ун. № 759/4313/16-к
пр. № 1-кп/759/357/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000180 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ясинувата Донецької області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник: ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпілий: ОСОБА_7 , представники потерпілого: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 02.02.2016 приблизно о 17 год. 45 хв., керуючи технічно-справним автомобілем ««DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. Симиренка зі сторони пр-ту Корольова у напрямку вул. Жолудева в м. Києві та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого перед перехрестям з вул. Булгакова в м. Києві та позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 - «пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 - «зебра».
В цей час по зазначеному нерегульованому пішохідному переході, справа наліво відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 розпочала рух та рухалася пішохід ОСОБА_10 .
Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України:
-п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
-підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;
-п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в-разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились в тім, що він експлуатуючи вказаний автомобіль та керуючи ним по вищевказаній проїзній частині, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_10 , не урахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 - «пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.1 - «зебра», які інформували його про наявність цього переходу, не переконався у відсутності пішохода на пішохідному переході, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля і не зупинився перед пішохідним переходом, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_10 , яка перебувала на пішохідному переході, внаслідок чого по вул. Симиренка, перед перехрестям з вул. Булгакова в м. Києві скоїв наїзд на неї.
Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 від спричинених тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.
Згідно судово-медичного дослідження ОСОБА_10 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден і синців на голові, тулубі і нижніх кінцівках; забійної рани голови в скроневій ділянці зліва, перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки та в шлуночки головного мозку; перелому хребта в грудному відділі з крововиливами під оболонки спинного мозку, множинних двосторонніх переломів ребер та грудини, множинних розривів правої легені, двостороннього гемотораксу 800 мл.; перелому кісток тазу, розриву печінки; крововиливів під плеврою та корені легень, в ділянках фіксації внутрішніх органів (ознаки струсу тіла); крововиливів під ендокардом, рідкої крові в черевній порожнині, недокрів`я внутрішніх органів, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Смерть ОСОБА_10 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.
В діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України.
Порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 п.п. «б», 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, а саме: 02.02.2016 приблизно о 17 год. 45 хв. він керував технічно-справним автомобілем ««DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по проїзній частині вул. Симиренка зі сторони пр-ту Корольова у напрямку вул. Жолудева в м. Києві з невеликою швидкістю. Була темна пора доби, видимість дороги була дуже поганою: час від часу його осліплювали автомобілі, які рухались у зустрічному напрямку. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, замітив силует людини, яка рухалася по пішохідному переходу. Він почав гальмувати, однак зіткнення уникнути не вдалось і він здійснив наїзд на пішохода. Він одразу зупинився і почав викликати швидку медичну допомогу, потерпіла була ще жива. Коли приїхали працівники швидкої медичної допомоги, то зафіксували смерть потерпілої. У скоєному щиро кається. Просить вибачення у потерпілого. Заподіяна ним матеріальна та моральна шкода відшкодована частково.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 від цивільного позову на загальну суму 1 120 086 гривень 01 коп., заявленого ним під час досудового розслідування, відмовився та просив суд залишити його без розгляду. Зазначив, що обвинуваченим частково відшкодована заподіяна ним матеріальна та моральна шкода.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смертьпотерпілого, а тому ці його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, позитивні характеристики з місця проживання та роботи, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні дитину цивільної дружини, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховує думку потерпілого, який просив винести обвинувальний вирок та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_3 , суддійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, застосувавши ст. 75 КК України і звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 120 086 (сто двадцять тисяч вісімдесят шість) гривень 01 коп. та моральної шкоди у сумі 1000000 (один мільйон) гривень 00 коп. залишити без розгляду у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від цивільного позову.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1100 (одну тисячу сто) гривень 50 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи» від 04.03.2016 № 94; 1100 (одну тисячу сто) гривень 50 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи» від 04.03.2016 № 175.

Речовий доказ: автомобіль «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 ,який передано на зберігання ОСОБА_3 , повернути останньому.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 120 086 (сто двадцять тисяч вісімдесят шість) гривень 01 коп. та моральної шкоди у сумі 1000000 (один мільйон) гривень 00 коп. залишити без розгляду у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від цивільного позову.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_11