ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/748/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.10.2015 року до Дарницького районного суду м. Києва з Апеляційного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою , термін якого спливає 08 січня 2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вважав за доцільне продовжити запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та захисник вважали недоцільним продовжувати запобіжний захід, пославшись на те, що прокурором не надано доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд бере до уваги те, що останній вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнає, а отже існують ризики перешкоджати встановленню істини під час судового провадження, зокрема, незаконно впливати на свідків, які на даний час судом не допитані, ухилятися від суду.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, але знову вчинив злочин.

Також,суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року, про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 злочинів, кількість епізодів, можливість незаконного впливу на свідків, ухилення від явки до суду.

Крім того, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів суд, з урахуванням вищенаведених ознак, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням вищевикладеного, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості злочинів, які йому інкримінуються, позбавляє його можливості перешкодити встановленню істини у справі та ухиленню від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.331 КПК України -

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 КК України продовжити строком до двох місяців, тобто до 24 лютого 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: