В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці угоду про примирення, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №1-кп/130/107/2016 (130/545/16-к), обвинувальний акт по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2016 р. за №0000199 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Жмеринка, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

20.02.2016 року близько 17.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись в житловій кімнаті будинку АДРЕСА_2 , внаслідок раптово виниклого умислу на таємне викрадення чого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «SAMSYNG GALAXY STAR Plus» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 в чохлі чорного кольору та із сім картою, які для потерпілої ОСОБА_5 не представляють матеріальної цінності, який знаходився у скляній вазі біля телевізора, у вказаній житловій кімнаті будинку. Згідно довідки вартості ПП « ОСОБА_6 » від 25.02.2016 року, вартість мобільного телефону марки «SAMSYNG GALAXY STAR Plus» білого кольору станом на 20.02.2016 року становить 1000 грн. ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1000,00 грн.
Вказані дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Витрат на залучення експертів в ході досудового розслідування немає.
Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2
10.03.2016 р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.
Відповідно до зазначеної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому в обсязі підозри злочині за ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, що викладені в обвинувальному акті, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, добровільно дав згоду на укладення угоди, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, потерпіла претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. Сторони примирились між собою. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Угода підписана сторонами.
Розглядаючи в порядку ст.314 ч. 3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного: відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. У разі, якщо в кримінальному провадженні беруть участь кілька потерпілих від одного кримінального правопорушення, угода може бути укладена та затверджена лише з усіма потерпілими.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, не заперечує проти затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання за вчинений злочин, дату вчинення злочину в обвинувальному акті та угоді вважає опискою, що не є перешкодою для її затвердження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, добровільно дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, розуміє, що визначена міра покарання вимагає наявність коштів на сплату штрафу, штраф сплатить. Із обсягом і вартістю викраденого погодився. Пояснив, що 20.02.2016 року він перебував у своєї двоюрідної сестри ОСОБА_5 в гостях в АДРЕСА_2 , де помітив чужий мобільний телефон, який викрав, здав в ломбард, кошти потратив на власні потреби. Потім після звернення потерпілою до правоохоронних органів, викупив телефон та повернув потерпілій, просив вибачення, вони примирились. У вчиненому кається, шкоду потерпілому ним відшкодовано.
ОСОБА_5 , яка визнана потерпілою під час судового розгляду справи, просила затвердити вказану угоду. Крадіжку телефону було вчинено 20.02.2016 року приблизно о 17..00 годині ОСОБА_4 , який не є її близьким родичем чи членом сім`ї, у трудових відносинах не перебуває. Шкоду їй дійсно відшкодовано, вона пробачила ОСОБА_4 , телефон та сім-карту їй повернуто, чохол для неї не має матеріальної цінності. Дала згоду на визначену в угоді міру покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, є злочином проти власності, від якого є потерпілий, шкоду злочином відшкодовано. ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, виконає призначене покарання. Потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим угоди про примирення, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Вона жодних претензій до обвинуваченого не має, шкода їй відшкодована, вона його пробачила та примирилась.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між потерпілим від одного злочину у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000199 дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 20.02.2016 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання.
Речовий доказ підлягає залишенню у володільця згідно ст. 100 КПК України та відповідно до матеріалів провадження.
Цивільний позов відсутній.
Судових витрат у справі не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченого не обирався (а.с. 8)
Відповідно до ст.ст.65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 10.03.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000199 від 23.02.2016 року в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 10.03.2016 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «SAMSYNG GALAXY STAR Plus» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору, що переданий на зберігання потерілій ОСОБА_5 , - залишити у її володінні.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар