МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1185/16-к
Провадження № 1-в/480/823/16
Ухвала
12 липня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
Ольшанської виправної колонії (№53) ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Ольшанською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 53) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, АР Крим, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ОСОБА_5 вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 19 вересня 2013 року визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.
На момент розгляду справи засуджений відбув 2 роки 10 місяців 25 днів. Невідбутий строк складає 4 місяці 20 днів, з урахуванням перерахунку відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання .
08.04.2016 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який заперечував проти задоволення клопотання, пояснюючи це тим, що засуджений не довів свого виправлення, думку прокурора, який вважав, що заява не підлягає задоволенню з тих же підстав, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково та посилався на те, що у 2016 році не працював за станом здоров`я, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що з 21.11.2013 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53).
За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується таким чином: дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, порушень режиму утримання не допускав. За характером схильний до зміни настрою, скритний, не ініціативний, у житті пристосуванець, за емоційним станом характеризується підвищеним збудженням. В характері вбачається негативна спрямованість поведінки і не здатність прогнозування своїх вчинків, що може сприяти втягненню ОСОБА_5 під вплив лідерів негативної спрямованості і скоєних кримінальних правопорушень. У спілкуванні з працівниками адміністрації веде себе тактовно, виконує всі їхні законні вимоги, але під контролем.
З 01.07.2015 по 31.07.2015 ОСОБА_5 з метою отримання позитивного рішення суду щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, був працевлаштований на виробництві установи при Ольшанській виправній колонії УДПтС України в Миколаївській області, під час виконання робіт на виробництві установи йому оголошено два заохочення.
З 01.08.2015 ОСОБА_5 по теперішній час на виробництві не працює і працювати не бажає. Також не охоче виконує роботи з благоутрою місць позбавлення волі. Нехтує вимогами умов тримання у чистоті та порядку спального місця та приліжкової тумбочки, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє належної уваги та догляду щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів вжитку, якими користується при виконанні дорученої роботи та не завжди використовує їх за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Двогодинні відпрацювання виконує в повному обсязі, але під час виконання робіт потребує постійного контролю з боку персоналу установи. Засуджений ОСОБА_5 має звичку уникати виконання робіт із благоустрою установи.
Засуджений ОСОБА_5 з оточуючими важко налагоджує взаємовідносини. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.
Засуджений ОСОБА_5 не приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі та не навчається в навчальному центрі чи в загальноосвітній школі при Ольшанській виправній колонії УДПтС України в Миколаївській області (№ 53), у зв`язку з тим, що має середню освіту.
Засуджений ОСОБА_5 вину у скоєному злочині визнає повністю. Частково дотримується норм та правил санітарної і особистої гігієни. З рідними підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування та особистих побачень, отримує від них посилки та передачі.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, уникає виконання робіт з благоустрою установи, при цьому відповідно до медичного висновку ОСОБА_5 є працездатним. Відбутий строк покарання складає 2 роки 10 місяців 25 днів, але за весь цей час відбування покарання з 2013 року засуджений ОСОБА_5 має всього два заохочення.
Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1