Справа № 752/6932/16-к
Провадження №: 1-кп/752/551/16

У Х В А Л А
20.09.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження №0002815 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участі перекладача ОСОБА_5 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
в с т а н о в и в:
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В ході судового розгляду, на обговорення поставлено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Прокурор просив продовжити обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку із існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, оскільки є громадянами іншої країни, або вчинять інший злочин, чи будуть впливати на свідків.
Захисники заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених. Вважали, що до обвинувачених можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт. Обвинувачені підтримав думку своїх захисників.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, тяжкого злочину проти власності. Одночасно, обвинувачені є громадянами іншої країни, а саме Азербайджану та не мають місця реєстрації на території України.
Вказане свідчить про те, що обвинувачені в разі звільнення з-під варти, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого вони обвинувачується та міру покарання, яка передбачена санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, можуть продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або від виконання процесуальних рішень.
Крім того, судом при обранні міри запобіжного заходу під час досудового розслідування враховувалися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також особи підозрюваних. У суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків.
Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених.
Вислухавши сторони, ураховуючи відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 19.11.2016 року, включно.

Одночасно, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання захисту щодо зміни обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ні стороною захисту, ні самими обвинуваченими до суду не надано обґрунтованої інформації щодо підтвердження намірів обвинувачених проживати на території України та дотриманням належним чином обвинуваченими процесуальних обов`язків

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

у х в а л и в :
відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу із триманні під вартою на домашній арешт.
Захід забезпечення кримінального провадження, обраний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 19.11.2016 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим та направити в СІЗО.

Ухвала оскарженню не підлягає
Суддя ОСОБА_1