ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів: ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, стрільця 1 відділення 3 взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, судимий:
18.06.2012р. Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України, до 120 громадських робіт,
05.03.2014р. Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, 69, 71 КК України, на 1 рік 6 місяців 5 днів, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17.06.2014р. не відбуте покарання скорочено на половину, звільнений 03.12.2014р. з Шепетівської ВК-98,
за ч. 4 ст. 407 КК України
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , будучи стрільцем 1 відділення 3 взводу охорони роти охорони військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 123, 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.11.2015 року близько 09 год. 00 хв. умисно, маючи намір тимчасово ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків (в умовах особливого періоду), без дозволу командування, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та до 12.11.2015 року незаконно перебував поза межами її розташування, а саме за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де проводив службовий час на власний розсуд.
Крім того, 23.11.2015 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_6 умисно, без дозволу командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 самовільно залишив територію військової частини польова пошта В НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та по 04.08.2016 року до моменту з`явлення до військової прокуратури Хмельницького гарнізону ( АДРЕСА_2 , вул. Пилипчука, 65) проводив свій службовий час на власний розсуд.
В суді ОСОБА_6 свою винуватість визнав та показав, що 10.11.2015 р. самовільно залишив розташування в/ч НОМЕР_1 у зв`язку з хворобою матері та повернувся 12.11.2015 р. на вимогу керівництва військової частини з військовослужбовцями, які приїхали по місцю його проживання та забрали із собою. 23.11.2015 р. після чергування, він знову залишив розташування військової частини та поїхав до дому. А повернувся в частину лише в лютому 2016 р., оскільки за цей період часу отримав травму плеча та лікувався.
Крім того, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, його вина доказується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:
Показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , допитаних в судовому засіданні, які підтвердили, що солдат ОСОБА_6 10.11.2016 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та 12.11.2015р. його привезли з дому військовослужбовці частини за наказом командира. 23 листопада 2015 року ОСОБА_6 знову зник з військової частини та більше не повертався. По місцю служби характеризують його негативно, як безвідповідальну особу, яка потребує постійного контролю.
Факт лікування ОСОБА_6 , після отриманої травми, допитаним судом свідкам невідомий. Не підтверджений такий факт і відповіддю головного лікаря ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.12.2015р. про те, що ОСОБА_6 за медичною допомогою в ЦРЛ не звертався.
Довідками по факту відсутності на військовій службі без поважних причин військовослужбовця призваного по мобілізації в/ч-п/п В НОМЕР_2 АДРЕСА_2 солдата ОСОБА_6 від 10.11.2015 р. та 23.11.2015 р., в яких зазначено, що під час ранкового шикування особового складу роти охорони було виявлено відсутність солдата ОСОБА_6 .
Актом службового розслідування по факту відсутності на військовій службі ОСОБА_6 № НОМЕР_3 від 21.11.2015 р., відповідно до якого в ході проведеного службового розслідування встановлено, що 10.11.2015 р. ОСОБА_6 був відсутній під час проведення ранкового шикування особового складу роти охорони без поважних причин, на дзвінки командира роти не відповідав, пошуки позитивних результатів не дали. 11.11.2015 р. ОСОБА_6 зателефонував з прихованого номера і повідомив, що приїде 12.11.2015 р. о 9:00, після того, як вирішить всі свої справи. Однак, з`явився ОСОБА_6 лише 12.11.2015 р. о 21.00.
Актом службового розслідування по факту відсутності на військовій службі ОСОБА_6 № 5174 від 26.11.2015 р., відповідно до якого в ході проведеного службового розслідування встановлено, що 23.11.2015 р. ОСОБА_6 був відсутній під час проведення ранкового шикування особового складу роти охорони, без поважних причин, на дзвінки командира роти не відповідав, пошуки позитивних результатів не дали. 24.11.2015 р. близько 10.00 ОСОБА_6 зателефонував і повідомив, що приїде 24.11.2015 р. близько 21.00, проте обіцянку не виконав і до військової частини добровільно не з`явився.
Копією витягу з наказу № 161 від 03.08.2015р. про призов на військову службу ОСОБА_6 з 04.08.2015р..
Відповіддю начальника в/ч НОМЕР_4 (військового шпиталю) про те, що солдат ОСОБА_6 за допомогою не звертався.
Не звертався він і за медичною допомогою в частину, згідно медичної характеристики в/ч НОМЕР_5 від 10.12.2015р..
Згідно відповіді департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації від 25.12.2015р. № 02-01/3158, - ОСОБА_6 у лікувально-профілактичні заклади області не звертався.
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової).
Указами Президента України від 02.03.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» та «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, а в державі оголошено часткову мобілізацію.
Отже дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_6 одружений, має малолітню та неповнолітню дитину, за місцем служби характеризується негативно, є безвідповідальною особою, за місце проживання характеризується негативно, веде антигромадський спосіб життя, проте 12.02.2016 року йому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, мали місце факти притягнення до дисциплінарної відповідальності, на обліку у психоневрологічному і наркологічному диспансерах не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є те, що він активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі вищевикладеного, враховуючи наявність кількох пом`якшуючих обставин, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на особу винного, який за місцем служби та місцем проживання характеризується негативно, безвідповідально, веде антигромадський спосіб життя, на обліку у наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним злочинів у майбутньому.
Речові докази і процесуальні витрати у провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 09.11.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування його під вартою з 04.08.2016 року по 08.11.2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній у виді тримання під вартою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1