пр. № 1-кп/759/396/16
ун. № 759/4807/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012996 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого - ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

До Святошинського районного суду м. Києва 31 березня 2016 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012996 від 25 грудня 2015 року, з додатками, стосовно обвинуваченогоОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , просили суд, затвердити угоду про примирення, яка була укладена 08 червня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Під час судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_3 , що він цілком розуміє права передбачені пунктом 1 частини четвертої ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.
Також, під час судового засідання судом з`ясовано в потерпілого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_4 , який просив затвердити надану потерпілим та обвинуваченим угоду про примирення, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінально-процесуального законодавства суд, вважає що угода про примирення не може бути затверджена судом, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Приймаючи рішення щодо укладеної між сторонами кримінального провадження угоди про примирення, суд враховує що у кримінальних правопорушеннях, передбачених розділом Х1 «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту» Особливої частини КК України, до яких відноситься злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, основним безпосереднім об`єктом вказаного злочину виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, а отже затвердження угоди про примирення в даному випадку не допускається. Водночас вказаний злочин не відноситься до категорії кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Аналогічна позиція міститься в п. 19 постанови № 13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод».
З огляду на викладене, у зв`язку з невідповідністю умов угоди інтересам суспільства, надана угода про примирення не підлягає затвердженню, а судове провадження слід продовжити в загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 314, 369, 468, 469, п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У затвердженні угоди про примирення від 08 червня 2016 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012996 від 25 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: