Справа № 752/6528/16-к
Провадження №: 1-кп/752/522/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року м. Київ Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001020 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, який офіційно не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , 02.02.2015 року приблизно о 03:20, перебуваючи в кімнаті № 15 буд. 14 по пров. Червоноармійському в м. Києві погрожуючи застосувати фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, зняв з шиї до ОСОБА_5 золотий ланцюжок вагою 3,2гр. вартістю 2 100 грн. 00 коп. та кулон із зображенням «Божої Матері» 1,5 гр. вартістю 800 грн. 00. коп., після чого з пальця лівої руки зняв золоту каблучку у вигляді квітки вагою 1 гр. вартістю 550 грн. 00 коп. В подальшому ОСОБА_4 , погрозами подавивши волю ОСОБА_5 до опору, наказав зняти золоті сережки вагою 2 гр. вартістю 1 500 грн. 00 коп. та передати йому. ОСОБА_5 , побоюючись погроз ОСОБА_4 виконала його наказ, а саме: зняла сережки та передала йому. Одночасно, ОСОБА_4 взяв зі стільця жіночу сумочку, яка належить ОСОБА_5 , та оглянувши її вміст дістав паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , в якому за обкладинкою виявив грошові кошти у сумі 700 грн. 00 коп. які поклав до власної кишені. В подальшому, ОСОБА_4 з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 5 650 грн. 00 коп., а викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що працюючи в таксі підвіз потерпілу ОСОБА_5 за адресою буд. АДРЕСА_3 , де потерпіла його обманула щодо власного матеріального становища, а він, в свою чергу погрожуючи застосувати фізичне насильство, заволодів золотими прикрасами та грошовими коштами, що належали потерпілій та з викраденим з місця вчинення злочину зник, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд. Одночасно, обвинувачений вказав, що щиро кається та зобов`язується відшкодувати потерпілій завдані збитки і просить його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів тяжкого ступеню, обставини вчинення злочину, відсутість тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і його можна звільнити від відбування покарання із випробуванням, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_6