Справа № 344/5476/16-к
Провадження № 1-в/344/197/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Івано-Франківської ОПЛ №3 ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання зміни примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :
Івано-Франківська ОПЛ №3 звернулася до суду з заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник Івано-Франківської ОПЛ №3 заяву підтримав, зокрема зазначив, що ОСОБА_6 проходить лікування в даному психіатричному закладі із звичайним наглядом з 31.07.2013 року. Вважає, що на даний час лікування ОСОБА_6 ефективне, стан його здоров`я стабілізувався. Зазначив, що можливе погіршення психічного стану в разі нерегулярного вживання ОСОБА_6 призначених йому медичних препаратів. Просив суд задовольнити дану заяву та припинити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба у їх застосуванні.

ОСОБА_6 у судовому засіданні також просив суд задовольнити таку заяву.

Захисник просила суд прийняти рішення відповідно до вимог КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви, вважає, що враховуючи наявність ризиків вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь підстав для припинення примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 - немає.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 02.07.2010 року, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.11.2011 року примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом щодо ОСОБА_6 були змінені на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 27.06.2013 року ОСОБА_6 були змінені примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Ухвалами Івано-Франківського міського суду від 05.03.2014 року 09.09.2014 року, 10.03.2015 року, 28.09.2015 року ОСОБА_6 було продовжено примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 514 КПК України та ст. 95 КК України, розгляд питання про зміну застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, до якого додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на даний час хворіє психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, стабільний виражений дефект особи по психотоподібному типу, ремісія «С», у зв`язку з чим останній вчинив діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України і щодо нього судом було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

У доданому до вказаної заяви висновку комісії лікарів-психіатрів №27 від 23.03.2016р. зазначено, що у ОСОБА_6 спостерігається покращення психічного стану. Проте, належних обґрунтувань та наведення відповідних мотивацій щодо необхідності припинення таких примусових заходів, як того вимагає ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, у даному висновку лікарів - немає.

Крім того, даний висновок повністю суперечить і є протилежним за змістом висновкам комісії лікарів-психіатрів тієї ж Івано-Франківської ОПНЛ №3 від 12.08.2015 року та 03.09.2014 року, які були предметом попередніх судових розглядів і в яких було зроблено висновок про нестабільність психічного стану ОСОБА_6 , наявність потреби у тривалішому лікуванні, і що він потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

За таких обставин, враховуючи порівняно невеликий проміжок часу, який минув з моменту попереднього висновку, при тому, що зважаючи на психічні захворювання ОСОБА_6 , суспільну небезпечність вчинених ним діянь, необхідно тривалий час для його лікування та стабілізації психічного стану хворого, суд вважає, що комісійний висновок лікарів-психіатрів №27 від 23.03.2016р. є непереконливим, а зроблені в ньому висновки щодо стабілізації психічного стану ОСОБА_6 з врахуванням аналізу та оцінки всіх зібраних у провадженні доказів є суперечливими в тому числі по відношенню до раніше зроблених висновків.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, висновок комісії лікарів-психіатрів, дані про особу ОСОБА_6 , а також те, що він раніше порушував режим лікування, самовільно залишав психіатричний заклад, у зв`язку з чим лікарня зверталася до УМВС України в Івано-Франківській області, у якого, згідно показань у судовому засіданні лікуючого лікаря-психіатра, можливе погіршення психічного стану в разі нерегулярного вживання призначених йому медичних препаратів, а також враховуючи всі конкретні обставини провадження, те, що останній на даний час продовжує хворіти на психічне захворювання, потребує постійного лікування і у разі припинення примусових заходів медичного характеру - можливий рецидив вчинених діянь, суд вважає, що з метою запобігання вчинення суспільно небезпечних діянь, визначених законом підстав для припинення застосування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру - на даний час не має.

За таких обставин, у задоволенні даної заяви Івано-Франківської ОПЛ №3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - слід відмовити.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 92-95 КК України, керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні заяви Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні № 3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1