Справа № 308/1243/16-к
У Х В А Л А
03.11.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 -186 ч. 1, 186 ч. 2, 358 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 -186 ч. 1, 186 ч. 2, 358 ч. 4 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просять в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити і змінити запобіжний захід на інший, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07 вересня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 04 листопада 2016 року.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого не вбачається, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити. Зокрема, продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення та впливати на потерпілих та свідків, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 331, 369 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 30 грудня 2016 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1