16 листопада 2016 року сел. Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, який проживає на АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, який тимчасово не працює, одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матір інваліда ІІ групи,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 20 серпня 2016 року близько 21:00 год, перебуваючи поблизу свого господарства на вулиці Незалежності в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області, на ґрунті неприязних відносин, вчинив конфлікт із ОСОБА_5 , під час якого умисно наніс кулаком правої руки один удар в область лівої щоки та два удари в область правої щоки ОСОБА_5 . Після завданих ударів ОСОБА_5 намагалася втекти. Однак, продовжуючи злочинні дії, після того, як ОСОБА_5 забігла на територію господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_3 направився слідом та, наздогнавши її, умисно наніс ще один удар кулаком правої руки в підборіддя ОСОБА_5 .
В результаті свої злочинних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця тім`яної ділянки, в проекції тіла нижньої щелепи справа та на підборідді, краєвий перелом 7-го нижнього лівого зуба та крововилив із садном на його тлі слизової оболонки лівої щоки і краєвий злам коронкової частини 2-го нижнього правого зуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний судом ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав. Пояснив, що 20 серпня 2016 року близько 21:00 год мав конфлікт з ОСОБА_5 через неповнолітню доньку, в результаті якого умисно наніс рукою два удари по обличчю ОСОБА_5 . Надалі, наздогнав потерпілу на території господарства ОСОБА_6 , та умисно наніс ще один удар рукою в підборіддя ОСОБА_5 . При цьому зазначив, що розумів що робить. В скоєному щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої. Цивільний позов визнав в частині матеріальних збитків, щодо моральної шкоди заперечив повністю.
Оскільки ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням показань потерпілого та документів, які характеризують обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.
За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого відносно потерпілої були спрямовані на заподіяння їй тілесних ушкоджень, а тому кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, позицію потерпілої, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 125 КК України, робить висновки про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу.
Згідно вимог ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Нормами ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ЦПК); доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Цивільний позивач на підтвердження своїх витрат подала товарний чек №12 від 23.08.2016 року на придбання медикаментів на суму 635 грн та фіскальні чеки від 07.09.2016р., 31.08.2016р. зі стоматологічного кабінета на суму 995 грн та товарний чек від 22.08.2016 року на суму 55 грн. Витрати цивільного позивача в такій сумі визнані обвинуваченим.
Виходячи із наведеного, на підставі ст. 1166 ЦК України із винного слід стягнути 1685 гривень за майнову шкоду, завдану його неправомірними діями щодо потерпілої.
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також у завданні шкоди діловій репутації фізичної або юридичної особи.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та враховує характер та обсяг страждань, які зазнала потерпіла, її моральні переживання, те, що подія 20.08.2016 року змінила звичний ритм її життя та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, характер взаємовідносин між нею та обвинуваченим, причини і наслідки неправомірних дій останнього, і приходить до висновку, що сума в розмірі 2000 гривень є достатньою компенсацією за спричинені моральні страждання, а цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.
Речові докази, судові витрати по справі відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 370, 374, 376 КПК України,суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1685 (одну тисячу шістсот вісімдесят п`ять) гривень завданої злочином матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень завданої злочином моральної шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1