Справа № 296/5015/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

04 січня 2016 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

адвоката: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001884 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Житомира, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 13.11.2015 року обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 10 січня 2016 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

В судовому засіданні потерпілий наполягав на продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, попрохали замінити запобіжний захід на домашній арешт, вказавши про відсутність ризиків, що могли б вплинути на хід судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.3 ст.331 КПК України - до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію, обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не має утриманців, суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим правопорушення та те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, стан здоров`я обвинуваченого відповідно до документів, які були надані суду під час розгляду справи не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, також на даний час не дослідженні в судовому засіданні письмові докази.

Крім цього суд взяв до уваги про виникнення ризиків, які стали основою прийняття рішення щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому із домашнього арешту на взяття під варту ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.06.2014 року, які на даний час не змінилися.

За таких обставин суд переконаний в необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком до двох місяців.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за не доцільне змінювати раніше обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним з урахуванням часу надходження обвинувального акту до суду, враховуючи стадію судового процесу, який наближається до завершення, а також кількість кримінальних правопорушень, що інкримінується обвинуваченому та їх тяжкість, продовжити строк застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, в зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну даної міри запобіжного заходу на інший судом залишається без задоволення.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи, а підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 331, 350 КПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України, строком на 60 днів, а саме до 03 березня 2016 року (включно).

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1