Справа № 636/390/16-к
Провадження №1-кп/636/173/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження за №0000165 від 05.06.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 22.05.2007 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 289, ст.. 70 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22.11.2007 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, без конфіскації майна, звільненого умовно-достроково 30.09.2011 року за постановою Перевальського районного суду Луганської області від 22.09.2011 року на не відбутий строк 1 рік 7 місяців,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньо-спеціальною освітою, не працюючого, маючого малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
1. 04.06.2015 року ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000162 від 29.01.2015 року) зустрівся з раніше йому знайомим ОСОБА_5 і запропонував останньому незаконно заволодіти будь-яким автомобілем ВАЗ 2105 чи ВАЗ 2106 для подальшої передачі йому. За вказані дії ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 матеріальну винагороду у сумі 4 000 грн., на що останній погодився. 05.06.2015 року, в нічний час доби, точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_5 попередньо змовився з ОСОБА_6 на вчинення кримінального правопорушення, а саме: незаконного заволодіння транспортним засобом. Так, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 приїхали до смт. Шевченкове Харківської області та почали шукати автомобіль марки «ВАЗ», прямуючи від автобусної зупинки. Проходячи біля двору будинків №2, №59-А та №59-Б, які розташовані за адресою: Харківська область, смт. Шевченкове, вул. Леніна, побачили автомобіль «ВАЗ 2106», синього кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1992 року випуску, згідно висновку експерта за №6298 від 23.09.2015 року, ринкова вартість даного автомобіля складає 25 426,59 грн. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом наживи, підійшли до автомобіля «ВАЗ 2106» з метою його незаконного заволодіння.

При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діяли наступним чином: ОСОБА_6 слідкував за тим, щоб їх незаконні та узгоджені дії залишилися непоміченими сторонніми особами, а ОСОБА_5 підійшов до водійських дверей автомобіля «ВАЗ 2106» та за допомогою ножа «метелик» відчинив їх. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 присів на водійське сидіння, зняв захист, дістав секрет, та використовуючи той самий ніж, завів автомобіль. Після чого ОСОБА_6 також заліз в автомобіль та разом із ОСОБА_5 , який знаходився за кермом, поїхали в смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, таким чином довівши свої злочинні дії до кінця. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 і ОСОБА_6 завдали матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 25 426,59 грн.

По прибуттю в смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він разом з ОСОБА_6 незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 2106». В ході розмови ОСОБА_5 і ОСОБА_7 домовилися про зустріч у дачному кооперативі «Радгоспний», який знаходиться у смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, з метою передачі останньому автомобіля «ВАЗ 2106», синього кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

2. 10.06.2015 року ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000162 від 29.01.2015 року) зустрівся з раніше йому знайомим ОСОБА_5 і знову запропонував за 4 000 грн. незаконно заволодіти будь-яким автомобілем марки ВАЗ 2105 чи ВАЗ 2106, для подальшої передачі йому, на що останній погодився. 11.06.2015 року, в нічний час доби, точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_5 попередньо змовився із ОСОБА_6 на вчинення кримінального правопорушення, а саме: незаконного заволодіння транспортним засобом. Так, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 приїхали до м. Чугуєва Харківської області та почали шукати автомобіль марки «ВАЗ», при цьому прямуючи вниз по вул. Харківській. Проходячи біля будинку №104, який розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, побачили автомобіль «ВАЗ 2106» білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 1979 року випуску, згідно висновку експерта за №12382 від 11.12.2015 року ринкова вартість даного автомобіля складає 24 749,40 грн. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом наживи, підійшли до вказаного автомобіля з метою його незаконного заволодіння. При цьому, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 діяли наступним чином: ОСОБА_6 слідкував за тим, щоб їх незаконні та узгоджені дії залишилися непоміченими сторонніми особами, а ОСОБА_5 підійшов до водійських дверей транспортного засобу та за допомогою ножа «метелик», відчинив їх. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 присів на водійське сидіння, зняв захист, дістав секрет і використовуючи той самий ніж завів автомобіль. ОСОБА_6 також заліз в автомобіль та разом із ОСОБА_5 , який знаходився за кермом, поїхали в смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, довівши таким чином свої злочинні дії до кінця. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 і ОСОБА_6 завдали матеріальної шкоди ОСОБА_8 на загальну суму 24 749,40 грн.

Приїхавши в смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він разом із ОСОБА_6 незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 2106». В ході розмови вони домовилася про зустріч у дачному кооперативі «Радгоспний», який знаходиться у смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, з метою передачі ОСОБА_7 автомобіля «ВАЗ 2106», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою провину в інкримінованих їм злочинах визнали повністю та підтвердили, що за винагороду, запропоновану ОСОБА_7 , в сумі 4 000 грн. вони 05.06.2015 року незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 2106» у смт. Шевченкове біля двору будинків №2, АДРЕСА_4 та №59-Б по вул. Леніна. Діяли наступним чином: ОСОБА_6 слідкував, щоб їх дії залишилися непоміченими, а ОСОБА_5 , за допомогою ножа відчинив водійські двері автомобіля, присів на водійське сидіння, зняв захист, дістав секрет та, використовуючи той самий ніж, завів автомобіль. Після чого, ОСОБА_6 сів на пасажирське крісло і вони поїхали до смт. Чкаловське, але на шляху ОСОБА_5 висадив ОСОБА_6 , а сам зателефонував ОСОБА_7 та домовився про зустріч у дачному кооперативі «Радгоспний», з метою передачі останньому автомобіля. ОСОБА_7 віддав ОСОБА_9 4 000 грн., з яких 600 грн. ОСОБА_9 віддав ОСОБА_6 . Крім того, 11.06.2015 року за ту ж саму винагороду з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , приїхавши до м. Чугуєва Харківської області біля будинку №104, який розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, підійшли до транспортного засобу та за аналогічною схемою заволоділи автомобілем «ВАЗ 2106», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 » і поїхали в смт. Чкаловське.

ОСОБА_9 висадив ОСОБА_6 на зупинці, а сам зателефонував ОСОБА_7 , зустрівся з ним у дачному кооперативі «Радгоспний», а потім відігнав викрадений автомобіль до гаражу. ОСОБА_7 в цей раз грошей не віддав і пояснив, що розплатиться лише після того, як розріже викрадений транспортний засіб та продасть по запчастинам. ОСОБА_9 допоміг йому в цьому та отримав лише 2 000 грн., з яких ОСОБА_6 віддав 400 грн.

Від потерпілої ОСОБА_10 до суду надійшла заява в якій остання просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с.43). Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку щодо можливості за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду і вирішив провести судовий розгляд без неї.

Окрім визнання обвинуваченими своєї провини у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, їх винуватість повністю доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав в суді, що мав у власності автомобіль ВАЗ 21063, 1992 року випуску, синього кольору, д/н Е3273ІХ, який придбав за довіреністю ще в 2007 році. 04.06.2015 року, він приїхав до себе додому, а автомобіль зачинив на замок та залишив у дворі. Близько 23 години потерпілий ліг відпочивати, а 01-00 години прокинувся від звуку двигуна своєї машини. Визирнувши у вікно побачив як автомобіль виїхав з двору, миттєво вибіг на вулицю, але машину не наздогнав. Потерпілим ОСОБА_4 до обвинувачених заявлено цивільний позов згідно якого останній просив суд стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 солідарно в рахунок відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди 25 426,59 грн. Вимоги про стягнення солідарно з обвинувачених моральної шкоди в сумі 5 000 грн. просив залишити без розгляду (а.с.44-47).

Крім того, протоколами огляду місця події від 12.06.2015 року, від 04.12.2015 року та від 05.06.2015 року і протоколами проведення слідчого експерименту від 28.01.2016 року - підтверджується час, місце та спосіб скоєння кримінальних правопорушень (а.к.п.17-18, 42-47, 48-52, 56-60, 76-77, 78-89, 90-93, 202-208, 209-213).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи за №12382 від 11.12.2015 року - середня ринкова вартість автомобілю «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_2 , на момент здійснення злочину 11.06.2015 року, складає 24 749,40 грн. (а.к.п.70-71).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи за №6298 від 23.09.2015 року - середня ринкова вартість автомобілю «ВАЗ 21063», д/н НОМЕР_3 , на момент здійснення злочину 05.06.2015 року, складає 25 426,59 грн. (а.к.п.157-158).

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 по першому та другому епізодам за. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно; дії ОСОБА_6 по першому епізоду за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а по другому епізоду за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Суд не бачить підстав для іншої кваліфікації, оскільки вона повністю підтверджується зібраними доказами не вірити яким у суду не має підстав. Надані докази об`єктивні і підтверджуються показаннями самих обвинувачених, потерпілого, протоколами ОМП та протоколами слідчого експерименту, а також висновками експертиз, а тому ОСОБА_5 і ОСОБА_6 повинні нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 289 КК України.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. В частині 5 цієї статті зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

ОСОБА_4 просив суд стягнути солідарно з обвинувачених, на свою користь, в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди 25 426,59 грн. Крім того, вимоги про солідарне стягнення з обвинувачених на свою користь моральної шкоди в сумі 5 000 грн. просив залишити без розгляду (а.с.47).

Оскільки діючим КПК України, а саме - ч. 3 ст. 129 КПК України передбачено лише три випадки залишення позову без розгляду, серед яких відсутній заява потерпілого,

суд вважає за необхідне застосувати ст. 207 ЦПК України і на її підставі залишити вимоги потерпілого, викладені в цивільному позові, в частині солідарного стягнення з обвинувачених моральної шкоди без розгляду, застосування вказаної статті ЦПК України не суперечить в даному випадку засадам кримінального судочинства.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно п. 2 ППВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6 (з відповідними змінами) шкода, заподіяна особі і її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Пункт 3 ППВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6 (з відповідними змінами) зазначає, що особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Стаття 1192 ЦК України зазначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 хоч і не є власником транспортного засобу ВАЗ 21063, 1992 року випуску, синього кольору, д/н НОМЕР_3 , але володіє ним відповідно до довіреності від 07.09.2010 року (а.с.51), а відтак вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяній цьому майну (п.9 ППВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6).

Вимоги ОСОБА_4 до обвинувачених стосовно стягнення з них на користь потерпілого майнової шкоди в розмірі 25 426,59 грн., яка складається з вартості автомобіля, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки винуватість обвинувачених у незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілого встановлена під час розгляду справи в суді, вартість транспортного засобу підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи №6298 від 23.09.2015 року і складає - 25 426,59 грн., а відтак зазначена сума повинна бути стягнута з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь потерпілого в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, його особу, посередньо характеризуючи особу дані, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає, крім того, судом враховується той факт, що обвинувачений раніше неодноразово був засуджений, суд бере до уваги думку потерпілого, який просив призначити покарання згідно закону, а тому, відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України, згідно якої, особі, що скоїла злочин повинно бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29.01.2016 року стосовно ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 27.03.2016 року, який потім ухвалою суду від 22.03.2016 року був продовжений до 20.05.2016 року (а.к.п.215, а.с.68).

У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне замінити обраний раніше ОСОБА_5 запобіжних захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27), з метою запобігти спробам переховуватись від відбування покарання, взявши останнього під варту в залі суду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, його особу, посередньо характеризуючи особу дані, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, крім того, судом враховується той факт, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має малолітнього сина, 2015 року народження, суд бере до уваги думку потерпілого, який просив визначити обвинуваченим покарання згідно закону, а тому, відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України, згідно якої, особі, що скоїла злочин повинно бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч.2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Відповідно до ст. 77 КК України - у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Отже, при застосуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням закон виключає можливість призначення лише одного додаткового покарання конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29.01.2016 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 27.03.2016 року який потім ухвалою суду від 22.03.2016 року був продовжений до 20.05.2016 року (а.к.п.217, а.с.68).

У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд, вважає за необхідне, речові докази по кримінальному провадженню: 4 двері, багажник, капот, передні сидіння, комплект коліс, задня пара амортизаторів на автомобіль ВАЗ 2106, білого кольору, що знаходяться на зберіганні у усвідка ОСОБА_12 передати потерпілій ОСОБА_10 (а.к.п. 66); повітряний фільтр, масляний фільтр, радіаторна труба, моторні шестирні, частини правого стопу автомобільного оздоблення, частина передньої решітки на автомобіль ВАЗ 2106 синього кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області передати потерпілому ОСОБА_4 (а.к.п.104).

Суд, керуючись ст. 368 КПК України вважає за необхідне стягнути в рівних частках з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави за проведення судових автотоварознавчих експертиз за №12382 від 11.12.2015 року та за №6298 від 23.09.2015 року 615 грн. (а.к.п.69, 156).

На підставі наведеного, керуючись ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27), взяти останнього під варту негайно в залі судового засідання.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 06.04.2016 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їй про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити та стягнути солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди 25 426,59 грн.

Вимоги ОСОБА_4 про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричиненої моральної шкоди в сумі 5 000 грн. - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави в рівних частках за проведення по вказаному кримінальному провадженню судових авто товарознавчих експертиз в сумі 615 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню: 4 двері, багажник, капот, передні сидіння, комплект коліс, задня пара амортизаторів на автомобіль ВАЗ 2106, білого кольору, що знаходяться на зберіганні у усвідка ОСОБА_12 передати потерпілій ОСОБА_10 (а.к.п. 66); повітряний фільтр, масляний фільтр, радіаторна труба, моторні шестирні, частини правого стопу автомобільного оздоблення, частина передньої решітки на автомобіль ВАЗ 2106 синього кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області передати потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: