Справа № 379/1167/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1480/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 24 06.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, постановлену відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду,

ВСТАНОВИЛА:
До Таращанського районного суду Київської області 13 жовтня 2016 року звернувся інспектор Таращанського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком покарання на підставі ч. 2 ст. 78 КК України. Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 систематично порушує покладені на нього вироком суду обов`язки, а саме допустив у 2015 році дві неявки до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію без поважних причин, що являється грубим порушенням порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а також у серпні 2016 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, а саме за вчинення дрібного хуліганства.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року зазначене подання задоволено, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник засудженого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, постановлену відносно його підзахисного - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання. Підставою для скасування ухвали районного суду захисник зазначає невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження. На обґрунтування своїх вимог апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано тих фактів, що засуджений ОСОБА_6 під час іспитового строку, встановленого вироком суду, лише двічі не виконав покладених на нього обов`язків щодо періодичної явки до інспекції на реєстрацію, а саме - в серпні та грудні 2015 року, при цьому надавши відповідні пояснення з цього приводу, і в подальшому неявок до інспекції не допускав, а відтак висновок суду першої інстанції про систематичне порушення засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, що свідчить про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, є помилковим. Крім того, на думку захисника, не може бути підставою для направлення його підзахисного для відбування призначеного вироком суду покарання у виді позбавлення волі, вчинення ОСОБА_6 разового порушення громадського порядку, що потягло за собою адміністративне стягнення, так як для настання наслідків, передбачених ч.2 ст.78 КК України, необхідна система таких правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який не заперечував проти апеляційної скарги засудженого, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим. Однак, суд першої інстанції розглядаючи подання інспектора Таращанського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, зазначеної норми кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи № 04/2015, ОСОБА_6 09 грудня 2014 року засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.3 ст.358, ч.1 ст.205 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю два роки. Відповідно до пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, на ОСОБА_6 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Під час постановлення ухвали про задоволення подання інспектора Таращанського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року, суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_6 протягом іспитового строку систематично не виконував покладений на нього вироком суду обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, на виклики до інспекції не з`являвся, що свідчить, на думку суду першої інстанції, про його небажання стати на шлях виправлення. При цьому, зазначена обставина була єдиною підставою, на яку послався суд першої інстанції, задовольняючи подання кримінально-виконавчої інспекції відносно ОСОБА_6 .

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони зроблені передчасно, без належної перевірки всіх обставин провадження, в тому числі і самих матеріалів провадження та особової справи засудженого. Як видно з листка реєстрації засудженого ОСОБА_6 , останній за період з лютого 2015 року по жовтень 2016 року допустив дві неявки на реєстрацію, а саме 07 серпня 2015 року та 18 грудня 2015 року, з приводу чого ним були надані відповідні письмові пояснення (а.с. 19, 47, 61). У подальшому, засуджений неявок на реєстрацію без поважних причин не допускав, вказаний факт не оспорювався ні представником кримінально-виконавчої інспекції, ні прокурором. Посилання суду першої інстанції в своїй ухвалі щодо неявки ОСОБА_6 на виклики до кримінально-виконавчої інспекції взагалі є безпідставним, так як не підтверджується матеріалами особової справи засудженого.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що висновок суду першої інстанції про небажання засудженого ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, зроблений на підставі двох неявок засудженого на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції у 2015 році, є необґрунтованим та не відповідає матеріалам провадження. Більше того, суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність в матеріалах провадження будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого. Що стосується притягнення засудженого ОСОБА_6 17 серпня 2016 року до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП за вчинення дрібного хуліганства, то вказане порушення ним громадського порядку носить разовий характер і не може бути підставою, відповідно до ч.2 ст.78 КК України, для направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції про направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення волі - є передчасним та сумнівним з точки зору його законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Таращанського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.409 КПК України, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання інспектора Таращанського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м.Києві та Київській області про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Судді:

_______________ _________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9