Єдиний унікальний номер 235/7686/145-к
Номер провадження 11-кп/775/177/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут

в складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гришине Красноармійського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. В силу ст..75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 200000 грн.(двісті тисяч грн. ) та відшкодування витрат на правову допомогу адвоката у сумі 7000 грн. (сім тисяч грн.).

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_8 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України, за наступних обставин.

08 липня 2014 р. приблизно о 7 год.30 хв., у світлий час доби, водій ОСОБА_8 , керуючи на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , з пасажиром в салоні ОСОБА_11 ,який знаходився на передньому пасажирському сидінні, діючи у порушення п.п.12.6 «б»,12.9 «б» Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: -12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: б) транспортним засобом, якими керують водії із стажем до 2 років не більше 70 км/ годину;-п.12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29,3.31 або на транспортному засобі, в якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;- маючи водійський стаж менше 2 років, рухався по проїжджій частині автодороги «сел.Гришине-м.Красноармійськ», з боку сел. Гришине у напрямку м.Красноармійська Донецької області з перевищенням дозволеної для водіїв із стажем до 2 років швидкістю поза межами населених пунктів, а саме: із швидкістю не менш ніж 81,6 км/годину, та проїжджаючи ділянку зазначеної дороги, розташовану на 5 км+ 300 метрів на території Красноармійського району Донецької області, діючи в порушення вимог п.п.2.3 «б»,10.1,14.2 «в» Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п.2.3- Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу , технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 Перед початком руху , перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; - будучи неуважним, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, не маючи перешкод технічного характеру в умовах необмеженої оглядовості стежити за дорожньою обстановкою, не переконавшись в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, став виконувати маневр обгону автомобіля марки «ВАЗ-2110», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався у попутному йому напрямку, після чого, відмовившись від вказаного маневру, не переконавшись, що його дії будуть безпечними і не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повернувся на свою смугу руху, де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним транспортного засобу з задньою частиною велосипеда «Україна», під керуванням ОСОБА_9 , яка у цей час здійснювала рух у попутному напрямку по проїзній частині вказаної дороги справа.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події велосипедисту ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинної тупої травми тіла: закритого косого перелому нижньої третини діафізу великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, закритого поперечного перелому верхньої третини діафізу лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, закритого осколкового перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки, закритого осколкового внутрішньо суглобового перелому правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, закритого перелому шилоподібного відростку правої ліктьової кістки з розривом радіоульнарного з`єднання, закритих переломів 1,3,4 го ребер справа та 2,3 го ребер зліва, забійної поверхневої рани м`яких тканин нижньої губи,садна шкіри внутрішньої поверхні нижньої третини лівого стегна,садно шкіри тильної поверхні проксимальних міжфалангових суглобів 2-4 го пальців правої кисті , незрощеного закритого осколкового перелому середньої третини діафізу лівої великогомілкової кістки, який відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як такий, що призвів до розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на 1/3.

Допущені водієм ОСОБА_8 порушення вимог п.п.10.1,14.2 «в» Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинно - наслідковому зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо- транспортної події та її наслідками у вигляду заподіяння потерпілій ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

У апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку в частині зменшення суми відшкодування моральної шкоди до 20000 грн.; апелянт прохає виключити суму 2200 грн. за пошкоджені речі і велосипед у зв`язку із відсутністю доказів про розмір заподіяної шкоди; розмір витрат на правову допомогу належним чином не підтверджений. За таких підстав прохає зменшити суму заподіяної шкоди до 16295 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона не підлягає задоволенню, а вирок суду підлягає залишенню без змін, за таких підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин кримінального провадження і правильності кваліфікації дій обвинуваченого, призначеного покарання сторонами не оскаржуються.

Відповідно до ст. 23,1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка її завдала, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, смертю фізичної особи, може бути відшкодована одноразово або шляхом щомісячних платежів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди правильно визначений судом першої інстанції з урахуванням характеру заподіяної шкоди потерпілій, ступеня її фізичних та душевних страждань, при визначенні розміру моральної шкоди суд вірно виходив з принципів справедливості, розумності та достатності, передбачених ст. 23 ЦК України.

В судовому провадженні було встановлено, що саме винними діями обвинуваченого 08.07.2014 р. ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження, внаслідок чого потерпіла тривалий час лікувалась, визнана інвалідом 2 групи (а.с.37,38,52-53), та внаслідок чого відчуває моральні страждання. Спричинення тілесних ушкоджень потерпілій у наслідок ДТП та наступне лікування викликали певні зміни у її житті, чим порушило звичайний уклад життя потерпілої та примушує її докладати додаткових зусиль для його організації.

В силу ст. 120 ч.2 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, тощо.

Відповідно до ст.124 ч.1 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно наданого потерпілою договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, укладеного між адвокатом ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 08.09.2015 р., гонорар адвоката за здійснення правової допомоги визначений у розмірі 7000 грн. та підтверджуються розрахунком гонорару(а.с.24-29,54-55).

Колегії суддів була надана квитанція адвоката ОСОБА_6 на отримання 7000 грн. на підставі договору з клієнтом про надання юридичних послуг. Даний документ може бути розцінений як доказ понесення потерпілого стороною цих витрат.

Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не регулює витрати на правову допомогу у кримінальних провадженнях.

За таких підстав, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, в т.ч. щодо розцінок роботи адвоката (складання договору та інше).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів судової справи, ОСОБА_8 визнав суму заподіяної шкоди у зв`язку з пошкодженням одягу і транспортного засобу потерпілої та в ході судового розгляду виплатив потерпілій 4830 грн. (а.с.64), про що суд зазначив у вироку.

Вказані обставини не заперечував обвинувачений в апеляційному суді. Крім того, колегія суддів вважає абсолютно неправомірними доводи апелянта щодо змішування понять моральної і матеріальної шкоди при її відшкодуванні.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду щодо розгляду цивільного позову та стягнення втрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: