справа № 164/1964/16-к
п/с 1-кс/164/278/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2016 року. Смт. Маневичі.
Представники ДП «Поліське ЛГ», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен зокрема, скаргу підтримали та просили задовольнити із наведених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , кожен зокрема, скаргу заперечили та просили відмовити у її задоволенні.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що скарга ДП «Поліське ЛГ» на бездіяльність слідчого та прокурора підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Такі ж гарантії права власності містяться в ст. 41 Конституції України, де визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
Згідно ч. 2, 3 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК, ч. 6 ст. 173 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
У торгово транспортній накладній ДП «Поліське ЛГ» при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серії ВЛА №732437 від 23 серпня 2016 року зазначено, що вантажем є баланси породи «осика», «береза», «вільха».
Із відповіді ДП «Поліське лісове господарство» №605 від 17 жовтня 2016 року на запит слідчого ОСОБА_4 встановлено, що маркувальні бирки №№88278119, 88278118, 88278117 використовувалися 23 серпня 2016 року для маркування лісодеревини, яка вивозилася автомобілем «КАМАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 з причіпом д.р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується ТТН-ліс, серія ВЛА №732435 від 23 серпня 2016 року.
Також у вказаній ТТН вказано, що лісодеревина навантажена у Куклинському лісництві Маневицького району, яке згідно наказу начальника Волинського ОУЛМГ №160 від 27 грудня 2013 року, разом із Розничівським, Куликовицьким, Чарторийським лісництвами відносяться до ДП «Поліське лісове господарство». Софянівське лісництво, на території якого було викрадено деревину, що і стало підставою для внесення відомостей в ЄРДР, входить до складу ДП «Маневицьке лісове господарство».
Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що з моменту вилучення лісопродукції по час розгляду скарги ні слідчий, ні прокурор не зверталися до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, в судовому засіданні слідчим та прокурором не наведено обставин, які перешкоджають поверненню майна власнику, приходжу висновку про доцільність повернення лісодеревини, вилученої в ДП «Поліське ЛГ» власнику.
За вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий саме володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, а тому у задоволенні скарги в частині щодо повернення вилученого вантажного автомобіля «КАМАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 з причіпом, д.р.н. НОМЕР_2 , слід відмовити, оскільки власником вказаного транспортного засобу з причепом є, згідно відповідних свідоцтв про реєстрацію, ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 100, 110, 167-171, 173, 303-307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити частково.
В решті скарги відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Маневицького районного суду
Волинської області ОСОБА_1