АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1764/2016 р. Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням із процесуальним керівником - прокурором відділу Департаменту процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що входять до складу комплексу будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: котельні загальною площею 1627,4 кв. м., теплопостачання загальною площею 264.6 кв. м, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 2586, виданого 30.12.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 із забороною розпоряджатися вказаним нерухомим майном та використовувати його.

В ухвалі слідчий суддя, посилаючись на положення ч. 1, ч. 7 ст. 170 КПК України вказав, що зазначені в клопотанні об`єкти нерухомості є безпосереднім предметом вчинення злочину, яким спричинено збитки у розмірі 8 157 121 грн., а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно для недопущення їх подальшого відчуження.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_7 посилається на те, що слідчим суддею накладено арешт на майно, яке в законний спосіб придбано апелянтом, який є добросовісним та законослухняним набувачем, оскільки офіційно виграв аукціон та сплатив суму, яка є вищою від ринкової вартості майна.
Крім того, автор апеляційної скарги зазначає, що статусу підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого у даному кримінальному провадженні він не має.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, поясненняпрокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Генеральною прокуратурою України розслідується кримінальне провадження № 000924 від 20.05.2015 року за фактом незаконного відчуження державного майна під час реалізації майна державного підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» за заниженою вартістю на користь зацікавлених та підконтрольних комерційних структур, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
08 квітня 2016 року клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням із процесуальним керівником - прокурором відділу Департаменту процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, що входять до складу комплексу будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: котельні загальною площею 1627,4 кв. м., теплопостачання загальною площею 264.6 кв. м, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

13 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва дане клопотання старшого слідчого задоволено.
Задовольняючи клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 000924, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов висновку, що зазначені в клопотанні об`єкти нерухомості є безпосереднім предметом вчинення злочину, яким спричинено збитки у розмірі 8 157 121 грн.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 191 КК України, характеризується вчиненням дій, пов`язаних з привласненням, розтратою, заволодінням чужим майном.
Разом з тим, з викладених в ухвалі слідчого судді фактичних обставин кримінального провадження, в рамках якого ставиться питання про накладення арешту на майно, неможливо віднайти логічного і правового взаємозв`язку між об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та майном, яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_7 , на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою слідчого судді.
Вимоги закону стосовно перевірки достатності доказів, які вказують на вчинення злочину, слідчим суддею залишені поза увагою, чим порушено вимоги ст. ст. 132, 173 КПК України.
В ухвалі не наведено посилань на жоден доказ вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та не проаналізовано докази в контексті тих обставин кримінального провадження, які мають відношення до майна, яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_7 .

Крім того, той факт, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, також підтверджує те, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
В свою чергу, колегія суддів наявності таких доказів не вбачає.
Як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, не встановлено належним чином правової підстави для накладення арешту на майно, а саме на об`єкти нерухомого майна, що входять до складу комплексу будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу, накладаючи арешт на майно, зазначені в ухвалі слідчого судді, слідчий суддя, в порушення вимог закону, не забезпечив своїм рішенням розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що входять до складу комплексу будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: котельні загальною площею 1627,4 кв. м., теплопостачання загальною площею 264.6 кв. м, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 2586, виданого 30.12.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 із забороною розпоряджатися вказаним нерухомим майном та використовувати його, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором відділу Департаменту процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , по накладенню арешту на об`єкти нерухомого майна, що входять до складу комплексу будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: котельні загальною площею 1627,4 кв. м., теплопостачання загальною площею 264.6 кв. м, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 2586, виданого 30.12.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 із забороною розпоряджатися будь яким чином вказаним нерухомим майном та використовувати його, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4