У Х В А Л А

Справа № 183/3042/16

№ 1-кп/183/594/16

15 листопада 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000783 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :
В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає 22.11.2016 року і призначення наступного судового засідання до вказаної дати неможливо з об`єктивних причин.

Прокурор висловився про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінились ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може ухилятися від суду та вчинити інші злочини.

Захисник ОСОБА_6 висловився про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт. Послався на те, що обвинувачений тривалий час тримається під вартою, прокурор послався лише на формальні підстави, передбачені ст. 177 КПК України, без врахування доведеності обгрунтованості обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився з думкою свого захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_7 суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини. Також, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тому, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування обвинуваченого на волі буде суперечити інтересам суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому у вчинені злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 12 січня 2017 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3