Справа № 308/1897/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.04.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали апеляційного провадження № 11-кп/777/301/16 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2016, якою відмовлено у задоволенні поданого в порядку ст.539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 14.11.2008 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 визнаний винуватим з призначенням йому покарання за ч.2 ст.185, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, п.10,13 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України довічне позбавлення волі (а.о.с. 18-37).

17.02.2016 засуджений ОСОБА_6 , звернувся із вказаною вище заявою до суду, обґрунтовуючи її тим, що з 24.12.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII (далі Закон № 838-VIII).

З цих підстав засуджений просив місцевий суд зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку день за два до моменту набрання вироком законної сили.

Ухвалою «слідчого судді» Ужгородського міськрайонного суду від 28.03.2016 у задоволенні вказаного клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що відповідно до п.3 листа Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування окремих положень Закону України № 838- VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» правила, закріплені у ст.72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Тому, як визнав слідчий суддя, не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

В апеляційній скарзі на цю ухвалу місцевого суду засуджений ОСОБА_6 просить її скасувати та постановити нову, якою відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання в наведений вище (у його клопотанні) спосіб.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що відповідно до прикінцевих положень Закону № 838-VІІІ останній застосовується до всіх осіб.

Заслухавши прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу засудженого щодо необхідності скасування вказаної ухвали «слідчого судді» з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону порушенням права на захист довічно засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Частинами 1,2 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, однак вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Відповідно до вимог ч.1,2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Отже, законною є ухвала, постановлена судом за умови правильного застосування як матеріального закону, так і дотримання в кримінальному провадженні кримінального процесуального закону.
Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час судового засідання.
Так, ОСОБА_6 засуджений вказаним вироком суду від 14.11.2008 в тому числі й за особливо тяжкий злочин, передбачений п.10,13 ч.2 ст.115 КК України, за вчинення якого передбачено також покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч.2 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такіпорушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Згідно вимог ч.1 ст.539 КПК Українипитання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом, а не слідчим суддею, про що йдеться в оскарженій засудженим ухвалі «слідчого судді».

За наведених обставин в їх сукупності колегія суддів визнає, що оскаржувана ухвала «слідчого судді» підлягає безумовному скасуванню відповідно до вимог ст.412 КПК Україниз поверненням кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду відповідно до ст.ст. 415,416 КПК України.
Під час нового розгляду провадження в суді першої інстанції слід врахувати також і положення ст.ст. 537,539 КПК України.
Відповідно до ч.1,2 п.4 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням, в тому числі й засудженого, яке подається саме до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 14 (інші питання) частини першої статті 537 цього Кодексу.

Визначений іншими пунктами ч.2 ст.539 КПК України перелік місцевих судів, якими розглядаються інші клопотання учасників сторін кримінального провадження жодним чином не стосується порушеного засудженим ОСОБА_6 питання в порядку ч.5 ст.72 КК України.

Оскільки судове рішення підлягає скасуванню з інших ніж зазначено в апеляційній скарзі сторони захисту підстав, остання підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,409,412,415,418,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити, постановлену щодо нього ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2016 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: