АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/908/16 Справа № 711/4083/16- Категорія: ст. 539 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

представника ВК ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , 1967 року народження, уродженця с. Подорожнє, Світловодського району, Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, раніше не судимий, відбуває покарання в Черкаській ВК №62,

засудженого за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.10.2012 р. за ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.02.2016 року, на підставі ст. 72 ч.5 КК України згідно Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зараховано в строк відбування покарання строк з 11.06.2011 року по 02.11.2012 року.

Начальник установи - начальник арештного дому ЧВК № 62 УДПтСУ в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням, погодженим заступником голови спостережної комісії Черкаської міської ради ОСОБА_10 відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, мотивуючи його тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2016 року в задоволенні подання начальника установи - начальника арештного дому Черкаської ВК Управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№ 62) ОСОБА_9 , відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення відмовлено, з посиланням на те, що засуджений не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню, так як хоча він стягнень не мав, і має 3 заохочення, але ці заохочення він отримав майже 3,2 та майже 2 роки тому назад, що не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення і перевиховання, і ця його нестабільна поведінка з дотримання вимог режиму відбування покарання, не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і на даний час не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення.

В апеляціній скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали районного суду відносно нього. Мотивуючи тим, що ухвала суду 1 інстанції не законна і не обґрунтована оскільки у відповідно зі ст.81 КК України є всі підстави його звільнення, оскільки він за період відбування покарання характеризується тільки з позитивної сторони, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці і виконання культурно-масових, громадських робіт має 3 заохочення у виді подяки правами начальника колонії, доброзичливий, спокійний, врівноважений, тактовний, є учасником бойових дій, а тому, на його думку, заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримку своєї апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, доводи прокурора, який не заперечувала проти апеляції засудженого, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що клопотання та апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи що судовий розгляд місцевим судом подання проведено в режимі відеоконференції і немає даних про вручення повного тексту оскарженої ухвали суду засудженим, колегія суддів вважає в інтересах останнього задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження згаданої ухвали.

Згідно положень ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і фактично відбув не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

На час звернення адміністрації виправної колонії до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення, ОСОБА_7 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.10.2012 року та відповідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.02.2016 року, на підставі ст. 72 ч.5 КК України згідно Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зараховано в строк відбування покарання строк з 11.06.2011 року по 02.11.2012 року. Таким чином, початок строку: 11.06.2011 року; кінець строку: 21.01.2017 року.

Станом на 14.04.2016 року засуджений ОСОБА_7 відбув 06 років 02 місяці 23 дні. Невідбута частина становить 09 місяців 07 днів, а станом на 24.10.2016 2 місяці 27 днів.

Згідно матеріалів подання, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 характеризується наступним чином:

Під час утримання в СІЗО м. Кіровограда та в СІЗО м. Дніпропетровськ порушень вимог режиму утримання не допускав стягнень не мав. До праці не залучався, заохочень не мав.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 16.12.2012 року. За час перебування в установі характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Стягнень не має. Не був працевлаштований на виробництві установи, у зв`язку з проти¬показаннями за станом здоров`я. Приймав участь в роботах по благоустрою приміщень відділення, за що був заохочений 3 рази правами начальника уста¬нови.У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, так¬товний. Провину в скоєному злочині визнає повністю.

З огляду на ці обставини, доводи апеляції про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення є спроможними.

Суд першої інстанції не взяв до уваги зазначених вище обставин, не дав їм належної правової оцінки і за таких обставин, прийшов до необґрунтованого висновку, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є передчасним.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Клопотання ОСОБА_7 задовольнити і поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2016 року скасувати.

Подання начальника установи - начальник арештного дому ЧВК № 62 УДПтСУ в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене заступником голови спостережної комісії Черкаської міської ради ОСОБА_10 , про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.10.2012 року задовольнити.

Звільнити умовно-достроково ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.10.2012 року на не відбуту частину покарання 2 місяці 27 днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :