УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
За вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області

від 11 березня 2016 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленького Запорізького району Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2011 року

за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307,

ч. 2 ст. 309 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 29 грудня 2014 року звільненого умовно-достроково на строк 1 рік 6 місяців 23 дні,

засуджено за ст. 124 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі статей 71, 72 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Вирішено питання про долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним у тому, що

27 березня 2015 року близько 20.00 год. у будинку

АДРЕСА_2 в ході конфлікту з ОСОБА_5 , який взяв зі столу ніж і замахнувся на ОСОБА_4 , останній, своє життя й здоров`я, реально сприймаючи напад, схопив ОСОБА_5 за руку, в якій знаходився ніж, повалив останнього на підлогу і вдарив його кулаками по голові

не менше 5 разів, чим заподіяв ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень,

від яких той ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Апеляційний суд залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 без змін.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує на те, що зазначений суд

не в повному обсязі дослідив доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, щодо наявності в діях ОСОБА_4 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, і необґрунтовано погодився з висновком місцевого суду про кваліфікацію дій засудженого за ст.124 КК.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості

ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого

ст. 124 КК, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, досліджених, належно оцінених судом і детально викладених у вироку.
Цей висновок суду підтверджується даними, що містяться в показаннях засудженого ОСОБА_4 , про те, що 27 березня 2015 року приблизно о 20.00 год. він прийшов до будинку ОСОБА_5 , де останній вживав спиртні напої з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У ході розмови з ОСОБА_5 вони почали один одного ображати. Останній, схопивши зі столу кухонний ніж, підхопився з дивану і зі словами «я тебе порешу» замахнувся

на ОСОБА_4 . У відповідь той схопив ОСОБА_5 за руку, щоб вибити ніж, і вони впали на підлогу, ніж випав із рук ОСОБА_5 , чоловіки почали завдавати один одному ударів. Потім, коли вони піднялися з підлоги, ОСОБА_5 знову вхопив ОСОБА_4 за одяг і вони впали, однак зваливши пральну машину, одразу піднялись. Після чого ОСОБА_4 пішов додому. Ці показаня засудженого повністю узгоджуються з наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме з даними, що містяться:
- у показаннях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили,

що під час конфлікту ОСОБА_4 з ОСОБА_5 останній взяв ніж

і кинувся на ОСОБА_4 , який схопив ОСОБА_5 за руку і потягнув на себе, від чого обидва впали на підлогу, ніж випав із руки ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали завдавати один одному ударів кулаками. Коли піднялися з підлоги, ОСОБА_5 знову вхопив

ОСОБА_4 за одяг, вони впали і перекинули пральну машину;
- у показаннях свідка ОСОБА_8 про те, що бачив на обличчі ОСОБА_4 синці під очима, і останній йому розповів, що між ним

та ОСОБА_5 виникла бійка;
- у довідці, наданій Запорізькою міською багатопрофільною лікарнею № 9, про звернення 28 березня 2015 року ОСОБА_4 до травмпункту;
- у висновку судово-медичноїекспертизи від 30 квітня 2015 року № 66-Е;
- у протоколі огляду приміщення з фототаблицею до нього;
- у протоколі огляду від 19 травня 2015 року;
Також показання засудженого узгоджуються з іншими доказами, достовірність яких сумніву у місцевого суду не викликала, з чим погоджується і колегія суддів.
Проаналізувавши всі досліджені у кримінальному проваджені докази

в їх сукупності й правильно встановивши фактичні обставини вчинення засудженим злочину, суд обґрунтовано визнав доведеною винуватість

ОСОБА_4 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження
при перевищенні меж необхідної оборони іправильно кваліфікував його дії за ст. 124 КК.
Покарання засудженому ОСОБА_4 місцевий суд призначив відповідно до ст. 65 КК, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставину, що обтяжує покарання.
Як видно зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії ухвали апеляційного суду, такі твердження про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, висловив прокурор у своїй апеляційній скарзі. Зазначений суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, обґрунтовано залишив її без задоволення, вмотивувавши свої висновки належним чином, з якими погоджується й колегія суддів касаційного суду.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Таким чином, із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене і керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 07 червня 2016 року щодо ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3