печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :
У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 28 квітня 2016 року.

ОСОБА_3 зазначає у поданій скарзі, що бездіяльність Генеральної прокуратури України полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме до ЄРДР не було внесено відомості за заявою останнього про вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись на не внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення за вищезазначеною заявою до ЄРДР ОСОБА_3 просить зобов`язати відповідальну особу Генеральної прокуратури України внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР щодо злочинів за ст.376 КК України. Викликати до суду ОСОБА_4 для встановлення істини, чи відповідь була написана особисто ним чи за його підписом іншими особами прокуратури; перевірити у прокурора ОСОБА_4 чи він наділений повноваженнями для внесення відомостей до ЄРДР.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_3 він неодноразово писав заяви про злочинну діяльність окремих суддів, в цих заявах він викладав достатньо відомостей про те, що ряд дій відносяться до скоєння злочинів суддями за ст. 375 КК України, про що можуть свідчити матеріали справи, яка була проти нього сфабрикована міліцією, прокуратурою та за підтримки суддів Сихівського району міста Львова, а також достатні докази з технічних звукових записів судових засідань. Він зазначає, що в місті Львові відбувається злочинне покривання злочинів одних службових осіб іншими. Заступник начальника відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 . Листом номер 17/7/1-15132-15 від 20 квітня 2016 року роз,яснив, що у відповідності з вимогами ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов,язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов,язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті. У відповідності до ст.ст. 36,40 вказаного закону прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійними у процесуальній діяльності. Оскарження їх дій та рішень, окрім недотримання розумних строків, прокурору вищого рівня чиним законодавством не передбачено. Проте ст.ст.303-307 КПК України регламентовано єдиний порядок оскарження дій та рішень прокурора і слідчого судовий.

До судового засідання заявник не з,явився. Особа, чия бездіяльність оскаржується до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Тому слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги на підставі відомостей, викладених у скарзі.

Слідчий суддя, вивчивши подану ОСОБА_3 скаргу, приходить до наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

В ході розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 28 квітня 2016 року звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення суддею Сихівського районного суду міста Львова ОСОБА_6 відомості за якою просив внести до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

По суті скарги вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею Сихівського районного суду міста Львова ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в результаті його незгоди з процесуальними діями та рішеннями.

Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України проте, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про незалежність судової влади» втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Крім цього, означені положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, де вказується, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Брумареску проти Румунії».

Здебільшого, особи, що подають скаргу на бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливі вчинення злочинів суддею, у своїй заяві виказують фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, що прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про статус суддів та судоустрій» та не відповідає практиці ЄСПЛ.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, тому відмовляє у задоволенні скарги та, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя