Справа № 368/1171/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1287/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 55 12.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

представника Кагарлицької ВК № 115: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 06 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

30 серпня 2016 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання засудженого, в якому він просить застосувати до нього ст. 81 КК України, оскільки вважає, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, довів своє виправлення.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 06 вересня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вважає передчасним робити висновок, що засуджений довів своє виправлення, незважаючи на те, що до нього двічі застосовувалося заохочення за добросовісне відношення до праці. Сам факт відсутності дисциплінарних стягнень не свідчить, що ОСОБА_7 мав сумлінну поведінку. Крім того, суд також при вирішенні клопотання засудженого керувався висновком прокуратури Київської області щодо виявлення порушень ОСОБА_7 режиму відбуття покарання.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить відмінити рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 06 вересня 2016 року та задовольнити його прохання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та старанним відношенням до праці. Свою позицію обґрунтовує тим, що він є учасником бойових дій та антитерористичної операції. Звертає увагу суду на те, що ним відбуто більше половини призначеного судом строку покарання, і він своєю поведінкою й відношенням до праці довів своє виправлення, про що свідчить відсутність дисциплінарних покарань і наявність подяк за добросовісну поведінку та відношення до праці. Апелянт вказує на наявність обставин, які пом`якшують його покарання, а саме наявність малолітньої дитини та матері з інвалідністю. На думку засудженого, судом першої інстанції було порушено вимоги кримінального процесуального закону, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; представника Кагарлицької ВК № 115, який при розгляді апеляційної скарги засудженого поклався на розсуд суду; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до особи, яка відбула не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Згідно з вироком Краматорського міського суду Донецької області, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 414 КК України до 3 років позбавлення волі /а.п. 5-6/.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 414 КК України, віднесено до тяжких злочинів з необережною формою вини.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 12 лютого 2016 року ОСОБА_7 було зараховано в строк відбування покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року строк попереднього ув`язнення з 02 квітня 2015 року по 16 червня 2015 року, у відповідності з ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі /а.п. 8-9/.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_7 , затвердженої начальником Кагарлицької ВК №115 від 05 вересня 2016 року, початком відбування строку покарання засудженим є 02 квітня 2015 року; 1/2 відбуття строку покарання припадає на 18 липня 2016 року /а.п. 13/.

Отже, на момент розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення, засудженим ОСОБА_7 фактично відбуто 1/2 частину призначеного йому покарання.
Однак, на думку колегії суддів, в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, слід відмовити з наступних підстав.
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину та інші обставини.
Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької ВК №115, засуджений ОСОБА_7 покарання відбуває з 02 квітня 2015 року; за час перебування в Дрогобицькій ВК №40 вимог режиму не порушував, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав. У Кагарлицькій ВК №115 відбуває покарання з 02 грудня 2015 року, за період перебування в установі проявляв себе по різному, поведінка не стабільна, шість разів допускав порушення встановлених правил поведінки та вимог режиму відбування покарання, у зв`язку з чим був розглянутий на дисциплінарній комісії, де з ним за фактами порушення були проведені виховні бесіди. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований різноробочим на виробництві установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається виконувати законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою; намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання за добросовісне відношення до праці має два заохочення від керівництва установи, але поряд із цим допускає порушення правил поведінки та вимог режиму відбування покарання. Із рідними та близькими підтримує зв`язок шляхом телефонних розмов, побачень. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Засуджений ОСОБА_9 пройшов курс підготовки до звільнення. Вину у скоєному злочині згідно вироку засуджений визнав /а.п. 13-14/.

При цьому колегія суддів звертає увагу на нестійкий характер поведінки засудженого, а тому робити висновок про досягнення мети покарання, а саме про його виправлення, передчасно.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що прокуратурою Київської області до Кагарлицької ВК №115 було направлено припис про усунення порушень вимог кримінально-виконавчого законодавства, відповідно до якого було скасовано рішення комісії виправної колонії від 04 серпня 2016 року про направлення до суду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 /а.п. 21/.

Також у вищенаведеному документі було проаналізовано поведінку засудженого, який систематично порушував умови режиму утримання в установі, внаслідок чого колегія суддів приходить до висновку про те, що він не довів своє виправлення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення і рішення про його умовно-дострокове звільнення, є передчасним.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 06 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання залишити без зміни.

С У Д Д І :

____________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4