованого в АДРЕСА_3 , де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа до гвинтового замка гаражних воріт, проник до гаражу № НОМЕР_5 , звідки викрав: бензопилу марки «Stihl», вартістю 3500 грн., тример, вартістю 1500 грн., шатер-палатку, вартістю 1300 грн., 8 банок фарби «Зебра» загальною вартістю 480 грн., 7 банок фарби ПІ загальною вартістю 420 грн., гумовий човен марки «Магелан» вартістю 3000 грн., електрозварювальний апарат марки «Едон», вартістю 1700 грн. та 4 упаковки електродів «Моноліт» загальною вартістю 280 грн. і з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 12 180 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22 квітня 2016 року близько 01-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи під судовим слідством, з метою викрадення чужого майна прибув до підвального приміщення будинку, розташованого в АДРЕСА_4 , де таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом пошкодження серцевини навісного замка проник до приміщення кладової № 33, звідки викрав: електродриль марки «ИЭ-1048Э» вартістю 219 грн., ударну дриль марки «CRAFT», моделі «CPD-13/820KS», вартістю 647 грн., перфоратор марки "Енхель" вартістю 900 грн. та шліфувальну машинку марки "Штиль", вартістю 1300 грн. і з місця вчинення злочину зник, внаслідок чого заподіяв власнику викраденого майна - ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3 066 гривень.
Сам обвинувачений свою вину визнав за п`ятим епізодом пред`явленого обвинувачення, заперечивши особисту причетність до вчинення перших чотирьох епізодів інкримінованої йому злочинної діяльності. Наявність вилучених під час обшуку його помешкання речей, що стали предметом викрадення, пояснив, тим, що на прохання особи, прізвище якої не може назвати через побоювання за особисту безпеку, збував згадані речі до ломбарду.

Втім, представлені у справі доказу дають суду підставу дійти висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні усіх п`яти інкримінованих злочинах з таких підстав:

Всі допитані судом потерпілі підтвердили суду механізм проникнення до належних їм гаражів /що узгоджується із змістом протоколів оглядів місць подій, зокрема в частині виявлених на гаражах ушкоджень /а.с. 102-105, 156, 195-198, 208-214/, дати вчинених крадіжок та об`єм викраденого майна. Четверо з п`яти / ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 / заявляють у справі цивільні позови з вимогою відшкодування завданої матеріальної шкоди та компенсації моральних збитків.

Непрямо причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих злочинів була підтверджена суду також показаннями ОСОБА_12 , який показав, що на прохання ОСОБА_4 декілька раз здавав до ломбарду за власним паспортом ряд речей, що підтверджується в матеріалах справи письмовими доказами - відповідними квитанціями (а.с.187-193) та інформацією ломбарду щодо історії чисельних звернень до ломбарду, як ОСОБА_12 (а.с. 199-200), так і самого ОСОБА_4 (а.с. 220) на предмет здачі речей, частина яких є власністю потерпілих у даному провадженні, а відтак свого часу стала безпосереднім об`єктом вчинюваних крадіжок.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які залучались органом досудового розслідування в якості понятих під час проведення слідчих експериментів з участю обвинуваченого (а.с. 118-123, 137-149) підтвердили суду добровільність наданих під час згаданої слідчої дії показань обвинуваченого та проявлену ним ініціативу щодо визначення місць розташування гаражів, де вчинялись крадіжки.

Крім того, частина викраденого у потерпілих майна була вилучена органом досудового розслідування під час проведення обшуку помешкання обвинуваченого (а.с. 165-166), та гаража, який знаходився в його користуванні (а.с. 157,158-159), що також непрямо підтверджує його причетність до вчинення інкримінованих злочинів.

Отже, аналіз досліджених у справі доказів дає суду всі підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів і наголосити на тому, що його умисні дії, які виразились в таємному, повторному викраденні чужого майна, пов`язаному з проникненням в приміщення, рівно як і незаконне заволодіння ОСОБА_4 транспортним засобом за наявності кваліфікуючих ознак повторності та проникнення в приміщення, органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України та ч.2 ст.289 КК України кваліфіковані вірно.

Заперечення ОСОБА_4 власної причетності до вчинення інкримінованих злочинів розцінене судом нічим іншим, як спробою тлумачити події у вигідному для себе світлі /визнання власної вини за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 за переконанням суду пов`язане лише із фактом затримання ОСОБА_4 самим потерпілим на місці вчинення злочину після вчиненої ним крадіжки із сумкою та чисельними ключами/, а наведені ним обґрунтування /зокрема відсутність прямих доказів його причетності/, які за його посиланням є свідченням його невинуватості, не є обставинами які в сенсі вимог ст..84 КПК України виключають інші, представлені у справі докази, в т.ч. непрямі /зокрема чисельність вилучених під час обшуку викрадених предметів, та представлена ломбардом історія чисельних звернень до ломбарду як ОСОБА_12 так і самого ОСОБА_4 /, є доказами, які за елементарною логікою виключають випадковість або збіг обставин, як на тому наполягає сам обвинувачений і які у своєму логічному зв`язку, у відповідності до положень ст..85 КПК України за умови їх належності визнаються законом такими, що можуть підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Крім того, наявність чисельних попередніх вироків, якими ОСОБА_4 був засуджений за вчинення умисних, в т.ч. тяжкого злочину проти власності, дають суду право, у відповідності до положень ч.3 ст.88 КПК України вважати дану обставину допустимим доказом тому, що інкриміновані за загаданим провадженням кримінальні правопорушення узгоджувались із певною звичкою обвинуваченого до вчинення правопорушень, направлених проти власності.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні ОСОБА_4 злочини є тяжким, і враховує розмір значних завданих ними матеріальних збитків, які на час розгляду справи судом залишаються невідшкодованими.

В якості обставини, що пом`якшує покарання, судом прийнятий факт визнання обвинуваченим своєї вини за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 .

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Від проходження медичного огляду обвинувачений відмовився (а.с. 234). Згідно із представленою довідкою (а.с. 116), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Проживає разом з матір`ю (а.с 114). За місцем проживання характеризується як особа, яку «протягом тривалого часу на протязі доби безперервно відвідують особи сумнівної зовнішності, що створює дискомфорт мешканцям будинку (а.с. 115). До взяття під варту не працював, зі слів обвинуваченого існує за рахунок випадкових заробітків у приватних осіб.

Має судимість за вчинення умисного злочину проти власності. Ухвалою суду від 16 травня 2016 року покарання у вигляді штрафу у відповідності до положень ч.5 ст.53 КК України замінене покаранням у вигляді 100 годин громадських робіт. Згідно із повідомленням начальника Комсомольського МВ КВІ (а.с. 254) станом на 01 липня 2016 року засуджений фактично не відпрацював жодної години громадських робіт

Інші характеризуючі дані в матеріалах справи на особу обвинуваченого не представлені.

Вирішуючи питання про вид та міру кримінального покарання, суд з врахуванням роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання», приймаючи до уваги ту обставину, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину і знову вчинив ряд умисних тяжких злочинів, зокрема під час відбування покарання за попереднім вироком та під час судового слідства зокрема, приймаючи до уваги також тяжкість наслідків та розмір заподіяної кожному із власників матеріальної шкоди, яка залишається невідшкодованою на час розгляду справи судом, з врахуванням положень ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів, суд вважає, що відбувати покарання ОСОБА_4 повинен в лише в умовах ізоляції від суспільства. Загальний строк покарання, в т.ч. за сукупністю вчинених злочинів та вироків визначений судом з врахуванням пом`якшуючої покарання обставини визнання обвинуваченим своєї вини за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 .

Приймаючи до уваги, що замінене ухвалою Комсомольського міського суду від 16 травня 2016 року покарання у вигляді штрафу покаранням у вигляді 100 годин громадських робіт у відповідності з ч.3 ст.72 КК України складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд у відповідності до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання» «при ухваленні вироку та призначенні
покарання, яке згідно з частиною 3 статті 72 КК (2341-14) за
сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає,
незважаючи на це застосовує вимогу статті 71 КК
(2341-14)» і остаточне покарання за сукупністю вироків визначає у виді
сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та
покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне
виконання.
Вирішуючи питання щодо заявлених потерпілими позовів ( а.с 37-38,42-43,44-45,93-94) суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість викраденого майна по справі встановлена органам досудового розслідування, жодним учасником у справі не оспорюється, а відтак, заявлені потерпілими вимоги підлягають повному задоволенню. Цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в частині вимог щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди задоволені судом з врахуванням вартості частково повернутого потерпілим на стадії досудового розслідування майна. (а.с. 171,202)

Покладаючи на обвинуваченого обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо вимог потерпілих про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, потерпілі зазначили, що через протиправність дій обвинуваченого виникли психотравмтичні фактори, що спричинили негативні емоції та переживання, призвели до погіршення здоров`я та вплинули на реалізацію планів та ділових стосунків.

Душевні страждання відчувають до наступного часу. Моральну шкоду ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 оцінюють в розмірі 5 000 грн. кожен, ОСОБА_7 сумою 1 000 грн. відповідно.

Висновок щодо протиправності діяння ОСОБА_4 та його вини у скоєному зроблений судом при наданні правової оцінки його діям.

Наявність моральної шкоди обґрунтована потерпілими обставинами, які вони повністю довели суду, а відтак, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, заявлені ними позови в частині вимоги відшкодування завданої моральної шкоди суд вважає обґрунтованими повністю і наголошує про наявність підстав для їх повного задоволення.

Питання про речові докази та судові витрати (а.с. 215) у справі вирішене судом у відповідності до положень ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та признати покарання відповідно:

за ч.3 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна.

У відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно до відбуття ОСОБА_4 за сукупністю вчинених злочинів призначити покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
У відповідності до положень ст..71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину заміненого ухвалою Комсомольського міського суду від 16 травня 2016 року покарання у вигляді 100 годин громадських робіт і остаточно до відбуття за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та 100 годин громадських робіт.
Покарання у вигляді 100 годин громадських робіт підлягає окремому виконанню.

До вступу вироку в законну силу з метою забезпечення виконання судового рішення обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід залишити попереднім - тримання під вартою.

Строк покарання відраховувати з 11 год. 30 хв. з 06 липня 2016 року.
Цивільні позови потерпілих задовольнити повністю. Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 29 020 грн. та компенсацію моральних збитків в сумі 5 000 грн., на користь потерпілого ОСОБА_7 - 5 870 грн. матеріальної шкоди та компенсацію моральних збитків в сумі 1 000 грн., на користь потерпілого ОСОБА_8 - 7 480 грн. матеріальної шкоди та компенсацію моральних збитків в сумі 5 000 грн., на користь потерпілого ОСОБА_9 3 066 грн. матеріальної шкоди та компенсацію моральних збитків в сумі 5 000 грн. відповідно.

На користь держави стягнути з засудженого витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи в сумі 351 грн. 84 коп.

Речові докази у справі (а.с. 167, 180-181) за належністю повернути засудженому, інші - залишити на зберіганні в камері схову речових доказів Комсомольського ВП Кременчуцького ВП ГУ НП.

На вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення учасниками провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1 .

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1