АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1425/16 Справа № 205/1879/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого про умовно - дострокове звільнення,

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого в режимі відеоконференції:

ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2016 року, залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення.

Суд першої інстанції в своїй ухвалі зазначив, що засуджений не довів своєю поведінкою та ставленням до праці, що він став на шлях виправлення.

Разом з тим в ухвалі суд вказує що засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, та на протязі останнього календарного року не має жодного заохочення за ставлення до праці або іншу сумлінну поведінку.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2016 року, та задовольнити клопотання про його умовно дострокове звільнення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги засуджений зазначає, що з не зрозумілих підстав, представник адміністрації колонії № 89 ОСОБА_8 просив суд не задовольняти клопотання засудженого, мотивуючи тим що поведінкою засуджений не довів що став на шлях виправлення.

Засуджений вважає, що документи які додані до клопотання свідчать про те, що не має на протязі року стягнень, які б було не погашено або не знято у встановленому законом порядку, та звертає увагу що за час перебування в ВК № 89 м. Дніпро засуджений характеризується позитивно та своєю поведінкою довів що своїм ставленням до праці довів що став на шлях виправлення.

Вислухав суддю - доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 який просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати ст. 81 КК України, тобто застосувати умовно дострокове звільнення,думку представника ОСОБА_9 , який не зміг пояснити, чому підписана ним характеристика відрізняється від його думки про задоволення клопотання засудженого, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 за час перебування в Кіровоградському СІЗО характеризувався посередньо, порушень режиму не допускав, дисциплінарних стягнень не мав, заохочення не застосовувалися.

З 07.10.2009 року відбував покарання в Єнакіївській виправній колонії № 52, за час відбування покарання в установі мав 5 заохочень, допускав порушення вимог ПВР УВП, за що має 4 дисциплінарне стягнення.

До Дніпропетровської виправної колонії № 89 прибув 02.06.2014 року, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, має одне заоохочення, однак за час відбування покарання один раз допустив порушення вимог ПВР УВП та отримав 1 дисциплінарне стягнення, призначене йому судом покарання за вчинення тяжкого злочину, а саме за ч. 3 ст. 187 КК України.

Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, суд обґрунтовано виходив з того,що до засудженого за час відбуття покарання були застосовані стягнення, до виконання вимог адміністрації не завжди ставився сумлінно через особисту неорганізованість, на заходи виховного впливу які проводяться в установі, відвідує але не завжди та реагує на них формально.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно встановлено, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення.

В контексті вимог ст. 6 КВК України, так як сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, а тому на думку колегії суддів, рішення суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3