Провадження № 11-кп/792/417/16
Справа № 688/1173/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене 23 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001173, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року,-
в с т а н о в и л а:
Цим вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,-
засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.
Запобіжний захід змінено з домашнього арешту на тримання під вартою із взяттям під варту в залі суду.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з 31 березня 2016 року.
Зараховано ОСОБА_9 час перебування у вартовому відділенні Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 з 15 грудня 2015 року по 06 січня 2016 року у строк покарання з розрахунку 1 день перебування в медичній установі за 2 дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 368 грн.28 коп.
Долю речових доказів вирішено згідно вимог ст. 100 КПК України.
За вироком місцевого суду близько 19 год. 22 жовтня 2015 року ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , в прихожій кімнаті, в ході сварки, що виникла з матір`ю ОСОБА_11 на грунті неприязних відносин з приводу зловживання спиртними напоями, умисно наніс останній кілька ударів дерев`яною палицею по голові, тулубу, руках та ногах. Через незначний проміжок часу, продовжуючи сварку у вітальній кімнаті, вирвав з рук матері ОСОБА_11 ніж, яким остання його залякувала з метою припинення бійки, та умисно наніс один удар ножем в ділянку лівого плеча ОСОБА_11 .
В подальшому, намагаючись утримати матір ОСОБА_11 у кімнаті, ніжкою від стільця наніс останній декілька ударів по ногах та плечах. Близько 19 години 30 хвилин в той же день ОСОБА_11 померла на місці події внаслідок крововтрати.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: саден на правій щоці, на підборідді зліва, на лівому плечі, на передній поверхні лівої гомілки, на зовнішній поверхні лівого стегна, на передній поверхні правого колінного суглобу, синців на зовнішній поверхні лівого плеча, на тильній поверхні лівої кисті, в ділянці верхнього краю лівої здухвинної кістки, на зовнішній поверхні лівого стегна, на передній поверхні лівого колінного суглобу, на внутрішній поверхні правої гомілки, на передній поверхні правого колінного суглобу, на тильній поверхні правого плеча, в ділянці зовнішньо-нижнього квадранту правої сідниці, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня та у вигляді рани на внутрішній поверхні лівого плеча із ушкодженням плечової артерії та вени, що призвело до крововтрати, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент заподіяння і перебувають у прямому причинному зв`язку з заподіянням смерті ОСОБА_11 .
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 просить призначити ОСОБА_9 додаткову стаціонарну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступне запитання: «Чи знаходився (міг знаходитись) ОСОБА_9 під час вчинення злочину у будь-якому емоційному чи афективному стані (стані сильного душевного хвилювання), що раптово виник внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілої?». В разі позитивного висновку експерта просить вирок суду змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_9 на ст. 123 КК України і призначити йому покарання в межах санкції даної статті. В разі негативного висновку експерта просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_9 більш м`яке покарання.
На думку захисника, призначаючи обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, а саме: визнання ОСОБА_9 своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Тому вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе з призначенням останньому мінімального розміру покарання, установленого санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення у необхідному обсязі з викладом апеляційних вимог скарги; пояснення захисника адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 про необхідність пом`якшення покарання останньому за ч. 2 ст. 121 КК України з підстав, зазначених в апеляційній скарзі захисника; потерпілого ОСОБА_8 про залишення вироку місцевого суду без зміни, а апеляційної скарги без задоволення; міркування прокурора про законність і обгрунтованість вироку та безпідставність вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В ч. 1 ст. 404 КПК України виписано, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої за викладених у вироку обставин ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судових засіданнях, належно оцінених судом та не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється у ній і правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України.
Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують його.
При цьому місцевим судом були враховані і ті обставини, на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, а тому ОСОБА_9 було призначено покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
Інших обставин, які б не врахував суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання, в апеляційній скарзі не наведено.
Оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння щодо особи похилого віку і за місцем свого проживання характеризується негативно, підстав для пом`якшення йому покарання, в тому числі із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів не знаходить.
За таких обставин суд апеляційної інстанції не може погодитись з твердженням захисника в апеляційній скарзі про призначення ОСОБА_9 явно несправедливого покарання через його суворість.
Відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. А в п.п. «в» і «г» абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України виписано, що у строк попереднього ув`язнення включається строк: тримання під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи.
Незалежно від процесуального порядку попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після винесення судом першої інстанції 31 березня 2016 року вироку стосовно ОСОБА_9 , до вступу в законну силу запобіжний захід йому було змінено з домашнього арешту на тримання під вартою і взято під варту в залі суду.
Крім того, ОСОБА_9 згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року перебував у Хмельницькій психіатричній лікарні № 1 при проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_9 слід зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення та строк перебування його у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-психіатричної експертизи з 31 березня по 29 серпня включно 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 426, 532 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:

Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року стосовно ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 в його інтересах без задоволення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення та строк перебування його у Хмельницькій психіатричній лікарні № 1 при проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи з 31 березня по 29 серпня включно 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційною інстанцією, а засудженим ОСОБА_9 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:/підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2