Провадження №1-кп/761/373/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006668 від 08 червня 2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Печерського районного суду м.Києва від 14.12.2000 року за ч.2 ст. 140 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на підставі 46-1 КК України 1960 року на 1 рік, зі штрафом 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- вироком Жовтневого районного суду м.Києва від 05.03.2002 року за ч.3 ст. 186 КК України 2001 року на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки;

- вироком Солом*янського районного суду м.Києва від 11.11.2002 року за ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 16.03.2010 року по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2015 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 , знаходячись неподалік від проїзної частини дороги біля будинку №148 по вул. Жилянській в місті Києві, дістав з кишені куртки розкладний ніж та, тримаючи його в руці, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив у словесну сварку з раніше невідомим йому ОСОБА_8 .
В ході вищевказаного словесного конфлікту у ОСОБА_3 , який тримав у руці розкладний ніж та демонстрував його ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжкого тілесного ушкодження останньому.
Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді отримання потерпілим тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 , тримаючи в правій руці розкладний ніж, наніс ним один удар ОСОБА_8 в груди з правого боку, чим спричинив потерпілому, згідно висновку експерта № 1282/е від 13.08.2015, тяжке тілесне ушкодження, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана грудної клітки в ділянці грудини (довжиною до 3,0 (см)) від якої спрямований рановий канал, який проходить у напрямку з зовні у середину, з переду назад, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, міжреберних м`язів, пристінкової плеври (наскрізне ушкодження), правої внутрішньої грудної артерії, середньої частки правої легені (наскрізне), перикарду; яке супроводжувалося гемоперикардом, гідропневротораксом, зупинки серцевої діяльності.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 121 КК України визнав частково .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання про те, що він 08 червня 2015 року у першій половині дня, вранці, із своїм товаришем ОСОБА_10 проходив по вул.Жилянській в м.Києві, де побачив своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У той час, колі він їх зустрів, у них відбувався конфлікт із продавчинею кіоску, яка кидалась до ОСОБА_12 у бійку та покликала на допомогу потерпілого. Після того, як прийшов потерпілий, його приятелі та він намагались пояснити останньому, чому відбувся конфлікт, але сварка не припинилась і він вирішив забрати ОСОБА_12 з місця події та піти. Коли вони залишали місце події, то він почув оклик свого товариша та обернувся, побачив, що потерпілий біжить у його сторону з палицею. У цей час він відчув реальну загрозу для себе та, для самозахисту, витягнув складаний туристичний ніж, який знаходився у нього, після чого здійснив рух рукою із ножем у сторону потерпілого та завдав йому удар у тулуб. Після вчиненого він із товаришем розбіглись у різні сторони.

Обвинувачений також вказав, що відшкодував потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 12 000 грн. та останній до нього претензій не має.

Разом з тим, не зважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_3 , винність обвинуваченого у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілих та свідків, отриманими від них у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні надав показання про те, що він вранці 08.06.2015 року перебував у салоні свого автомобіля по вул.Жилянській 148 у м.Києві та почув як кричить його дружина, яка здійснювала продаж фруктів та овочів у кіоску, розташованому поблизу. Підійшовши на місце конфлікту він побачив, як біля його дружини стоїть раніше незнайомий йому чоловік та в лівій руці тримає ніж, погрожуючий їй, після чого почав погрожувати і йому. За кілька хвилин його дружина почала плакати і пояснила йому, що її спочатку ображали незнайомі чоловіки, а потім штовхнули і вона впала на прилавок. Дані дії його обурили, після чого він узяв дерев*яну рейку, яка була біля прилавку, для самозахисту, і пішов доганяти даних чоловіків. Їх було троє і одна жінка. Наздогнавши обвинуваченого він почав з*ясовувати із ним стосунки, після чого отримав удар по голові та під час падіння після удару в голову, обвинувачений вдарив його у груди ножем. Після того як він впав, то троє чоловіків розбіглись в різні боки, один побіг до трамвайної зупинки, а він побіг за ним. Цей чоловік заскочив до трамваю, де був затриманий небайдужими людьми, які вивели його з трамваю. Після того приїхала швидка його забрала в реанімацію, де в нього сталась клінічна смерть.

Також потерпілий не наполягав на задоволенні його цивільного позову, оскільки обвинувачений відшкодував йому матеріальну шкоду у розмірі 12 000 грн. і він до нього претензій з цього приводу не має.

Свідок ОСОБА_13 надала суду показання про те, що 08.06.2015р. вона перебувала на своєму робочому місці, а саме торгувала за прилавком лотка, який розташований по вул. Жилянській у м.Києві. До прилавку підійшла компанія із трьох чоловіків і однієї жінки, разом з ними був обвинувачений. Обвинувачений почав брати товар з прилавку, полуницю, та їсти, на що вона зробила зауваження, що товар не можна пробувати, на що отримала нецензурною лексикою різного характеру образи. Після чого обвинувачений дістав ніж і почав їй погрожувати, а потім штовхнув. Вона впала на прилавок та почала плакати і кричати. Через декілька хвилин підбіг її чоловік ОСОБА_8 і почався конфлікт. Надалі ОСОБА_3 почав погрожувати її чоловіку ножем і потихеньку дані чоловіки почали відходити, після чого пішли в різні боки. Її чоловік взяв палку і пішов за ними. Відстань від місця де відбувався конфлікт та прилавком була приблизно п`ять метрів і вона бачила, як інший хлопець високого зросту наніс її чоловіку удар рюкзаком по голові. Ким саме було нанесено ножове поранення її чоловіку вона не бачила

Свідок ОСОБА_14 надав суду показання про те, що 08.06.2015 р. він перебував на своєму робочому місці на посту охорони. У вікно кабінету побачив, що біля платформи трамаю знаходиться поліція та він вийшов подивитись, що відбувається. Конфлікту між громадянами та бійки він не бачив, бачив тільки як на лавці сидів потерпілий, до якого згодом приїхала швидка допомога.

Свідок ОСОБА_15 надав суду показання про те, що 08.06.2015 року він разом з його товаришем ОСОБА_3 проходили по вул.Жилянській у м.Києві, ОСОБА_3 хотів купити окуляри, а він шукав роботу вантажника. Проходячи повз прилавок з фруктами вони побачили, що відбувається конфлікт продавця з їх знайомим ОСОБА_16 , який стояв разом із своєю дівчиною ОСОБА_17 . Конфлікт відбувався між продавцем та ОСОБА_16 , а вони разом із ОСОБА_3 підійшли та почали розбороняти. Фреліх не погрожував ножем продавцю товарів. Після того, як підійшов чоловік продавця, який тримав в правій руці дерев`яну палку, він у нього кинув рюкзак та вони усі почали тікати в різні боки, після чого потерпілий похитнувся та побіг за ними. Як йому відомо, ОСОБА_3 вдарив потерпілого ножем, тому що хотів захистити себе, оскільки потерпілий замахувався на нього палкою, сам удар ножем він не бачив, тільки чув, як потерпілий кричав "Ты меня зарезал".

Свідок ОСОБА_16 надав суду показання про те, що він із своєю знайомою ОСОБА_11 приїхав на швидкісному трамваї зі сторони м. Вокзальна, його знайома хотіла щось придбати на ринку. Проходячи по вул. Жилянській, побачив лоток з овочами та фруктами, підійшов до лотка, взяв ягоду та почав куштувати. Продавець почала сваритись та казала, що він краде, після чого підбігла до нього та почала хапати його за футболку. В цей час поруч проходили його знайомі ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , які почали заступатись за нього. Для того, щоб владнати конфлікт, він запропонував заплатити за ягоду, яку з`їв. Потерпілий вийшов і вони утрьох з ним поговорили, після чого уладили конфлікт та пішли. Коли він з товаришами пішов трохи далі, то він почув, як йому кричать «сзади», на що він оглянувся і отримав удар від потерпілого палкою по голові, внаслідок чого впав. Отямився він вже в автомобілі поліції. У період конфлікту ножа у руках ОСОБА_3 та як він наносив удар - не бачив.

Крім того винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, також підтверджується наступними доказами:

- витягом з кримінального провадження , внесеного в ЄРДР за № 0006668 від 08.06.2015 р., згідно якого було розпочато досудове розслідування за фактом заподіяння ОСОБА_3 тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8

- протоколом огляду місця події від 08 червня 2015 року, із фототаблицею до протоколу, згідно якого у період з 10:30 год. до 11:50 год. в м.Києві по вул. Жилянська, 148 на території зупинки громадського транспорту швидкісного трамваю - було проведено огляд прилеглої території, та було виявлено чоловіка із пораненням живота у виді порізу, у плямах речовини темно-бурого кольору, а також сліди темно-бурого кольору у виді плям та, відповідно, було відібрано змив вказаної речовини;

- протоколом огляду місця події від 08 червня 2015 року, згідно якого у період з 14:31 год. до 15:00 год. в м.Києві по пров. Лабораторному, 17 у приймальному відділенні КМКЛ №17, куди було доставлено потерпілого ОСОБА_8 , було проведено огляд та вилучено чоловічі речі потерпілого із плямами темно бурого кольору (шорти, футболку та труси);

- протоколом огляду від 08.06.2015 року із фототаблицею до нього, проведеного у період з 17:00 год до 17:20 год. у приміщенні кабінету № 308 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві по вул.Герцена, 9, під час проведення якого було оглянуто чоловічі речі із плямами бурої речовини, вилучені у потерпілого ОСОБА_8 , з яких чоловіча футболка синього кольору із смужками помаранчевого кольору має прорізаний отвір довжиною близько 2х см. на рівні грудної клітки та майже уся просякнута бурою речовиною;

- протоком пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2016 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_13 на фото №4 упізнала особу, як особу, яка нанесла ножове пораненя її чоловіку ОСОБА_8 та вказала на ОСОБА_3 ;

- довідкою відділення політравми КМКЛ №17 №750, згідно якої 08.06.2015 р. надійшов на лікування ОСОБА_8 із пораненням внутрішньогрудинної артерії праворуч, іншими тілесними ушкодженнями, у стані клінічної смерті та йому було проведено оперативне втручання;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2015 р., із фототаблицею до нього, згідно з яким 09.06.2015 р. о 16:50 год у приміщенні Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві було затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

- протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 18.08.2015 р., який було проведено з 16 год.28 хв. до 17 год.01.хв, яким було зафіксовано проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного та його захисника, потерпілого та його представника, свідків, які зазначений протокол підписали без зауважень та доповнень, та з якого вбачається, що підозрюваний та потерпілий, кожний окремо, повідомили, як на місцевості відбувалась подія кримінального правопорушення та які дії кожен із них вчиняв, які є взаємодоповнюючими та відповідають відомостям, викладеним у обвинувальному акті.
- протоколом перегляду відеозапису від 18.08.2015 р., згідно якого у приміщенні СВ Шевченкіського РУГУ було проведено огляд відеозапису слідчого експерименту від 18.08.2015 р., який було проведено з 16 год.28 хв. до 17 год.01.хв., який було проведено за участі підозрюваного та його захисника, потерпілого та його представника, свідків, які зазначений протокол підписали без зауважень та доповнень, на якому було зафіксовано хід проведення слідчого експерименту 18.08.2015 р.;

- висновком судово-медичного експерта №1282/е, відповідно до якого під час звернення 08.06.2015 о 10:03 за медичною допомогою ОСОБА_8 було виявлено такі тілесні ушкодження:- проникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) грудної клітки в ділянці грудини довжиною до 3,0 см., від якої спрямований рановий канал, який проходить у напрямку ззовні у середину, з переду назад, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, міжреберних м*язів, пристінкової плеври(наскрізне ушкодження), правої внутрішньої грудної артерії, середньої частки правої легені (наскрізне), перикарду, яке супроводжувалось гемоперикардом, гідропневмотораксом, зупинки серцевої діяльності.
Критерієм судово-медичної оцінки виявленого тілесного ушкодження є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно до п.п. 2.1.2 та 2.1.3/й «Правил», це тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тідесного ушкодження.
Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від однократної дії предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, у строк, вказаний у описовій частині постанови слідчого. тобто 08.06.2015 року;
- висновком експерта № 260, відповідно до якого на наданій для дослідження куртці по постанові слідчого кофта), вилученій 09.06.2015 р. під час затримання підозрюваного ОСОБА_3 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності було виявлено антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_8 .

Таким чином враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиенні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При цьому, визнаючи винним ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121 КК України, суд не приймає до уваги його твердження щодо відсутності у його діях умислу на нанесення ножового поранення потерпілому та здійснення самозахисту (необхідної оборони) виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 відбувся обоюдний конфлікт, який переріс у бійку, внаслідок якої потерпілий отримав ножове поранення. При цьому у своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_3 суду повідомив, що внаслідок конфлікту потерпілий наздоганяв його із палицею та завдав удару його товаришу, а тому він, з метою самозахисту, дістав ніж та випадково, вимахуючи рукою, наніс йому тілесне ушкодження.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ч.1 ст.36 КК України право на необхідну оборону виникає не за будь-якого суспільно небезпечного посягання, а лише за такого, яке викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Така необхідність виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.
Частиною 3 ст. 36 КК України передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, такої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Тобто спочатку має бути встановлено право обвинуваченого на необхідну оборону, межі якої перевищено.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їх фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
З показів обвинуваченого, потерпілих та свідків встановлено, що на час виникнення конфлікту потерпілий при собі мав таке знаряддя нападу як дерев*яну палицю, рейку, при цьому існуючий характер небезпеки, що імовірно загрожувала обвинуваченому, не може бути співмірним знаряддю, яке він застосував для нанесення тілесного ушкодження потерпілому, враховуючи обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їх фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
При цьому стороною захисту не надано суду такі належні та допустимі докази, сукупність яких би свідчила про наявність у діях потерпілого такого суспільно небезпечного посягання, яке б вимагало негайного відвернення чи припинення з боку обвинуваченого, шляхом застосування ножа та заподіяння тілесного ушкодження з нанесенням ножового поранення.

Таким чином, суд вважає, що на момент спричинення потерпілому тілесних ушкоджень необхідність оборони для обвинуваченого загалом не була виражена у такій мірі, як останній на це вказує, удар ножем він наніс під час конфлікту (сварки), на ґрунті особистих неприязних відносин.
Окрім іншого, умисний характер діяння обвинуваченого щодо нанесення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому у повному обсязі підтверджується як показаннями потерпілого, так і показаннями обвинуваченого, отриманими від останніх у судовому засіданні, а саме характером та способом нанесення потерпілому тілесного ушкодження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, а саме вчинення його на грунті раптово виниклих неприязних стосунків із потерпілими, та дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, має на утриманні малолітню дитину (зі слів), за місцем проживання та перебування на обліку характеризується посередньо, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, є добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання за ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав його винним, а також зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув*язнення ОСОБА_3 у період з 09.06.2015 р. по 11.06.2015 р. відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає залишенню без розгляду, оскільки потерпілий відмовівся від вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди та претензій до обвинуваченого не має

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув*язення ОСОБА_3 у період з 09.06.2015 р. по 11.06.2015 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Речові докази: змиви речовини бурого кольору, вилучені під час огляду 08.06.2016 року, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно залишити зберігатись у матеріалах справи.

Речові докази: чоловічі труси світло-сірого кольору з написом «indena» чоловічі шорти темно-синього кольору в білу клітинку, чоловічу футболку синього кольору із смужками помаранчевого кольору, які належать ОСОБА_8 , спортивну кофту «Adidas» чорного кольору з полосками білого кольору, яка належить ОСОБА_3 , приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 03.08.2015 року, які зберігаються у Шевченківському РУ ГУ МВС України в м.Києві знищити.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1