справа №176/276/16-к
провадження №1-кп/176/45/16
В И Р О К
Іменем України
26 квітня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

судовому розпоряднику ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 16 лютого 2010 року Жовтоводським міським судом, Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 23 жовтня 2013 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, відомості про які 27 листопада 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001184,-

за участі сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
В ніч з 16 на 17 листопада 2015 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 проходив неподалік будинку АДРЕСА_2 та у нього раптово виник корисливий умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища. Реалізуючи даний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, обвинувачений зайшов до першого під`їзду вказаного будинку. На першому поверсі під`їзду побачив сховище, яким користується ОСОБА_6 .. Продовжуючи свої злочинні дій, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вибивання дверей, ОСОБА_4 проник до зазначеного сховища, звідки викрав велосипед торгівельної марки «AZIMUT» помаранчевого кольору, належний ОСОБА_6 . Дане чуже майно обвинувачений виніс із сховища та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1786 грн. 80 копійок

Також ОСОБА_4 в ніч з 17 на 18 листопада 2015 року, точного часу не встановлено, знаходився неподалік будинку АДРЕСА_3 , при цьому в останнього виник умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи даний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, обвинувачений проник до підвалу вказаного будинку, а в подальшому, через отвір у стіні підвалу, до сховища, який використовує ОСОБА_7 . Користуючись, тим що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений викрав із приміщення сховища велосипед торгівельної марки «Україна», чорного кольору та саморобний двоколісний візок, належні ОСОБА_7 .. Заволодівши зазначеним майном, ОСОБА_4 виніс його із сховища та розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 750 грн. 00 копійок.

Крім того, 23 листопада 2015 року приблизно о 01 год. 00 хв. обвинувачений проходив повз будинок АДРЕСА_2 , і у нього раптово виник корисливий умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, реалізуючи який він зайшов до першого під`їзду даного будинку. Користуючись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 пройшов сходами на третій поверх і проник до тамбуру квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . Із приміщення тамбуру обвинувачений викрав велосипед торгівельної марки «BIKER FORT» чорного кольору, належний ОСОБА_8 . Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 виніс його та в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки в сумі 1525 грн. 00 копійок.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. При цьому, пояснив що в ніч з 16 на 17 листопада 2015 року, точного часу не пам`ятає, він проходив повз будинок АДРЕСА_2 і зайшов до першого під`їзду вказаного будинку. На першому поверсі під`їзду побачив сховище і шляхом вибивання дверей, проник у середину. В приміщенні сховища виявив велосипед торгівельної марки «AZIMUT» помаранчевого кольору, який виніс і в подальшому продав.

Також вказав, що в ніч з 17 на 18 листопада 2015 року, точного часу також не пам`ятає, знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачив відчинені двері підвалу. Зайшовши до приміщення підвалу, виявив отвір у стіні, який вів до сховища. За допомогою даного отвору, проник до сховища, звідки викрав велосипед торгівельної марки «Україна», чорного кольору та саморобний двоколісний візок. Заволодівши зазначеним майном, виніс його із сховища та продав.

Крім того, 23 листопада 2015 року приблизно о 01 год. 00 хв. він проходив повз будинок АДРЕСА_2 , і зайшов до першого під`їзду даного будинку. Користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов сходами на третій поверх і проник до тамбуру квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , звідки викрав велосипед торгівельної марки «BIKER FORT» чорного кольору, який виніс та продав у подальшому.

При цьому зауважив, що викраде майно всім потерпілим повернуто.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Визнання вини і покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст. ст.349, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим суд, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання..
Так, вчинені ОСОБА_4 злочини відносяться до категорії середньої тяжкості, є умисними та закінченими.
За місцем проживання обвинувачений характеризується як особа стосовно якої скарг, нарікань не надходило, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий.
Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття останнього.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, вбачається що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, виконає покладені відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Строк застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу особистого зобов`язання закінчився 10 березня 2016 року.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно постанов слідчого Жовтоводського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 11 грудня 2015 року, розписок, визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню: велосипед торгівельної марки «BIKER FORT» чорного кольору переданий під розписку ОСОБА_8 ; велосипед торгівельної марки «Україна», чорного кольору переданий під розписку ОСОБА_7 ; велосипед торгівельної марки «AZIMUT» помаранчевого кольору переданий під розписку ОСОБА_6 . Долю зазначених речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, передавши їх потерпілим у власність.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 180 (сто вісімдесят) гривен 00 копійокслід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-376, 393 КПК України суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції
Речові докази:

-велосипед торгівельної марки «BIKER FORT» чорного кольору, що знаходиться під розпискою у потерпілої ОСОБА_8 , передати ОСОБА_8 у власність;

-велосипед торгівельної марки «Україна», чорного кольору, що перебуває під розпискою у потерпілого ОСОБА_7 , передати ОСОБА_7 у власність;

-велосипед торгівельної марки «AZIMUT» помаранчевого кольору, який знаходиться під розпискою у потерпілого ОСОБА_6 , передати ОСОБА_6 у власність.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 180 (сто вісімдесят) гривен 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1