АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/553/16 Справа № 711/6686/15-к Категорія: ч.2 ст.186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 04.10.2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавленні волі. 20.02.2015 року на підставі ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12.02.2015 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 2 р. 5 міс. 19 днів, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.10.2012 року та остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття - 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Вироком суду обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з взяттям його під варту негайно в залі суду. Визначено строк покарання йому рахувати з моменту затримання.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, повторно, 01.06.2015 року близько 05:00 години разом з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на алеї бул. Шевченка навпроти ринку «Сєдова» в м. Черкаси, помітили потерпілого ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та рухався в бік площі 700 річчя в м. Черкаси. В цей час у ОСОБА_7 з невстановленою особою виник спільний умисел на відкрите заволодіння майном потерпілого , вони пішли за ним і після того, як останній близько 05:30 години зайшов до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , зайшли за ним та відкрито, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, та яке виразилось в нанесенні потерпілому ОСОБА_8 численних ударів по ногах, тулубу і голові, заволоділи його майном : мобільним телефоном «Самсунг» з сім-картою зв`язку «Лайф» на рахунку якої були грошові кошти в сумі 40 гн., грошовими коштами в сумі 200 грн., срібними браслетом та ланцюжком, всього на загальну суму 4950 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду скасувати, об`єднати в одне кримінальне провадження з іншим кримінальним провадженням щодо нього, та направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду було проголошено у його відсутність, його не було повідомлено про дату, час та місце проголошення вироку, а тому він не мав можливості отримати його, ознайомитись зі змістом та оскаржити в законному порядку, вважає, що зазначене є істотним порушенням його права на захист. Про зміст вироку суду йому стало відомо 30.03.2016 року після отримання вироку на підставі заяви від 22.03.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України є правильною.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст.ст. 50, 65, 66 КК України.

В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 порушує питання про скасування вироку суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме - порушення його права на захист, оскільки він не був присутнім при оголошенні вироку, та зазначає, що відповідно до ст. 376 КПК України вирок суду обов`язково оголошується в присутності обвинуваченого.

Вказане твердження обвинуваченого колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відсутність обвинуваченого на проголошенні вироку суду не є перешкодою для його проголошення.

Зі змісту ст. 376 КПК України вбачається, що вирок проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного після його проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

З матеріалів провадження та звукозапису судового засідання вбачається, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 відбувався 27.10.2015 року і цього ж дня судом був проголошений вирок. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 був присутнім в судовому засіданні, після надання йому останнього слова о 9 годині 34 хвилин головуючим було оголошено, що суд видаляється до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Після виходу з нарадчої кімнати головуючим з 11 години 19 хвилин по 11 годину 31 хвилину було проголошено вирок, при цьому обвинувачений на проголошення вироку не з`явився. Тому, твердження апелянта про те, що йому не було відомо коли буде проголошено вирок, є безпідставним.

В зв`язку з відсутністю обвинуваченого ОСОБА_7 на проголошенні вироку, судом, на виконання вимог ч. 7 ст. 376 КПК України, 28.10.2015 року на його адресу, рекомендованим листом, було направлено копію вироку, який обвинувачений отримав особисто про що свідчить його підпис в рекомендованому повідомленні (а.м.80).

Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий 02.02.2016 року працівниками Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області на виконання вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2015 року, яким обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з взяттям його під варту негайно в залі суду, оскільки в зв`язку з неявкою обвинуваченого на проголошення вироку він не був взятий під варту в залі суду 27.10.2015 року.

Зазначене спростовує доводи обвинуваченого про те, що про зміст вироку йому стало відомо лише при пред`явленні йому підозри в іншому кримінальному провадженні та після отримання ним копії вироку за його заявою - 30.03.2016 року.

Відсутність обвинуваченого на проголошенні судового рішення не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування вироку суду відповідно до п.3 ч.2 ст. 412 КПК України, як це зазначав в апеляції обвинувачений.

Також, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається зі звукозапису судового засідання та матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню проводився у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, на що погодилися учасники судового провадження, в тому числі і сам обвинувачений, про що написав відповідну заяву ( а.с. 65 т.1). Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_7 вину у скоєному злочині визнавав повністю та добровільно розповів про обставини його вчинення .

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Тому , заперечення (під час апеляційного розгляду) обвинуваченого причетності до скоєння інкримінованого йому злочину, колегія судді розцінює як обраний ОСОБА_7 спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження районним судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України та ч.5 ст.72 КК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, за період з 02 лютого 2016 року по 19 травня 2016 року - тобто на день набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року по 19.05.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :