Справа № 462/5625/16-к
У Х В А Л А
24 листопада 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд,
в с т а н о в и в:
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувають обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003200 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки 10 грудня 2016 року строк застосованого запобіжного заходу закінчується. Зазначила, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу, а саме, обвинувачений і надалі може впливати на покази свідків, які не з`являлись до суду для дачі показів, не зменшились, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти заявленого прокурором клопотання, просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
12.10.2016 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 грудня 2016 року.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою, обраний Залізничним районним судом м. Львова 12 жовтня 2016 року слід продовжити на два місяці, а саме до 22 січня 2017 року.
Керуючись ст.ст. 331, 369-372, КПК України, суд,
у х в а л и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України на два місяці, а саме до 22 січня 2017 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, прокурору та направити у Львівський СІЗО УДПтСУ у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: / підпис /
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1