Провадження № 1-кп/756/109/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006318 від 04.07.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не одруженого, не працюючого, без постійного місця реєстрації та проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31.01.2003 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі;

04.04.2005 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

12.05.2009 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1

ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

28.05.2010 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі;

24.05.2012 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

03.02.2015 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2

ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

06.06.2016 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186,

ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі;

04.08.2016 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15,

ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
16.05.2015 р. приблизно о 21 годині в м. Києві по вул. Г.Дніпра, 43 ОСОБА_3 під час спільного розпивання спиртних напоїв із невстановленою досудовим слідством особою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, отримав пропозицію від останньої про передачу вказаною особою йому 8 патронів пістолетного типу калібру 9x18 мм (ПМ). На дану пропозицію ОСОБА_3 погодився. Усвідомлюючи, що 8 патронів пістолетного типу калібру 9x18 мм (ПМ) є бойовими припасами, бажаючи їх придбати без передбаченого законом дозволу, взяв їх та у подальшому зберігав і носив при собі без передбаченого законом дозволу.

04.07.2015 р. приблизно о 10 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Л. Гавро,

17-А під час проведення профілактичних заходів працівниками Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, направлених на виявлення предметів, вільний обіг яких заборонено в Україні, виявили ОСОБА_3 , який при собі в правій кишені своєї куртки без передбаченого законом дозволу носив та зберігав 8 патронів пістолетного типу калібру 9x18 мм (ПМ).

Згідно висновку експерта № 613 від 16.07.2015 р. надані на дослідження вісім предметів схожих на набої, що були вилучені у ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , відносяться до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є патронами пістолетного типу калібру 9x18 мм (ПМ), що споряджені оболонковими кулями. Досліджувані набої придатні для стрільби, виготовлені промисловими способом.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі, ніякі обставини справи щодо місця, часу, способу, мотиву вчинення злочину він не оспорював, вказавши, що невстановлену особу він пригощав спиртним, а той на знак вдячності розрахувався з ним бойовими патронами у кількості 8 штук, обіцяючи в подальшому із зони АТО ще привезти йому патронів. ОСОБА_3 показав, що про те, що патрони бойові, він знав достовірно, та планував згодом продати їх, щоб було на що жити. ОСОБА_3 пояснив, що він виступив ініціатором укладення угоди між ним та прокурором про визнання винуватості. Таку угоду вони уклали 11.10.2016 року з прокурором ОСОБА_4 . ОСОБА_3 вказану угоду просить затвердити, а раніше укладену в 2015 році угоду з іншим прокурором просить до уваги не приймати та не розгядати.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

11.10.2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 разом з його захисником ОСОБА_5 , з другого боку, була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 за участю захисника останнього дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Відповідно до угоди з обвинуваченого слід стягнути на користь держави понесені у справі судові витрати у розмірі 393 грн. 12 коп. на проведення судової балістичної експертизи.В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив злочину. Така обтяжуюча обставина, як вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, судом не може бути врахована, не дивлячись на відповідні покази самого обвинуваченого та на зміст формулювання обвинувачення, оскільки такої обтяжуючої обставини не зазначено в обвинувальному акті, за межі якого відповідно до ч.1 ст. 337 КПК суд вийти не може.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком визнає себе винуватим у вчиненні вказаного злочину, цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Ініціатором угоди був сам обвинувачений ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником, з другого боку, та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України та умов угоди суд стягує із ОСОБА_3 витрати за проведення судово-балістичної експертизи.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України суд не вирішує долю речових доказів, оскільки вони судом не досліджувалися.

Вирішуючи питання про початок строку покарання, призначеного ОСОБА_3 та про застосування правил ч. 5 ст. 72 КК України суд враховує наступне.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України, вчинених ним у квітні, травні та липні 2015 року. З застосуванням ст. 70 КК України ОСОБА_3 Голосіївським районним судом м. Києва зазначеним вироком було призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі, строк якого відраховується з 06.06.2016 року та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного за сукупністю злочинів покарання ОСОБА_3 зараховано його попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 08.07.2015 року ( дня затримання) по 05.06.2016 року.

Після набрання вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року законної сили ОСОБА_3 не направлявся до місця відбування покарання, а продовжував перебувати у місці попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом кримінальних проваджень щодо нього Оболонським районним судом м. Києва.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, який мав місце 04.07.2015 року, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. З застосуванням ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року, ОСОБА_3 було визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Положення ч. 5 ст. 72 КК України вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року до ОСОБА_3 не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, та те, що при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України фактично враховуються обидва попередні вироки: як Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року, так і Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року, то суд вважає за необхідне цим вироком в строк покарання ОСОБА_3 зарахувати попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 08.07.2015 року по 11.10.2016 року, рахуючи при цьому строк покарання обвинуваченому з 11 жовтня 2016 року.

На стадії досудового слідства у даному кримінальному провадженні запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотань в порядку ч. 3 ст. 315 КПК України про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу від сторін кримінального провадження не надходило.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 11 жовтня 2016 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Київської міської прокуратури № 5 ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю його захисника, з другого боку.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року у виді 4 років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 11 жовтня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 08.07.2015 року по 11.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 393 гривні 12 копійок у зв`язку з залученням експерта для проведення судово-балістичної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя