Справа № 761/8589/15-к
Провадження №1-кп/761/268/2016
В И Р О К
іменем України
15 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю державного обвинувача прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва обвинувальний акт відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубки Сарненського району Рівненської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має доньку 2009 р.н., з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.187 ч.2 КК України при наступних обставинах:

ОСОБА_5 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_7 і перебуваючи із ними в довірливих стосунках, розробив злочинний план по нападу на останніх з метою заволодіння їх майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у невстановлений слідством день та час зустрівся з особами, провадження відносно яких виділено в окреме провадження, та ОСОБА_4 і розповів їм про свій умисел, спрямований на напад на громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , запропонувавши їм взяти в цьому участь та отримати в результаті частину від викраденого. Отримавши згоду від останніх, ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_6 та запропонував їй придбати напівдорогоцінне каміння бурштин і, отримавши згоду, повідомив, що каміння їй при зустрічі продасть його знайомий на ім`я ОСОБА_9 .

Так, 18 жовтня 2014 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та представившись особою на ім`я ОСОБА_9 , домовився про зустріч за адресою: АДРЕСА_2 під приводом продажу напівдорогоцінного каміння бурштину.

19 жовтня 2014 року о 12 годині ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_7 , разом з якими була малолітня дитина Ні Чі Де, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де їх зустрів учасник злочинної змови ОСОБА_4 та, відповідно до заздалегідь розробленого плану, провів їх до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, після чого останній з квартири вийшов, а особа, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, відповідно розподілених ролей, вийшла із схованки за шафою, та, погрожуючи предметом, ззовні схожим на пістолет, скоїла напад на ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_7 .

Так, особа, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, погрожуючи ОСОБА_6 та її чоловіку ОСОБА_7 у присутності їх малолітньої дитини Ні Чі Де предметом схожим на пістолет, який останні сприймали як такий, що являє собою небезпеку для їх життя та здоров`я, почав вимагати, щоб останні сіли на диван. Після цього до кімнати ввійшла інша особа, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, із скетчем у руках, який згідно заздалегідь розробленого плану та розподілених ролей, почав заклеювати рот Ні Вейюнь та її чоловіку ОСОБА_7 і зв`язував руки та ноги Ні ОСОБА_10 .

Після цього, особа, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії, погрожуючи предметом, схожим на пістолет, примусив ОСОБА_6 віддати свою жіночу сумку вартістю 250 доларів США (еквівалентно 3237 гривень 50 копійок), в якій знаходились грошові кошти у сумі 7000 доларів США (еквівалентно 90650 гривень), 5000 гривень іншій особі, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, яка передала її в подальшому за двері учаснику злочинної змови ОСОБА_4 .

Після цього особи, провадження відносно яких виділено в окреме провадження, та ОСОБА_4 вийшли з приміщення квартири та сіли до автомобіля, в якому на них чекав ОСОБА_5 і з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Всього ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та особи, провадження відносно яких виділено в окреме провадження, при скоєнні нападу на ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_7 заволоділи майном останніх на загальну суму 98887,5 (дев`яносто вісім тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 50 коп.)

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ст.187 ч.2 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що 16 жовтня 2014 року йому зателефонував його знайомий і сказав, що потрібен бурштин, обвинувачений відповів, що у його доньки операція і сказав, що зможе приїхати тільки в суботу ввечері, пізніше зустріч відклали на неділю 19.10.2014 року. Вночі близько 2 годин 19.10.2014 року він виїхав до Києва і районі станції метро «Політехнічний інститут» зустрівся з ОСОБА_5 . Останній попросив його зустріти китайців та провести їх до квартири, яку зазначив. Обвинувачений зустрів китайців та провів їх до зазначеної квартири, ключі від квартири йому дав ОСОБА_5 , він відрив двері, китайці зайшли до квартири, а він вийшов, віддав ключі ОСОБА_5 та поїхав у своїх справах. Ввечері поїхав до м.Сарни, там зустрівся з ОСОБА_5 і той йому віддав гроші за бурштин близько 3400 доларів США. Будь-яких домовленостей з ОСОБА_5 або іншими особами про скоєння розбійного нападу у нього не було.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона хотіла придбати бурштин. 19.10 2014 року їй подзвонив незнайомий чоловік і запропонував подивитись бурштин. Коли вона з чоловіком та дитиною приїхали на місце зустрічі їх зустрів ОСОБА_4 і провів до квартири на 5 поверсі, він відкрив двері ключами, провів їх у кімнату і вийшов, сказав, що забув товар в машині. Згодом в кімнату, де знаходилась потерпіла з чоловіком зайшли двоє незнайомих, один з них направив на неї і чоловіка пістолет, сказав, щоб вони мовчали, посадили їх на диван, зв`язали скотчем і почали обшукувати. У неї в сумці були 7 тис.доларів США, 5 тисяч грн., паспорти, ключі від квартири. Особа, яка їх обшукувала, забрала сумку та передала її комусь в коридорі. Хвилин через 15 особи, які скоїли напад, вийшли з квартири, потерпіла та її чоловік звільнились від скотчу та поїхали до себе додому, квартира була відчинена, в квартирі був безлад, проте нічого не викрали. Вважає, що саме ОСОБА_4 дзвонив їм, та він приймав участь у їх пограбуванні.

Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що він разом із дружиною та дитиною поїхали подивитись бурштин, про зустріч домовлялась дружина. Їх зустрів обвинувачений та провів в квартиру, після чого пішов, в квартиру він не заходив. В квартирі якісь незнайомі люди під погрозою пістолета забрали у них їх речі. Особисто у нього забрали мобільний телефон. Погрози вони сприйняли як реальні.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він познайомився з ОСОБА_4 в м.Сарна в листопаді 2014 року, з обвинуваченим в м.Києві не зустрічався. Він скоїв розбій відносно китайців в квартирі разом із ОСОБА_13 , обвинуваченого в той день взагалі не бачив.

Судом досліджені матеріали справи, а саме:

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 02.02.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 19.10.2014 року дзвонила їй та зустріла її та провела до квартири, де її пограбували,

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.02.2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав по фотографії ОСОБА_4 як особу, яка 19.10.2014 року зустрічала їх, проводила до квартири, де відносно нього було скоєно напад,

- протокол огляду місця події від 17.03.2015 року, відповідно до якого оглянутий слідчий кабінет №19 в ІТТ м.Києва, і у ОСОБА_4 вилучено 2 мобільних телефони та гроші,

- протокол про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою), відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду м.Києва про дозвіл на проведення негласної слідчої дії в умовах ізолятора тимчасового тримання відносно ОСОБА_4 проводився аудіо, відео контроль місця за адресою: м.Київ, пров.Косогірний, 7. Протокол містить в собі розмови, які проводились в камері ІТТ, при цьому частина розмов записана повно, а частина висновки особи, яка складала протокол.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілих, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що обвинувачений підлягає виправданню за недоведеністю вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Прокурором на підтвердження участі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення надані суду протоколи впізнання обвинуваченого потерпілими, проте і сам обвинувачений не заперечує факту того, що він дійсно на прохання свого знайомого ОСОБА_5 зустрів потерпілих та провів їх до квартири, при цьому самі потерпіли пояснили, що він тільки супроводив їх до квартири, де на них було скоєно напад іншими особами. Крім того, потерпілі пояснили, що ОСОБА_14 до квартири, де був здійснений напад на них, не заходив, а їх твердження про те, що він можливо причетний до вчинення злочину є лише припущеннями.

Свідок ОСОБА_12 не підтвердив будь-якої змови з обвинуваченим та взагалі пояснив, що він познайомився з обвинуваченим після жовтня 2014 року.

Обвинувачений взагалі заперечує своє перебування в м.Києві до 19 жовтня 2014 року, пояснивши, що був за межами Київської області, проте будь-яких доказів, які б підтверджували чи спростовували ці показання суду стороною обвинувачення взагалі не надано.

Також прокурором не надано жодних доказів, які б підтверджували розроблення злочинного плану ОСОБА_5 , як це зазначено в обвинуваченні, наявність зговору з обвинуваченим, розподіл ролей.

Прокурором наданий протокол про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою), проте з зазначеного протоколу неможливо зробити висновок щодо участі обвинуваченого в нападі, а частина тексту взагалі виконана особою, що складала протокол. Відповідно до протоколу в додатках зазначено, що до протоколу додаються оптичні носії та картка пам`яті, проте суду зазначені носії інформації надані не були.

Відповідно до ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.

Таким чином, на думку суду, обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення ґрунтується тільки на припущеннях.

Відповідно до ст.17 КПК України, якою закріплено засаду презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Речові докази по справі грошові кошти в сумі 6070 грн. передані на зберігання до фінансовій частині Шевченківського УП ГУНП України в м.Києві, підлягають поверненню ОСОБА_4 .

Накладений арешт на майно ОСОБА_4 мобільні телефони та гроші в сумі 6070 грн. підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, та виправдати його за недоведеністю у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню тримання під вартою скасувати.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_4 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2015 року, скасувати.

Мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вилучені старшим слідчим ОСОБА_15 17.03.2015 року, гроші в сумі 6070 грн., які зберігаються в фінансовій частині Шевченківського УП ГУНП України в м.Києві повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_4 - протягом 30 діб з дня вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після його оголошення вручається обвинуваченому та прокурору.