[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора в провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року, у кримінальному провадженні №0017469 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №4 м. Києва для виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Рішення суду, з посиланням на ряд рішень Європейського Суду з прав людини, мотивовано тим що, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, яке б відповідало вимогам КПК Укаїни та узгоджувалось з позицією ЄСПЛ з даного приводу, в зв`язку чим задоволено клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору.
Водночас, в ухвалі зазначено, що стороні обвинувачення, на виконання п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, слід з`ясувати ПІБ обвинуваченого, оскільки в обвинувальному акті вказано ОСОБА_10 , а у позовній заяві ОСОБА_11 .

Окрім цього, з врахуванням невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України суд вирішив за можливе звернути увагу органу досудового розслідування і на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, без розкриття змісту невідповідностей, хоча в самій ухвалі зазначено про те, що захисник в клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору, посилається і на невідповідність реєстру вимогам

ст. 109 КПК України.
Тому, на думку суду, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідуванні, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягають поверненню прокурору, як такі, що не відповідають вимогам закону.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор, посилаючись на істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.
Апелянт, вважає, що в ухвалі невірно тлумачиться положення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та в даному обвинувальному акті дотримано всі вимоги, та міститься: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення; правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім цього, вважає, що суд безпідставно посилається на невідповідність обвинувального акту п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо відсутності ПІБ обвинуваченого. Оскільки, в обвинувальному акті зазначено повні анкетні дані обвинуваченого, який є уродженцем Сирійської Арабської Республіки та при отриманні паспорту громадянина України в ньому зазначено традиційне ПІБ.
Водночас, зазначає, що не точне відображення в реєстрі матеріалів досудового розслідування окремих процесуальних дій чи рішень згідно

ст. 314 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора в провадженні і просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог ст.291 КПК України, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а саме після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, прокурором у формулювання обвинувачення слово в слово перенесено фактичні обставини кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України є правильним, оскільки обвинувальний акт має містити відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті, складеному щодо ОСОБА_7 містяться відомості про фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність. Разом із цим, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_12 і від якого він буде захищатись у суді. Оскільки формулюючи обвинувачення слідчий переніс дослівно викладені перед цим фактичні обставини, що на думку колегії суддів, суперечить вимогам КПК України.

Оскільки п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, формулюючи обвинувачення орган досудового розслідування зобов`язаний був сформулювати твердження про вчинення злочину (кримінального правопорушення) ОСОБА_9 , а це перш за все зазначити подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб) та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також винуватість ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення, форму вини, мотив та мету вчинення, проте вказаних вимог закону орган досудового розслідування не виконав. Наведене спростовує доводи апеляційної скарги прокурора про відповідність обвинувального акту в цій частині вимогам

ст. 291 КПК України.
За наведеного, колегія суддів вважає ухвалу суду про повернення обвинувального акту прокурору законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Інші доводи прокурора на обґрунтування апеляційної скарги, зокрема на необхідність встановлення прізвища, ім`я та по батькові не є обґрунтованими, оскільки за змістом ухвали суду необхідним є встановлення правильного написання прізвища обвинуваченого, оскільки в різних процесуальних документах воно викладено по різному, а не встановлення «по-батькові», як про це зазначено в апеляційній скарзі прокурора.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали суду в частині невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч.2 ст. 309 КПК України, то вони на думку колегії суддів не можуть бути достатньою підставою для скасування ухвали суду, оскільки згідно ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємним додатком до обвинувального акту, тому також повинен відповідати вимогам КПК, крім цього, за вище наведених істотних порушень вимог КПК щодо обвинувального акту останній підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків під час чого підлягають усуненню і недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора в провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0017469 про вчинення ОСОБА_9 злочинів, передбачених

ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №4 м. Києва для виконання вимог КПК України без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1296/2016
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1