н/п 1-кс/640/5726/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Під час досудового розслідування встановлено, що до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_23 в інтересах ОСОБА_24 із заявою про те, що ОСОБА_25 у 2015 році шляхом обману та зловживання довірою заволодів квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_9 .
Крім того, до правоохоронних органів звернулась ОСОБА_26 із заявою про те, що ОСОБА_25 в період з січня 2015 року по травень 2015 року шахрайським шляхом заволодів її грошима у сумі 20 000 доларів США.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_24 пояснила, що у 2005 році вона через оголошення в газеті познайомилась з «цілителем» ОСОБА_25 , який оказував їй послуги нетрадиційної медицини. Він часто приїжджав до ОСОБА_24 разом із співмешканкою ОСОБА_14 . В 2009 році ОСОБА_24 видала на ОСОБА_14 довіреність на отримання дублікату правовстановлюючих документів на квартиру. Влітку 2015 року ОСОБА_25 запропонував ОСОБА_24 дооформити документи на квартиру, а саме оформити технічний паспорт, запропонувавши передати йому оригінали документі на квартиру, запевнивши, що квартира залишиться у власності ОСОБА_24 . Після чого ОСОБА_24 , довіряючи ОСОБА_25 , видала на нього довіреність на оформлення документів, але з початку жовтня 2015 року ОСОБА_25 на зв`язок не виходив. В подальшому з`ясувалось, що квартира ОСОБА_24 продана, хоча вона не мала намірів продавати квартиру, грошових коштів за продаж квартири не отримувала.
Зібраними під час досудового розслідування даними встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_9 - 03.09.2015 року продана ОСОБА_25 , який діє від імені ОСОБА_24 ОСОБА_27 .
Крім того, допитана в якості потерпілої ОСОБА_26 пояснила, що в період з січня 2015 року по травень 2015 року її знайомий ОСОБА_25 шляхом обману заволодів її грошима у сумі 20 000 доларів США під приводом оформлення документів для придбання для родини ОСОБА_28 квартири за адресою: АДРЕСА_10 за ціною нижче ринкової. Але в подальшому ОСОБА_25 документи не оформив, грошові кошти не повернув. Також ОСОБА_26 пояснила, що ОСОБА_25 проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_29 .
08.07.2016 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_30 за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , погодженого з процесуальним керівником прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , винесено ухвалу про проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 у квартирі АДРЕСА_11 .
Вказані документи та речі належним чином опечатані в полімерні пакети, коробку з бирками з пояснювальними надписами, та знаходяться на зберіганні в СУ ГУНП в Харківській області.
У органа досудового розслідування є підстави вважати, що вилучене майно може бути доказом злочинної діяльності ОСОБА_25 та інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 КК України. На даний час необхідно ретельно дослідити вилучені речі та документи, з метою встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ обставин кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 КПК України, встановлення причетності ОСОБА_25 до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, встановлення кола всіх осіб, які причетні до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, та встановлення інших важливих обставин у кримінальному провадження, шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових)дій, проведення додаткового огляду вилученого майна із залученням відповідних спеціалістів, призначення по вилученому майну відповідних експертиз (почеркознавчої, експертизи комп`ютерного обладнання та радіоелектронних засобів тощо), для чого потрібен тривалий час.
Повернення вилучених речей та документів може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі їх повернення можуть бути вчинені дії, направлені на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає, що вказане клопотання необхідно розглядати без виклику осіб, у яких вилучені вказані речі та документів
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Однак, у клопотанні слідчий не зазначає мету арешту майна у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України.
Крім того, слідчим у клопотанні не зазначено та матеріали клопотання не містять документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, що унеможливлює здійснення виклику власника майна в судове засідання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1