УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
01 серпня 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, подане в порядку визначеному ст. 174 КПК України, згідно якого представник заявника просить скасувати арешт, накладений згідно ухвали №757/38554/14-к від 27.01.2015 року слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 в частині майна ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти в розмірі 1243417,00 гривень; грошові кошти в розмірі 112663,00 доларів США.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на речі, документи та грошові кошти, які 22.12.2014 року були виявлені та вилучені під час проведення обшуку у приміщенні відділення № 1 ПАТ «Банк Альянс» за адресою: м. Київ, вул. Прорізна 8. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2015 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року було залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Як зазначає представник заявника у поданому клопотанні, ОСОБА_4 є власником майна грошових коштів в 1243417,00 грн. та 112663,00 доларів США, вилучених під час обшуку. Належні грошові кошти ОСОБА_4 в розмірі 1243417,00 грн. та 112663,00 доларів США, які було вилучені з приміщення сховища індивідуальних сейфів ПАТ «Банк Альянс» 22.12.2015 року та на які ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року було накладено арешт, не відповідають жодному з критеріїв зазначених в ч. 3 ст. 170 КПК України, а ОСОБА_4 не є стороною або учасником кримінального провадження. Крім того, листом від 06.05.2016 року СУ ФР Головного управління ДФС в м. Києві повідомило ОСОБА_4 про те, що 30.10.2015 року кримінальне провадження №0000068 (попередній номер 0000029) в ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 заперечував проти задоволення даного клопотання та просив суд відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року було накладено арешт на речі, документи та грошові кошти, які 22.12.2014 року виявлені та вилучені під час проведення обшуку у приміщенні відділення № 1 ПАТ «Банк Альянс» за адресою: м. Київ, вул. Прорізна 8, з яких сумку чорного кольору з грошовими коштами 1243417 гривень, 112663 доларів СЩА.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до копії листа Головного управління ДФС у м. Києві № Н/26-15-23-0323, де зазначено, що СУФР ГУ ДФС у м. Києві проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 (попередній реєстраційний номер - №000029) за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України. 30.10.2015 року, вказане кримінальне провадження закрито в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Проте, як вбачається з наданих матеріалів, постановою прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 24.12.2015 року було виділено з матеріалів кримінального провадження №0000209 матеріали досудового розслідування згідно додатку за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 209 ч. 2, 205 ч. 2 КК України та виділеному кримінальному провадженню за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 ч. 2 КК України присвоїно реєстраційний номер №0000290; виділеному кримінальному провадженню за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України присвоїно реєстраційний номер №0000289; виділеному кримінальному провадженню за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 ч. 2 КК України присвоїно реєстраційний номер №0000291.

Постановою від 24.12.2015 року було об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000289 за ст. 191 ч. 5 КК України, №0000290 за ст. 209 ч. 2 КК України, №0000291 за ст. 205 ч. 2 КК України в одне провадження, якому присвоєно номер №0000289.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, як вбачається з аналізу вказаних положень, змісту клопотання, досліджених документів, до клопотання не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини зазначені у ньому.

Приймаючи до уваги те, що до матеріалів клопотання додані матеріали кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатніх підстав вважати, правомірність накладеного арешту, суд вважає що на даний час потреба у накладенні такого арешту не відпала.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя