АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1312/16 Справа № 205/2725/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2016 року, постановлену щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, раніше судимого,
за участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
у режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2016 року, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання. В обґрунтування скарги захисник зазначає, що ОСОБА_9 відбув частину строку необхідну для застосування положень ст. 81 КК України із урахуванням ухвали суду від 16 лютого 2016 року, якою засудженому зараховано у строк відбутого покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Разом з тим, під час відбування покарання до засудженого застосовувались заохочення за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці, та жодних стягнень не застосовувалось. Окрім того, за період відбування покарання ОСОБА_7 додержувався режиму утримання, правил поведінки і взаємного спілкування у колективі, а також відвідував заняття за програмами диференційно-виховного впливу. Окрім того, судом не було взято до уваги, що на момент розгляду клопотання засудженого, ОСОБА_7 був хворий на активну форму туберкульозу, є інвалідом 2 групи, має патологію функції зору, що обмежує його активну трудову діяльність, у зв`язку з чим він не міг залучатися до суспільно-корисної праці у виправній колонії.
Ухвалою суду було залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2013 року.
Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, послався на те, що ОСОБА_7 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення та до нього не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України, оскільки за час відбування покарання характеризувався посередньо та більше одного заохочення за сумлінне ставлення до праці або іншу сумлінну поведінку не мав.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та захисника, які прохали ухвалу суду скасувати та застосувати до засудженого положення ст. 81 КК України, прокурора, який заперечував проти цього, дослідивши доводи скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до такого.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 345 КПК України вбачається, що судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом. Після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою головуючий з`ясовує, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.

В силу ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений та відповідно засуджений мають право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

На переконання колегії суддів, місцевим судом, під час судового розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2013 року, вказаних вимог закону дотримано не було.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про отримання засудженим пам`ятки про права та обов`язки.

Окрім того, як вбачається із звукозапису та журналу судового засідання від 06 травня 2016 року, суд під час розгляду вказаного клопотання, не з`ясував у засудженого чи зрозумілі йому його права та обов`язки, і не роз`яснив йому їх, зокрема, право на захист.

При цьому, судом не було з`ясовано у засудженого чи укладав він договір про надання правової допомоги із захисником та про необхідність отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених законом, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що засуджений був позбавлений можливості захищати свої інтереси у суді першої інстанції належним чином через порушення його права на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що при постановленні ухвали щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що, відповідно до вимог ст. ст. 412, 415 КПК України, є безумовною підставою для його скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Частиною 2 статті 415 КПК України передбачено, що, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
У зв`язку з чим, скасовуючи ухвалу через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення всіх доводів апеляційної скарги захисника, однак вважає, що вони, підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.
Отже, при новому розгляді у суді першої інстанції, з урахуванням всіх обставин провадження, с дотриманням прав всіх учасників судового провадження, слід ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2016 року задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4