суддів Верховного Суду у справі 5-331кс (15) 15
11 лютого 2016 року Судовою палатою у кримінальних справах Верховного Суду України розглянута заява заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року щодо ОСОБА_1
За результатами перегляду заяву Генерального прокурора України задоволено. Ухвалу колегії судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасовано, справу направлено на розгляд до суду касаційної інстанції.
Будучи незгодна з цим рішення, висловлюю окрему думку з таких підстав.
1. У заяві про перегляд ухвали порушується питання про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, а саме, норм, що містяться в частині другої статті 424 та частині п'ятої статті 539 КПК України (далі КПК). При цьому в заяві стверджувалось (не оспорювалось), що рішення про відмову в застосуванні до покарання, призначеного ОСОБА_1, закону України «Про амністію 2014 року», розглядалось в порядку виконання вироку й воно належить до судових рішень, яке перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
2. У доданої для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року щодо Особа_1 відсутній висновок щодо застосування статті 539 КПК, однак відповідно до рішення першої інстанції щодо Особа_1, яке міститься в ЄДРСР, заява розглядалась в порядку виконання вироку.
Зазначене свідчить, що немає неоднакового застосування касаційною інстанцією норми статті 539 КПК щодо порядку розгляду заяв про застосування амністії в оспорюваному та порівняному рішеннях.
Таким чином, рішення Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо ОСОБА_1 прийнято без дотримання вимог норм, що містяться в Главі 33 КПК.
3. Частина друга статті 424 КПК містить, у тому числі, норму, яка регулює можливість оскарження ухвал суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
Мотивуючи питання неоднакового застосування частини другої статті 424 КПК, заступник Генерального прокурора України в заяві зазначив, що статті 539 КПК не містить прямої заборони, тому колегія суддів касаційного суду вийшла за межі повноважень, визначених у частині 3 статті 429 КПК. Він також посилається на право на справедливий і публічний розгляд справи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
У той же час із порівнюваного рішення не випливає, що воно постановлено щодо ухвали апеляційного суду, яка визначена частиною другою статті 424 КПК.
Поняття «кримінального провадження» надається в статті 3 КПК, тобто законом. Воно закінчується провадженням з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами. Відповідно до КПК далі починається стадія виконання судових рішень.
Зазначена норма закону узгоджується з позицією Європейського Суду з прав людини, що процедури, що стосуються виконання вироків, у тому числі процедура застосування амністії, не підпадає під дію статті 6 у її кримінальному аспекті розгляду (рішення у справі Монкорне де Комон проти Франції).
Дійшовши до висновку, що «положення частини 2 статті 424 КПК необхідно тлумачити цілісно і питання про те, чи підлягають оскарженню в касаційному порядку судові рішення щодо застосування амністії, слід вирішувати, виходячи з положень Конституції України, згідно з пунктом 8 частини 3 статті 129, якої повнота касаційного перегляду обмежена лише випадками прямого, неоднозначного виключення (заборони) на рівні закону», Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України вийшла за межі перегляду судових рішень в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 445 КПК.
Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2