"12" жовтня 2016 р. Справа № 363/4384/15-к
УХВАЛА
Іменем України
12 жовтня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002021 щодо ОСОБА_4 за ч. 2 і ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
прокурор висловився щодо призначення судового розгляду, підстав для повернення обвинувального акту не вбачав.

Захисник ОСОБА_5 клопотала про повернення обвинувального акту, який вимогам КПК України не відповідає. Зокрема розмір завданої матеріальної шкоди стороною обвинувачення всупереч вимог ч. 2 ст. 242 КПК України на підставі експертного висновку не встановлено. Формулювання обвинувачення є неконкретним, не містить мотивів і мети інкримінованих злочинів, а реєстр матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України не відповідає. Обвинувачений підтримав захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з тим згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають:

подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Вимогами ст. 242 КПК України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням.

Вказані норми є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Аналізуючи норми статей 91, 92, 242, 291 КПК України в системному зв`язку, слід дійти висновку, що розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням може бути встановлений, а відтак і викладений як такий в обвинувальному акті, тільки з дотриманням вимог ст. 242 КПК України. Проте з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається недотримання вказаних імперативних вимог Закону й визначення розміру шкоди всупереч викладеного. Зазначене порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, у тому числі право на захист.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, з чого випливає, що формулювання обвинувачення повинно бути конкретним.

Формулювання обвинувачення викладене в обвинувальному акті від 16.10.2015 року не містить мотивів вчинення злочинів, як обов`язкових для доказування обставин (ст. 91 КПК України).

Крім того за обвинувальним актом від 16.10.2015 року в обвинуваченні не викладено, чи мав можливість ОСОБА_4 після викрадення майна розпорядитися ним, а якщо злочин є закінченим, то яким чином він розпорядився викраденим.

Разом з тим всупереч вимог статей 109, 111, 283, 290, 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинувальним актом від 29.09.2015 року не містить часу проведення ряду процесуальних дій, а реєстр за обвинувальним актом від 16.10.2015 року повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів у розумінні вказаних вимог Закону.

Беручи до уваги викладене у вказаному визначається невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

З цих підстав обвинувальний акт до судового розгляду призначений бути не може, який вимогам КПК України не відповідає і підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314-317, 372 КПК України,

ухвалив:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002021 щодо ОСОБА_4 за ч. 2 і ч. 3 ст. 185 КК України повернути Вишгородському відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя