печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8518/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та процесуального прокурора ОСОБА_4 з неприйняття постанови про визнання потерпілим та з нерозгляду клопотань у кримінальному провадженні №0000554,-

В С Т А Н О В И В :

22.02.2016 обвинувачений ОСОБА_2 , який утримується під вартою у Київському СІЗО №13, звернуся до слідчого судді з вказаною скаргою в порядку ст.ст.303-304 КПК України, просить зобов`язати зазначених слідчого та процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0000554 за заявою ОСОБА_2 прийняти постанову про визнання його потерпілим та розглянути клопотання останнього.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таки чином, потерпілим, згідно КПК України, є заявник чи інша особа, яка подала заяву про залучення її як потерпілого, за відсутності постанови про відмову у визнані цієї потерпілим.

КПК України не передбачено обов`язку слідчого або прокурора приймати постанову про визнання особи потерпілою.

В межах реалізації права потерпілого на визнання його потерпілим, встановленого п.1 ч.2 ст.56 КПК України, останнім може бути оскаржена бездіяльність з невручення йому довідки про права та обов`язки потерпілого. Разом з тим, виходячи з вимог скарги, така бездіяльність не є предметом оскарження за даною скаргою.

Таким чином, оскільки скарга в частині вимог про зобов`язання прийняти постанову про визнання потерпілим подана на бездіяльність, що не підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України, у відкритті провадження в цій частині вимог за скаргою слід відмовити на підставі ч.4 ст.304 КПК України.

Скарга в частині оскарження бездіяльності слідчого щодо нерозгляду в порядку ст.220 КПК України клопотань, поданих слідчому в період до та протягом грудня 2015 року, та відповідно скарги прокурору 01.02.2016, слід зазначити, що виходячи з положень ст.ст.220, 304, 308 КПК України скаргу подано 22.02.2016 з порушенням строку, визначеного для її подання.

Так, відповідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

При цьому, згідно ст.304 КПК України відсутні підстави врахувати при обчисленні строку зазначенні в скарзі обставини щодо звернення ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність слідчого процесуальному прокурору 01.02.2016 та не розгляд прокурором скарги станом на 22.02.2016, оскільки відповідно до положень ст.304 КПК України строк подання скарги починається з моменту вчинення бездіяльності, а не з моменту коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про її вчинення.

Відповідно до п.3 ч.2 вказаної статті скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки, як зазначено вище, з заявою про поновлення строку ОСОБА_2 не звернувся, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального процесу, передбачених ст.7 КПК України та наведених вище положень ст.304 КПК України, у слідчого судді відсутні повноваження для вирішення питання про поновлення строку з власної ініціативи без відповідної заяви.

Відтак, скарга в цій частині підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.55, ст.220, ст.ст.303, 304, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження бездіяльності слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та процесуального прокурора ОСОБА_4 з неприйняття постанови про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000554, - відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження бездіяльності слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та процесуального прокурора ОСОБА_4 з нерозгляду клопотань у кримінальному провадженні №0000554, повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити особі право звернення до суду зі скаргою в цій частині з заявою про поновлення строку її подання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1