УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1097/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст.ст.537,539 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 18.05.2011 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком впродовж ж трьох років.
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 13.12.2013 року скасовано звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 та він направлений для відбування покарання в місця позбавлення волі строком на 5 років.

Засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Коростенській УВП (№71) звернувся до Коростенського міськрайонного суду з клопотанням про перерахунок строку відбування покарання відповідно до положень Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, в якому просив зарахувати йому строк перебування в СІЗО з 13.12.2013 року по 08.02.2014 року до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2016 року вказане клопотання засудженого залишено без задоволення.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому час коли він був затриманий і тримався під вартою до часу етапування його до виправної колонії для відбування покарання.
Заслухавши доповідача, прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, судом зараховується до строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З матеріалів справи видно що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 18.05.2011 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком впродовж ж трьох років, а постановою цього ж суду від 13.12.2013 року скасовано звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 та він направлений для відбування покарання в місця позбавлення волі строком на 5 років.
13.12.2013 року засуджений був затриманий і тримався під вартою до часу етапування його до виправної колонії для відбування покарання, у період з 13.12.2013 року по 09.02.2014 року.
Як видно з матеріалів справи і про це обґрунтовано зазначено в ухвалі суду час перебування ОСОБА_7 в установі попереднього ув?язнення, після винесення постанови районного суду, коли він був затриманий і тримався під вартою до часу етапування його до виправної колонії для відбування покарання, відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України, не зараховується до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.З таким висновком районного суду погоджується і колегія суддів.
Ухвала суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч.2 КПК України колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2016 року щодо нього без зміни.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: