Справа № 639/1301/16-к
1-кп/639/202/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на підставі ст. 89 КК України не засудженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешакає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , 01 грудня 2015 року, приблизно о 16 годині, знаходячись поблизу будинк у № 7 по вул. Азовстальській в м. Харкові, побачив на землі люк та в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно заволодів люком належним ПАТ «Укртелеком», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4922 від 16.12.2015р., - 1256 грн. 40 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальні збитки на вказану вище суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив суду, що він 01 грудня 2015 року, приблизно о 16 годині, знаходячись поблизу будинку по вул. Азовстальській в м. Харкові, побачив на землі люк, який вирішив вкрасти. Він зняв кришку люка та каркас від нього, і сховав їх біля будинку.
05 грудня 2015 року, вранці він, знаходячись на вул. Азовстальській в м. Харкові, забрав металевий каркас від люку, оскільки самого люку вже не було, та за допомогою візка намагався перевезти цей каркас до пункту прийому металобрухту. Приблизно через п`ятнадцять хвилин він був затриманий працівниками поліції, яким він розповів про крадіжку, та каркас у нього було вилучено.
Крадіжку скоїв через скрутне матеріальне становище, оскільки не може знайти роботу. Судові витрати визнає в повному обсягу, до працівників поліції претензій не має.
Представник потерпілої сторони ХФ ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, будь - яких претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини по справі, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, з урахуванням думки прокурора, заяви представника потерпілої сторони про розгляд справи за його відсутності, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному, та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він із неповною середньою освітою, не одружений, офіційно не працює, раніше судимий: 13.02.2013р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, судимість знята у встановленому законом порядку, має постійне місце реєстрації та мешкання в м.Харкові, за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2006 року з Діагнозом: залежність від алкоголю, з 1985 року перебуває під консультативним наглядом у лікаря психіатра з Діагнозом: легка розумова відсталість, згідно висновку судово психіатричного експерта № 85 від 29.01.2016 року, - ОСОБА_4 на теперішній час виявляє ознаки легкої розумової відсталості. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення ОСОБА_4 знаходився у вказаному стані, поза будь якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, і вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 185 КК У країни.
Суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що він повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, відсутності до нього претензій з боку потерпілої сторони, вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Виходячи з вимог ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що вказане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і, попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , в ході досудового та судового слідства не обирався.
Відшкодування судових витрат, вартості проведення експертного дослідження по справі суд. на підставі ст.ст.122, 126 КПК України, покладає на обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді - 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити протягом іспитового строку - 1 (одного) року, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання, навчання, роботи.
Речові докази: металевий каркас від люка, який знаходяться на зберіганні у представника потерпілої сторони ОСОБА_6 , - повернути ХФ ПАТ «Укртелеком», як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1