Справа №: 398/4652/14-к
ПОСТАНОВА
Іменем України
"17" червня 2016 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії скаргу ОСОБА_4 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови від 23 лютого 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ст.115,121,296,396 КК України.

Скаргу мотивує тим, що дослідча перевірка проведена не в повному обсязі, без належної перевірки обставин, а висновки слідчого суперечать фактичним матеріалам справи, оскільки вказані особи спричиняли тілесні ушкодження, ОСОБА_5 мав мотив на вчинення злочину, об`єкти нерухомості, де спричинялись тілесні ушкодження та автомобіль, на якому перевозили ОСОБА_9 , належав ОСОБА_5 . Вважає, що в постанові невірно зазначено часовий проміжок вчинення злочину, помилково зазначено, що між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт, проте останнього він бачив лише 1 раз і нетривалий час. Крім того, не погоджується з висновками судово-медичної експертизи.

Зазначав, що постанова перебуває на 215 аркуші 1 тому кримінальної справи, проте він її отримав значно пізніше. Однак копію постанови до скарги не надав, що унеможливлювало розгляд справи, матеріали якої перебували в апеляційному суді Кіровоградської області.

Згідно з листом-відповіддю в.о.начальника Олександрійського РВ УМВС України від 25.03.2015 року відмовний матеріал за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надати суду неможливо, оскільки цей матеріал знищено за строками давності у відповідності до вимог наказу МВС №519 від 04.06.2002 року.

31 травня 2016 року з апеляційного суду Кіровоградської області надійшли матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , після ознайомлення засудженого з цими матеріалами.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виправній колонії №80, судовий розгляд скарги в режимі відеоконференції не відбувся через технічні причини зі сторони виправної колонії, а тому суд, заслухавши думку прокурора, враховуючи тривалий час розгляду матеріалів скарги та після вжиття заходів щодо участі скаржника в судовому засіданні, вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність скаржника.

Прокурор ОСОБА_3 просила залишити скаргу без задоволення, оскільки з матеріалів кримінальної справи та самої постанови від 23 лютого 2007 року вбачається, що вона є законною. Так, в постанові зазначено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили також удари потерпілому ОСОБА_13 , проте на виконання вимог постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» слід виокремлювати тілесні ушкодження, які в своїй сукупності і спричинили наслідки у вигляді смерті. Так, висновок слідчого про відсутність у діяннях зазначених вище осіб зроблено на підставі експертизи. Якщо особа не погоджується з висновками експертизи, вона має зазначити підстави, проте скаржник цього не вказав. Крім того, законним є висновок щодо відсутності складу злочину в діяннях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.ст.296, 396 КК України, оскільки відповідно удари наносились не в громадському місці та свідки коли вивозили ОСОБА_13 на відстійники не могли передбачити наслідки у вигляді смерті. Крім цього, всі доводи скаржника були предметом розгляду в судах 3 інстанцій та вирок Олександрійського міськрайонного суду від 04 жовтня 2013 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання строком на 8 років, залишено без змін.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу слід залишити без задоволення.

Заявник ОСОБА_4 оскаржує постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи, прийняту за правилами КПК 1960 року.

Пунктом сьомим розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року передбачено, що всі процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності.

Відповідно до вимог ст. 236-2 КПК України 1960 року, розглядаючи скаргу на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи, суд повинен витребувати матеріали, на підставі яких відмовлено у порушенні справи, ознайомитися з ними та перевірити, чи були при відмові у порушенні справи виконані вимоги ст. 99 КПК України 1960 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 оскаржує постанову слідчого від 23 лютого 2016 року, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ст.115,121,296,396 КК України. Дана постанова винесена в межах кримінальної справи відносно ОСОБА_4 (а.с.215).

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Ухвалами Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.12.2013 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.06.2015 року зазначений вирок залишено без змін.

Згідно з листом-відповіддю в.о.начальника Олександрійського РВ УМВС України від 25.03.2015 року відмовний матеріал за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надати суду неможливо, оскільки цей матеріал знищено за строками давності у відповідності до вимог наказу МВС №519 від 04.06.2002 року.

Суд погоджується з доводами прокурора про відсутність підстав для скасування постанови слідчого від 23.02.2007 року, оскільки зі змісту самої постанови вбачається, що вона є вмотивована та обґрунтована. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що висновки слідчого ґрунтуються на матеріалах справи.

Також в рамках даної кримінальної справи питання законності вироку та розслідування було предметом розгляду судом першої інстанції, та вирок суду був залишений без змін судами апеляційної та касаційної інстанції.

Аналізуючи встановлені по справі обставини слід відзначити, що перевірка щодо наявності в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ст.115,121,296,396 КК України, проведена повно і при цьому достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину, не встановлено.

Оскільки ч. 2 ст. 94 КПК України передбачена можливість порушення кримінальної справи лише в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, підстави для скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відсутні, а тому скаргу ОСОБА_4 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 236-1,236-2 КПК України 1960 року, п.7 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_14 про відмову в порушенні кримінальній справі відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст.115,121,296,396 КК України, від 23 лютого 2016 року - залишити без задоволення.

На постанову протягом семи діб з дня її отримання може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Слідчий суддя