Справа № 305/2296/15-к
Номер провадження 1-кп/305/67/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки
АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо- спеціальною освітою, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої,

у кримінальному провадженні №1-кп/305/67/16 внесеному до ЄРДР за № 0000277 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. ч. 2,3 ст. 358, ч. 2 ст.205, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 222 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2015 року до Рахівського районного суду Закарпатської області передано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 про вчинення нею кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. ч. 2,3 ст. 358, ч. 2 ст.205, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст.222 КК України.
В ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 вимоги викладені в клопотання підтримав та пояснив суду, що ОСОБА_5 , вчинила інкриміновані їй злочини в стані осудності, однак в подальшому захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, відповідно до висновку № 199 від 10.11.2015 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує, оскільки в даний час вона не представляє суспільної небезпеки, тобто своїми діями не загрожує життю і здоров`ю як собі так і іншим особам, а тому не потребує обов`язкової госпіталізації до медичного закладу і може проходити встановлене судом обов`язкове амбулаторне медичне лікування.
Посилаючись на викладене, просив клопотання задоволити.
Захисник ОСОБА_4 вважає, що в клопотанні, слід відмовити виходячи з того, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 199, ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, оскільки в даний час вона не представляє суспільної небезпеки.
Заслухавши представників, дослідивши матеріали провадження, заслухавши експерта ОСОБА_6 , який вважає, що підстав для застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_5 , немає, суд приходить до слідуючого висновку.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2006 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» не можна застосовувати примусові заходи медичного характеру, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або обмеженої судимості чи захворіла на психічну хворобу після вчинення злочину до винесення судом ухвали (постанови) одужала або її психічний стан змінився настільки, що вона перестала бути небезпечною для себе чи інших осіб.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 199 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 психічним захворюванням не страждала мала усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді вираженого психоорганічного синдрому, астенічного варіанту з помірно вираженими інтелектуально-мнестичними порушеннями, внаслідок органічного ураження головного мозку (змішаної дисциркуляторної, травматичної енцефалопатії) з частими судомними нападами, про що свідчать дані про перенесене гостре порушення мозкового кровообігу (1997 р.) черепно мозкової травми (2010 р.) облік у невропатолога, встановлення І «Б» групи інвалідності та клінічні ознаки виражена загальна слабкість, виснажуваність, головні болі, головокружіння, туго рухомість мислення, сповільнена мова, ослаблення пам`яті, порушення інтелектуально-мнестичної діяльності, часті судомні напади. Дане захворювання у ОСОБА_5 спостерігається з 2011 року. По психічному стану в даний час ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Психічний розлад у ОСОБА_5 протікає тривало, має тенденцію до прогредієнтності, призвів до глибоких та стійких патологічних змін психіки, що виражається у порушенні мислення, пам`яті, афекту, поведінки. критичних здібностей і може бути віднесений до категорії хронічних психічних захворювань. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує, оскільки в даний час вона не представляє суспільної небезпеки.
Виходячи з наведеного, за наявності у ОСОБА_5 захворювання неврологічного походження, не може служити підставою для застосування у відношенні до неї примусових заходів медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 19, 92, ч. 1 ст. 94 КК України, ст. ст. 376, 511, 512, 513, 516 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженої, пенсіонерки про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція через Рахівський районний суд Закарпатської області до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1
З оригіналом вірно:
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1