Справа № 175/1100/16-к
Провадження № 1-кс/175/270/16
У Х В А Л А

23 березня 2016 року смт. Ювілейне

23 березня 2016 року слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 вивчивши матеріали клопотання слідчого Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Дніпропетровського відділення поліції (с.Ювілейне) Дніпропетровського відділу Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що 22 березня 2016 року до Дніпропетровського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , про те, що 22.03.2016 року в с. Любимівка, Дніпропетровського району невідомі особи шляхом вільного доступу викрали кабель, що належить ДФ ПАО «Укртелеком».

22.03.2016 року о 02-30 годин виїздом на місце події слідчо-оперативною групою Дніпропетровського відділення поліції виявлено екскаватор «LIEBHERR», жовтого кольору, який проводив земельні роботи, а саме розкопував траншею, та трьох невідомих осіб.

22.03.2016 року слідчим відділом Дніпропетровського ВП відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000754, за ознаками злочину передбаченого ч. З ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.

22.03.2016 року в ході огляду місця події на території Любимівської сільської ради, Дніпропетровського району, поблизу дитячого оздоровчого табору НТЗ «Інтерпайп», у лісосмугі виявлено екскаватор «LIEBHERR 902», жовтого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 , який був зупинений у робочому положенні, ківшом в траншею. Дана траншея має довжину 180 метрів, біля якої на землі складені 64 куска кабелю КМБ-4, товщиною 35 мм, загальною довжиною 168 метрів, які мають сліди рубання. Біля кабелю виявлено кувалду та сокири. Опитані за фактом особи, які знаходилися на місці події, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що невідомий їм раніше чоловік запропонував виконувати дану роботу за грошову винагороду. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 екскаватор «LIEBHERR 902», жовтого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий вказує в клопотанні, що на даному етапі слідства необхідно накласти арешт на екскаватор «LIEBHERR 902», жовтого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що вказаний транспортний засіб являється засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення та є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а також з метою заборони на використання майна, заборони розпоряджатися таким майном, оскільки їх незастосування можуть призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, повернення вилученого в ході огляду вищевказаного транспортного засобу, який має значення по кримінальному провадженню призведе до його знищення, втрати або пошкодження, що в свою чергу призведе до втрати прямих доказів у провадженні.

Вивчивши зміст клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ст.171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертоїстатті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні взагалі не зазначено чи на час звернення з даним клопотанням слідчим будь-кому оголошувалась підозра, що також є порушенням ст.171 ч.2 п.3 КПК України.

Також, слід зазначити, що в порушення вимог ст.171 ч.2 п.1 КПК України слідчим в своєму клопотанні не зазначено в повному обсязі підстави, узв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Крім цього, долучені слідчим до клопотання матеріали кримінального провадження належним чином не завірені та якість копіювання документів, досить низького рівня, що взагалі унеможливлює їх читання, встановлення процесуального статусу документів, і тому не можуть бути розцінені слідчим суддею як належні докази та взяті до уваги.

Таким чином, підстави та мета необхідності арешту майна слідчим в клопотанні у відповідності до вимог ст.170 КПК України не обгрунтовані, що суперчить вимогам ст.171 ч.2 п.1 КПК України.

Відповідно до ст.172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як виходить зі змісту ст.172 ч.1 КПК України розгляд клопотання слідчого про арешт майна проводиться також і за участі підозрюваного чи іншого власника майна, проте в даному випадку слідчий суддя позбавлений можливості повідомити всіх учасників кримінального провадження про розгляд клопотання у зв`язку з відсутністю в клопотанні інформації про місцезнаходження останніх, що є порушенням вказаної норми КПК України.

Згідно вимог ст.172 ч.3 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимогстатті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Тому, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання слідчого про арешт майна, прокурору для усунення вище зазначених недоліків відповідно до вимог ст.170, 171, 172 ч.3 КПК України.

Також, слід звернути увагу на те, що невідповідність клопотання слідчого про арешт майна вимогам ст.171 КПК України в подальшому може бути наслідком скасування ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна або про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна в порядку апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 .

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1