№1-кс/760/4986/16
(№760/7474/16-к)

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27. 04. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши, в залі суду, в м. Києві клопотання ОСОБА_3 - про часткове скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 - про часткове скасування арешту майна.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження № 0002738 від 11.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 , 09.03.2016 року подано заяву старшому детективу Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про повернення належного заявнику тимчасово вилученого майна (вхідний № 201/8901-04), а саме грошових коштів в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку, 13.01.2016 року в приміщенні службового кабінету № 60 прокуратури Кіровоградської області, розташованої за адресою: м. Кіровоград, вул. В. Пермська, 4, у начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 стверджує, що вищезазначені грошові кошти не мають жодного відношення та значення для вказаного кримінального провадження, оскільки вказані грошові кошти були запозичені ОСОБА_3 у ОСОБА_6 для особистих побутових потреб заявника.

Вказані грошові кошти були запозичені батьком заявника ОСОБА_7 , та передані останнім матері заявника ОСОБА_5 , для подальшої передачі заявнику ОСОБА_3 .

Заявник стверджує, що вилучені в ході проведення обшуку 13.01.2016 року в приміщенні службового кабінету у начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 грошові кошти, у тому числі 2000 (дві тисячі) доларів США не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення не могли зберегти на собі його сліди, не містять будь-які відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій, та не набуті кримінально протиправним шляхом.

Окрім того заявник зазначав, що в ухвалі слідчого судді щодо проведення обшуку не надано дозвіл на вилучення будь-яких коштів, а тому вказані грошові кошти мають статус тимчасово вилученого майна.

Заявник вважає, що зважаючи на те, що детективом НАБУ не було подано до слідчого судді, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, вказані грошові кошти підлягають поверненню власнику, тобто заявнику, або особі у якої їх було вилучено, а саме ОСОБА_5 .

В зв`язку із зазначеним заявник просив слідчого суддю:
- частково скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали Солом`янського районного суду від 25.03.2016 року, а саме: на грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку 13.01.2016 року в приміщенні службового кабінету начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США номіналом по 100 доларів, які мають серії та номери: LL15441183A, LL1541172A, LL15441178A, LL15441182A, КК24226989С, HF43806483D, KF34015959B, HF43806474D, HF43806475D, KB26775174J, КВ30137717І, КВ16837716І, HJ21696398A, КС36536034А, KB26715161J, KB26715171J, KB26715172J, НА50667127А, KB26715175J, HF43806473D;

- зобов`язати старшого детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 негайно повернути вказані грошові кошти особисто власнику ОСОБА_3 або особі, у якої їх вилучили - ОСОБА_5 .

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Детектив НАБУ ОСОБА_4 в судовому засіданні поти задоволення клопотання заперечував посилаючись на те, що грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США були вилучені правомірно та в подальшому визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0002738 від 11.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, в зв`язку із зазначеним детектив вважаючи вимоги заявника необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення детектива НАБУ, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження № 0002738 від 11.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 , 09.03.2016 року подано заяву старшому детективу Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про повернення належного заявнику тимчасово вилученого майна (вхідний № 201/8901-04), а саме грошових коштів в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку, 13.01.2016 року в приміщенні службового кабінету № 60 прокуратури Кіровоградської області, розташованої за адресою: м. Кіровоград, вул. В. Пермська, 4, у начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 стверджує, що вищезазначені грошові кошти не мають жодного відношення та значення для вказаного кримінального провадження, оскільки вказані грошові кошти були запозичені ОСОБА_3 у ОСОБА_6 для особистих побутових потреб заявника. Заявник зазначає, що грошові кошти були запозичені батьком заявника ОСОБА_7 , та передані останнім матері заявника ОСОБА_5 , для подальшої передачі заявнику ОСОБА_3 .

Заявник стверджує, що вилучені в ході проведення обшуку 13.01.2016 року в приміщенні службового кабінету у начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 грошові кошти, у тому числі 2000 (дві тисячі) доларів США не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення не могли зберегти на собі його сліди, не містять будь-які відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій, та не набуті кримінально протиправним шляхом.

Окрім того заявник в поданому клопотанні посилається на те, що в ухвалі слідчого судді щодо проведення обшуку не надано дозвіл на вилучення будь-яких коштів, а тому вказані грошові кошти мають статус тимчасово вилученого майна та зважаючи на те, що детективом НАБУ не було подано до слідчого судді, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, вказані грошові кошти підлягають поверненню власнику, тобто заявнику, або особі у якої їх було вилучено, а саме ОСОБА_5 в зв`язку із зазначеним заявник просив слідчого суддю про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Таким чином, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певгіе майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 с. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14. 03. 2016 року накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , зокрема на грошові кошти в сумі 2000 дол. США, які були вилучені під час обшуку 13. 01. 2016 року в приміщенні службового кабінету № 60 прокуратури Кіровоградської області, розташованої за адресою: м. Кіровоград, вул. В. Пермська, 4, у начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 .

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що заявником не було доведено та не надано до суду належних доказів що свідчили б про те, що грошові кошти, на які було накладено арешт не були набутими злочинним шляхом, у результаті вчинення кримінального правопорушення, а також належних доказів того, що вказані грошові кошти належать дійсно заявнику.

Окрім того, в процесі розгляду клопотання заявником не було доведено та не надано до суду належних доказів що свідчили б про те, що потреба в арешті грошових коштів відпала, що може бути підставою для скасування арешту.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,-

У х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1