АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1129/16-к Номер провадження 11-кп/786/421/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника Крюківської ВК29 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24.03.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, відмовляючи засудженому в задоволенні його клопотання, суд врахував , що за період відбування покарання ОСОБА_7 мав дев`ять стягнень, двічі за грубі порушення режиму поміщався до ДІЗО установи, має чотири заохочення, що свідчить про нестабільність його поведінки та не дає можливості зробити висновки щодо виправлення засудженого та про можливість його умовно-дострокового звільнення. Також суд послався на те, що 12.02.2016 року комісія КВК 29 також прийшла до висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а тому не знайшла підстав для звернення до суду з матеріалами щодо умовно-дострокового звільнення засудженого.
Проаналізувавши поведінку засудженого протягом усього періоду відбування покарання та враховуючи кількість і характер дисциплінарних стягнень, суд прийшов до висновку, що таку поведінку засудженого сумлінною визнати не можна, а наявність чотирьох заохочень ще не свідчить, що засуджений довів своє виправлення.
В поданій апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення оскільки він відбув Ѕ частину покарання призначеного судом. Вважає, що суд не взяв до уваги те, що він працевлаштований; постійно бере участь в роботах з благоустрою території установи; після ряду порушень режиму, стягнення були погашені в передбаченому законом порядку, він змінив своє ставлення до відбування покарання, про що свідчать неодноразові заохочення адміністрації установи та став на шлях виправлення. Окрім того, вказує на необхідність допомоги своєму батькові похилого віку.
Інші учасники провадження апеляційних скарг не подавали.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, засудженого ОСОБА_7 , , який підтримав свою апеляційну скаргу; заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 ; представника КВК-29 ОСОБА_8 , який не заперечує проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 ; дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла таких висновків.
За змістом ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. До осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, вироком Сосновського районного суду м. Черкаси від 06.07.2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.286 КК України на сім років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Початок покарання з 06.07.2012 року.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.02.2015 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.01.2016 року, ОСОБА_7 зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 06.07.2012 року по 25.09.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

18.02.2016 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення посилаючись на те, що він відбув половину строку призначеного судом покарання, переглянув свою поведінку, всі накладені на нього стягнення погашені у встановленому Законом порядку, має заохочення за добросовісну працю.

Дослідивши надані матеріали особової справи, заслухавши засудженого та представника Крюківської ВК № 29 суд встановив, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується нестабільною поведінкою, за порушення режиму утримання та розпорядку дня мав 9 стягнень, двічі за грубі порушення режиму поміщався до ДІЗО. В той же час, ОСОБА_7 має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

12.02.2016 року на спільному засіданні комісії КВК-29 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації ОСОБА_7 було відмовлено в представленні матеріалів в суд на умовно-дострокове звільнення як такому, що не довів своє виправлення, має нестабільну поведінку та на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення.

Пославшись на вище викладене, а також на пояснення в судовому засіданні представника КВК-29, який вважає, що засуджений не довів свого виправлення, суд дійшов до правильного висновку, що з урахуванням характеру та кількості дисциплінарних стягнень, а також незначного часу позитивних змін в поведінці засудженого, його поведінку не можна вважати сумлінною, а самого засудженого - таким, що довів своє виправлення.

Хоча під час апеляційного розгляду, представник КВК-29 висловив іншу думку, ніж під час розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду та з урахуванням даних, які містяться в особовій справі засудженого щодо його поведінки та ставлення до праці протягом всього часу відбування покарання - вважає непереконливими доводи апеляційної скарги засудженого щодо його виправлення та не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ч.2 ст.376,статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24.03.2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від призначеного судом покарання без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11