Справа
Номер провадження 1-в/556/745/2016
У Х В А Л А
Іменем України
26.07.2016 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Полицької ВК-76 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець у режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.01.2012 року Рівненським міським судом Рівненської області за ст.ст. 187 ч.2, 69 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки;
Засуджений 17.01.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України на п`ять років один місяць позбавлення волі.
04.02.2016 року ухвалою Володимирецького районного суду на підставі ч.5 ст. 72 КК України з врахуванням змін, внесених до Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року, зараховано засудженому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання з 17.01.2013 року по день набрання вироком суду законної сили по 17.02.2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано 1 місяць.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. В обґрунтування заяви вказував, що відносно нього настав передбачений законом строк для застосування пільги, згідно ст..81 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав заяву, просив застосувати відносно нього положення ст.81 КК України та умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі. В даний час він працевлаштований, стягнення погашені у встановленому законом порядку, має одне заохочення.
Підвищує свій загальноосвітній рівень, став на шлях виправлення.
Представник Полицької ВК-76 заперечив проти задоволення заяви та пояснив, що в Полицькій ВК-76 ОСОБА_5 відбуває покарання з 26.03.2013 року. Комісією колонії було відмовлено у направленні матеріалів в суд щодо умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений не довів свого виправлення, мав стягнення, негативно характеризується, до роботи відноситься задовільно.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви, оскільки засуджений не довів свого виправлення.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, в т.ч. особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення його заяви.
Так, судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 17.01.2013 року ОСОБА_5 засуджений за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України на п`ять років один місяць позбавлення волі.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 17.01.2013 року, в т.ч. в Полицькій ВК-76 з 26.03.2013 року.
18 травня 2016 року комісією Полицької ВК-76 відмовлено у направленні матеріалів в суд щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 . На час прийняття вказаного рішення засуджений характеризується посередньо, мав 21 стягнення, які погашені, одне заохочення.
Таким чином, рішення комісії Полицької ВК-76 прийнято з дотриманням вимог Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 N 847/5, дане рішення не оскаржувалось, не скасовувалось і залишається чинним.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 21 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має одне заохочення, посередньо характеризується.
Як вбачається з ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:
- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
- участь у суспільно-корисній праці;
- участь у виховних заходах;
- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Разом з тим, судом встановлено, що за весь час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_5 не в повній мірі став на шлях виправлення.
Зокрема, сумлінною поведінкою суд вважає не просте дотримання засудженим вимог адміністрації установи відбування покарання та утримання від порушень режиму, а й активну участь у роботах з благоустрою установи, сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, демонстрування позитивного прикладу іншим засудженим та їх заохочення до правомірної поведінки.
В той же час, ОСОБА_5 на протязі 2014-2015 рр. 21 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Вказані стягнення хоча і погашені на час судового розгляду клопотання, однак на думку суду, свідчать про неналежну поведінку засудженого в місцях позбавлення волі. За час відбування покарання ОСОБА_5 один раз заохочувався начальником відділення 23.09.2015 року, що свідчить , що сумлінна поведінка засудженого не є системною, а мала епізодичних характер.
Засуджений ОСОБА_5 до роботи відноситься задовільно, вини в скоєному злочині не визнає.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 не в повній мірі свідчить про те, що він дійсно довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України в даний час суд не вбачає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1