Ухвала 22 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Прокурор у поданій ним касаційній скарзі посилається на необхідність скасування судових рішень з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Водночас, при обґрунтуванні такої позиції, наводить доводи, якими дає власну оцінку наявним у справі доказам. Прокурор не наводить належних доводів на обґрунтування необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412?414 цього Кодексу, як про це просить у своїй скарзі.

Крім того, вказуючи у вступній частині скарги на необхідність скасування вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року щодо ОСОБА_4 прокурор при наведенні вимоги до суду касаційної інстанції поставив питання про необхідність скасування іншого вироку вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2015 року.

Також, прокурор додав до касаційної скарги копії судових рішень, які оскаржуються, не завірені належним чином як це передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом № 173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року, оскільки вони не засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху.
Встановити прокурору строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

У разі не усунення в установлений строкнедоліків касаційної скарги, її буде повернутоособі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3