Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1369/16-к
провадження № 1-кп/632/105/16

01 липня 2016 р.
Вирок
Іменем України
01 липня 2016 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Первомайський обвинувальний акт за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки Луганської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 24.10.2013 року Свердловським міським судом Луганської області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України до 8 років позбавлення волі; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у Первомайській виправній колонії УДПтС України в Харківській області (№ 117),
за ст. 391 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту у Первомайській виправній колонії УДПтС України в Харківській області (№ 117) відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений вироком від 24.10.2013 року Свердловського міського суду Луганської області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України строком до 8 років позбавлення волі. Початок терміну 11.06.2013, кінець терміну 27.12.2020 року.
22.11.2015 року засуджений ОСОБА_4 прибув до Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№ 117) плановим етапом із Курязької виховної колонії Харківської області для подальшого відбуття покарання. По прибуттю в колонію, 22.11.2015 року старшим інспектором відділення соціально-виховної та психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_4 роз`яснені під підпис права і обов`язки засудженого, згідно із ст. 107 КВК України. Також останній повідомлений про відповідальність за їх порушення, а також роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, про що свідчить відповідна розписка.
За час відбуття терміну покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 систематично та злісно порушував встановлений режим тримання, має 15 дисциплінарних стягнень, з яких він 2 рази направлений до дисциплінарного ізолятору та 1 раз переводився до приміщення камерного типу.
Незважаючи на те, що представниками адміністрації Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківської області (№ 117) проводилася профілактична та виховна робота, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично, злісно порушував встановлений режим відбуття покарання, за що неодноразово піддавався стягненням в дисциплінарному порядку за різні види порушень, є злісним порушником режиму утримання, згідно зі ст. 133 КВК України.
Так, 30.05.2016 року о 10 год.11 хв., начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 запропоновано приступити до виконання чергування згідно із затвердженим графіком, з яким останній ознайомлений раніше, навести належний санітарний стан в коридорі дільниці посиленого контролю, а саме: підмести та помити підлогу. При цьому засуджений ОСОБА_4 забезпечувався необхідним інвентарем для прибирання, одягнений та взутий по сезону, на стан здоров`я скарг не пред`являв.
Проте засуджений ОСОБА_4 у категоричній формі відмовився виконати вимогу начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , а саме приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіку.
Після цього, начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 додатково доведені вимоги ст. 118 КВК України, ст. 391 КК України, де засуджений ОСОБА_4 поставив підпис про ознайомлення.
Потім, начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 , знову запропоновано приступити до прибирання, на що останній, відповів категоричною відмовою. Свою відмову виконати чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що ця робота суперечить його життєвим переконанням та принижує його людську гідність, при цьому скарг на стан здоров`я не висловлював, був одягнений та взутий по сезону.
Після цього засуджений ОСОБА_4 оглянутий фельдшером медичної частини колонії капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 , який за результатами огляду надав медичну довідку, в якій вказаний діагноз: "здоровий, працездатний".
Крім того, 30.05.2016 о 11 год.16 хв., начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 запропоновано приступити до виконання чергування згідно з затвердженим графіком, з яким він був ознайомлений раніше, навести належний санітарний стан в коридорі дільниці посиленого контролю, а саме підмести та помити підлогу. При цьому засуджений ОСОБА_4 забезпечувався необхідним інвентарем для прибирання, одягнений та взутий по сезону, на стан здоров`я скарг не пред`являв.
Проте, засуджений ОСОБА_4 у категоричній формі відмовився виконати вимогу начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , а саме приступити до виконання чергування, згідно із затвердженого графіку.
Після цього, начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 додатково доведені вимоги ст. 118 КВК України, ст. 391 КК України, де останній поставив підпис про ознайомлення.
Потім, начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 знову запропоновано приступити до прибирання, на що останній відповів категоричною відмовою. Свою відмову від виконання чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що ця робота суперечить його життєвим переконанням та принижує його людську гідність, при цьому скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий по сезону.
Після цього, засуджений ОСОБА_4 оглянутий фельдшером медичної частини колонії капітаном внутрішньої служби ОСОБА_9 , який за результатами огляду видав медичну довідку, в якій вказаний діагноз: "здоровий, працездатний".
Крім того, 30.05.2016 о 13 год. 05 хв., начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 запропоновано приступити до виконання чергування згідно затвердженого графіку, з яким він ознайомлений раніше, навести належний санітарний стан в коридорі дільниці посиленого контролю, а саме підмести та помити підлогу. При цьому засуджений ОСОБА_4 забезпечувався необхідним інвентарем для прибирання, одягнений та взутий по сезону, на стан здоров`я скарг не пред`являв.
Проте засуджений ОСОБА_4 у категоричній формі відмовився виконати вимогу начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , а саме приступити до виконання чергування, згідно до затвердженого графіку.
Після цього, начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 додатково доведені вимоги ст. 118 КВК України, ст. 391 КК України, де засуджений ОСОБА_4 поставив підпис про ознайомлення.
Потім, начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 , знову запропонував приступити до прибирання, на що останній відповів категоричною відмовою. Свою відмову виконати чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що ця робота суперечить його життєвим переконанням та принижує його людську гідність, при цьому скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий по сезону.
Після цього, засуджений ОСОБА_4 оглянутий фельдшером медичної частини колонії капітаном внутрішньої служби ОСОБА_9 , який за результатами огляду видав медичну довідку, в якій вказаний діагноз: "здоровий, працездатний".
У всіх випадках відмови засудженим ОСОБА_4 від виконання законних вимог представників адміністрації, працівники Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківської області (№ 117) доводили до відома засудженого ОСОБА_4 вимоги ст.118 КВК України, а також вимоги ст. 391 КК України та попереджали про кримінальну відповідальність у разі його відмови виконати законні вимоги представника адміністрації.
Таким чином, засуджений ОСОБА_4 у демонстративній формі відмовився без поважних на то причин, виконати законні вимоги представника адміністрації, чим виявив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківської області (№ 117), а саме протидіяв в здійсненні їх функцій, спрямованих на виправлення та перевиховання засуджених. Крім того, засуджений ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.29 Правил внутрішнього розпорядку виправно-трудових установ, де вказано, що засуджені зобов`язані бути ввічливими з працівниками виправних установ, беззаперечно виконувати їх вказівки. Ці факти свідчать про наполегливе небажання засудженого ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення та перевиховання, а допущені ним порушення режиму відбуття покарання, стягнення, які не зняті та не погашені в установленому порядку, слід вважати злісними.
Згідно ст. 133 КВК України злісним порушником встановленого порядку відбуття покарання, являється засуджений, не виконуючий законних вимог адміністрації, такий, що необгрунтовано відмовляється від праці (не менше 3 разів впродовж року), а також що вчинив впродовж року більше трьох інших порушень режиму покарання, за кожне з яких по постанові начальника колонії накладені стягнення, які достроково не зняті і не погашені у встановленому законом порядку.
За таких обставин ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
14 червня 2016 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 за зазначених в обвинувальному акті обставин, що ОСОБА_4 беззастережно визнає вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 391 КК України, яке відноситься до категорії середньої тяжкості. Також угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст. 391 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Свердловського міського суду Луганської області від 24.10.2013 року у вигляді чотирьох років п`яти місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесено до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 391 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 14 червня 2016 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 та ОСОБА_4 за ст. 391 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 391 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Свердловського міського суду Луганської області від 24.10.2013 року у вигляді чотирьох років п`яти місяців позбавлення волі і остаточно призначити узгоджену міру покарання у вигляді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
До набрання вироком чинності обрати відносно засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань УДПтС України в Харківській області (№27).
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 11.06.2013 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1