АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/405/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 641/1392/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Комінтернівського ВПГУНП в Харківській області та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000037, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року було задоволено клопотання слідчого СВ Комінтернівського ВПГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні № 0000037 та накладено арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав, що слідчим доведені правові підстави для арешту майна, передбачені КПК України, а саме, що вказана квартира є об`єктом злочину та набута злочинним шляхом. Слідчий суддя зазначив, що посилання представника власника майна адвоката ОСОБА_9 про те, що не може бути накладено арешт на майно добросовісного набувача відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України не відповідає дійсності, оскільки цією правовою нормою передбачено накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Крім того, як підстава для накладення арешту на майно, є попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 28.01.2016 року, укладений ОСОБА_8 з ОСОБА_10 , що свідчить про мету відчуження квартири.
З таким рішенням слідчого судді не погодився ОСОБА_8 та подав 24.03.2016 року апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Апелянт зазначає, що 12 лютого 2016 року ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_11 на праві приватної власності. У зв`язку з тим, що арешт накладався при відсутності власника, ОСОБА_12 відповідно до вимог ст. 174 КПК звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна. 1 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова було скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1 , і 9 березня 2016 року вказана ухвала набрала законної сили. 14 березня 2016 року слідчим суддею, посилаючись на доведеність слідчим обставин арешту майна, повторно накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Однак, апелянт вказує, що ані слідчим, ані слідчим суддею не обґрунтовано, що незастосування арешту квартири перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а саме, що воно може бути відчужене чи пошкоджене. Крім того, як вказує апелянт, він не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим у кримінальному провадженні. 22.12.2015 року ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_13 квартиру АДРЕСА_1 , про що було укладено договір купівлі продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_14 та в цей же день право власності було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, ОСОБА_12 на законних підставах набув права власності на вказану квартиру. Це право власності не скасовано. Будь-якого відношення до придбання квартири у ОСОБА_15 - ОСОБА_12 не мав і не міг мати. З питань продажу квартири від імені ОСОБА_15 ОСОБА_16 (як це вказано в ухвалі суду), з останнім ніколи не спілкувався, що вказує на сумнівність наданих прокурором доводів, які в судовому засіданні перевірені не були. Тому, при винесенні Ухвали про накладення арешту на квартиру, яка належить ОСОБА_11 на праві приватної власності, і це право власності ні ким не скасовано, у слідчого судді не було достатніх підстав вважати, що майно ОСОБА_8 відповідає вимогам, визначеним ст.98 КПК України. У кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, не встановлено розміру завданої шкоди, у зв`язку з чим клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України. Крім того, вважає що місце вчинення кримінального правопорушення не знаходиться під юрисдикцією СВ Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який наполягав на обґрунтованості накладення арешту на майно, дослідивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 08.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 за заявою ОСОБА_16 про те, що у січні 2016 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи та намагались здійснити продаж квартири ОСОБА_16 від імені власника квартири ОСОБА_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя посилався на доведеність слідчим того факту, що квартира АДРЕСА_2 є об`єктом злочину та набута злочинним шляхом, однак зі змісту клопотання вбачається, що слідчий на ці обставини не посилався. Необхідністю застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, згідно змісту клопотання, було те, що незастосування його порушить права потерпілого, а також зумовить труднощі чи неможливість виконання судового рішення в частині забезпечення цивільного позову, або це майно може бути відчужено, пошкоджено, або знищено чи реконструйоване. Крім того, у клопотанні слідчого відсутні посилання на існування договору купівлі-продажу квартири від 28.01.2016 року, укладений ОСОБА_8 з ОСОБА_10 , на який посилався слідчий суддя. Таким чином, слідчий суддя вийшов за межі обставин та обґрунтувань, викладених у клопотанні, та визнав доведеними необхідність накладення арешту на майно обставини, на які не посилався орган досудового розслідування. Відповідно до вимог ч 1 та 3 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Апеляційний суд відмічає, що надані до суду першої інстанції матеріали не містять посилань на існування цивільного позову, його копія не додана до клопотання, воно не містить жодних відомостей, які б підтверджували, що майно, на яке просить слідчий накласти арешт може бути знищено, відчужено, пошкоджено, реконструйоване. Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в повній мірі не були дотримані вимоги ст. 171 КПК України, на що суд першої інстанції не звернув увагу та не дав цьому правову оцінку, що є підставою для скасування судового рішення. Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Комінтернівського ВПГУНП в Харківській області та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000037 скасувати.
Клопотання слідчого СВ Комінтернівського ВПГУНП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000037 з доданими до нього матеріалами повернути прокурору для виконання вимог ст. 171 КПК України, встановивши для цього строк у 72 години з моменту отримання копії повного тексту цієї ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: