АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року у кримінальному провадженні № 0002777 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28 травня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року ОСОБА_7 було визнано винним за ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено йому покарання у вигляді одного місяця арешту. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року та призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у вигляді одного місяця двох днів арешту. Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт. Вирок у відношенні ОСОБА_7 вступив в законну силу та надійшов на виконання до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області 15 липня 2015 року. 16 липня 2015 року ОСОБА_7 з`явився до Павлоградського МРВ КВІ, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано підписку. У відповідності до ч. 3 ст. 13 КВК України, 16 липня 2015 року інспектором Павлоградського МРВ КВІ винесено постанову про встановлення дня явки ОСОБА_7 на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ - перший вівторок кожного місяця. З цією постановою засуджений був ознайомлений під розписку. Крім того, 16 липня 2015 року ОСОБА_7 було вручено направлення на громадські роботи до КП «Затишне місто» м. Павлограда, де він повинен був відбувати покарання у виді громадських робіт з 20 липня 2015 року. 20 липня 2015 року ОСОБА_7 згідно виданого направлення з`явився до КП «Затишне місто» для відбуття призначеного судом покарання та склав графік відпрацювання громадських робіт. В подальшому, починаючи з 31 липня 2015 року, ОСОБА_7 , будучи письмово ознайомленим із необхідністю реєстрації в Павлоградському МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області та виконання громадських робіт в КП « Затишне місто», допустив порушення порядку відбування покарання, не з`являвся до КП «Затишне місто» для відбування покарання та не з`являвся на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ, чим скоїв ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389 ч.2 КК України.

Не погодившись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить цей вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Свою апеляцію обґрунтовує тим, що він щиросердно розкаявся за скоєне кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується позитивно, не стоїть на обліку у психіатра та нарколога, на його утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей.

Заслухавши: суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію та просив призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі; прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, - перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 409 ч.2 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а відповідно до ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегією суддів при перевірці доводів апеляції обвинуваченого встановлено, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорї невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, а також обставину, яка пом`якшує покарання визнання вини та його щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом першої інстанції не встановлено, а тому призначив йому покарання у виді арешту на мінімальний строк, передбачений санкцією статті 389 ч.2 КК України.
На думку колегії суддів суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_7 покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 389 ч.2 КК України, так як за таких, вказаних вище, обставин це покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 за мотивами, зазначеними в апеляції, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404-407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 426 КПК України на рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана сторонами касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення.

Судді:

--------------- ------------------ --------------

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4