справа №176/1177/16-к
провадження №1-кп/176/75/16
В И Р О К
Іменем України
16 вересня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, із середньою освітою, не працюючого, неодноразово судимого 31 січня 2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 підставі ст. 81 КК України звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 25 діб, 11 липня 2016 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2016 року за №0000020, 21 лютого 2016 року за №0000171, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у період з 09 грудня 2015 року по 11 грудня 2015 року, точної дати та часу не встановлено, знаходився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , де мешкає разом із батьками, при цьому у нього раптово виник корисливий умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи зазначений намір, діючи з корисливих мотивів та з метою наживи, обвинувачений зайшов до кімнати своїх батьків, що знаходиться у вказаній квартирі, маючи при цьому на меті здійснення крадіжки будь-якого майна. При огляді кімнати ОСОБА_3 у шафі знайшов спортивну кофту у кармані якої знаходились золоті вироби, належні його батькові - потерпілому ОСОБА_7 . Продовжуючи свої злочинні дії, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 викрав знайдені золоті вироби, а саме: золоту підвіску у вигляді хреста 585 проби, вагою 1,58 грамів та золотий ланцюг 585 проби, вагою 2,09 грамів, які належать потерпілому, та виніс їх з приміщення вказаної квартири, тим самим розпорядившись майном на власний розсуд.
Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Вказаним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №483 від 19 березня 2016 року на загальну суму 3023 гривні 20 копійок.
Крім того, приблизно 11 лютого 2016, перебуваючи у кабінеті №106 лікаря ОСОБА_9 , що розташований у приміщенні поліклініки №1 Державного закладу «Спеціалізованої медико-санітарної частини №9 Міністерства охорони здоров`я України» за адресою Дніпропетровська область, місто Жовті Води, вулиця Кропоткіна, 16, у ОСОБА_3 раптово виник корисливий умисел, з метою наживи, здійснити крадіжку комп`ютера із вищезазначеного кабінету.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 20 лютого 2016 року на 21 лютого 2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 за допомогою заздалегідь приготовлених інструментів, які приніс із собою, заліз на карниз одного із входів поліклініки №1 ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України». Розбивши вікно, він проник до приміщення поліклініки №1 ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України» на другому поверсі, де, продовжуючи злочинні дії, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, скористався тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та спустився по сходах на перший поверх зазначеної поліклініки, де шляхом вибиття дверей, проник до кабінету №106 поліклініки №1 ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України». Із прищення вказаного кабінету ОСОБА_3 викрав комп`ютер everest Enterprise 7400/i5-4460/M478/R3Bl/H11l/VS3/FCe/M (2016 року випуска), на якому встановлено програмне забезпечення Microsoft Office Professional 2016 ESD 269-16801, Microsoft Windows 8.1 Professional 64-bit Russian О, монітор Samsung 22LS22D300NY/CI (2016 року випуску).
Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Вказаним правопорушенням потерпілому, в особі ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України», завдано матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №642 від 29 березня 2016 року на загальну суму 28191 гривня 40 копійок.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальних актах, визнав повністю.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , пояснив, що приблизно 09 - 11 грудня 2015 року, точної дати та часу він не пам`ятає, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , де проживає разом із батьками, знайшов у кармані належної батькові спортивної куртки золоті вироби, а саме золотий ланцюжок і хрестик, що являються майном потерпілого. Дані золоті вироби він викрав та заклав у ломбарт отримаши за них кошти. При цьому, обвинувачений пояснив, що пізніше отримані кошти він віддав батькам, для викупу викраденого ним.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що перебуває на обліку в кабінеті довіри ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України» у зв`язку із чим відвідує його час від часу. 20 січня 2016 року він, знаходячись у приміщенні даного кабінету на прийомі у лікаря ОСОБА_10 , побачив комп`ютер, який вирішив викрасти. Вночі він заліз через вікно на другий поверх будівлі ДЗ "СМСЧ-9 МОЗ України" і, потрапивши до кабінету №106, викрав звідти комп`ютер, при цьому випадково розбив монітор.
Також ОСОБА_3 зазначив, що докази його вини, за всіма інкримінованими діяннями, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Визнання вини і покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, вчинені ОСОБА_3 злочини відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого, є умисними та закінченими.
За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно (а.с.п. 104), не працює, не одружений, утриманців не має, на обліку у психкабінеті ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України» не перебуває (а.с.п. 103), з 2000 року знаходиться на диспансерному обліку у наркологічному кабінеті ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України» з приводу наркоманії опійної залежності (а.с.п. 102), має задовільний стан здоров`я.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання останнім своєї вини, щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої суд визнає рецидив вчинених злочинів.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 31 січня 2012 року ОСОБА_3 засуджений Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 на підставі ст. 81 КК України звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 25 діб.

Крім того, ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, при цьому, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном 2 роки. При цьому, він засуджений за вчинення кримінального правопорушення вчиненого 13 квітня 2016 року.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, що скоєні з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття, те, що останній раніше неоднаразово судимий, суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у межах санкції частин статті, за якою кваліфіковані його діяння, із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України. При цьому, можливості застосування до останнього положення ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідатиме цілям покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту приведення вироку у виконання, тобто з моменту затримання.
Судові витрати на залучення експерта в сумі 360 гривень слід стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні, що заявлений Державним Закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №9» Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18667 гривень 36 копійок, завданої кримінальним правопорушенням, повністю визнаний обвинуваченим, не оспорюється, при цьому потерпілим у повному обсязі доведено розмір завданої йому матеріальної і шкоди, а відтак позов судом визнається, як обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 127-129, 177, 178, 183, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,та призначити йому покарання:

- за ч. ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати покарання призначене за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року та призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 2012 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 ( чотирьох) років трьох місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання, тобто з часу затримання ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 360 гривень.

Цивільний позов Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №9» Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Державного Закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №9» Міністерства охорони здоров`я України майнову шкоди, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 18667 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) гривень 36 копійок.

Речові докази, а саме:

- комп`ютер everest EnTerprise 7400/i5-4460/M478/R3B1/H111/VS3/FCe/M (2016 року випуску), на якому було встановлено програмне забезпечення Microsoft Office Professional 2016 ESD 269-16801 Microsoft Windows 8.1 Professional 64-bit Russian O, монітор Samsung 22LS22D300NY/CI (2016 року випуску), переданий на зберігання Державному Закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №9» Міністерства охорони здоров`я України, залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1