Справа № 296/8558/16-к
Провадження № 1-кс/296/3548/16
УХВАЛА
Іменем України
27 жовтня 2016 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000071, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борове, Рокитнівського району, Рівненської області, українця, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.5 ст.27, ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000071 від 25.06.2015 року.
В клопотанні посилається на те, що слідчим відділом прокуратури області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст.27, ст.246 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.365 КК України, ч.5 ст.27, ст.246 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.365 КК України, ч.5 ст.27, ст.246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 наказом директора ДП «Білокоровицьке ЛГ» № 152 «К» від 06.08.2012 року призначений на посаду виконувача обов`язки лісничого Радовельського лісництва ДП «Білокоровицьке ЛГ» та згідно типового договору про повну матеріальну відповідальність, затвердженого Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР по труду та соціальним питанням та Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977 № 447/24, між ДП «Білокоровицьке ЛГ» та ОСОБА_4 від 11.03.2011 р., останнім прийнято на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності довірених йому державним підприємством матеріальних цінностей, у зв`язку з чим він зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або інших цілей матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів до запобігання спричиненню збитків; своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати та пред`являти у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та залишки довірених йому матеріальних цінностей; приймати участь у проведенні інвентаризації ввірених, йому матеріальних цінностей.
Згідно посадової інструкції лісничого, затвердженої наказом директора ДП «Білокоровицьке ЛГ» № 370 від 28.12.2004 р. ОСОБА_4 зобов`язаний здійснювати керівництво виробничо-господарською діяльністю лісництва, забезпечувати виконання встановлених завдань, ефективне використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів; організовувати виконання лісокультурних, лісомеліоративних та інших лісогосподарських робіт, протипожежних профілактичних заходів, заходів з охорони лісів від самовільних рубок, робіт із захисту лісів від шкідників і хвороб, відведення лісосік та відпуску лісопродукції; надавати на договірних умовах іншим структурам допомогу в організації ведення лісового господарства і здійснює державний контроль за правильністю лісокористування в лісах, закріплених за відомствами та організаціями в зоні діяльності лісництва; організовувати роботу з поліпшення нормування праці, вивчення і впровадження передового досвіду, розвитку раціоналізації та винахідництва; координувати роботу старших майстрів лісу лісогосподарських дільниць та інших служб лісництва; контролювати додержання працюючими правил та норм охорони праці, виробничої і трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку; забезпечувати додержання правил відпуску лісу на пні, рубання лісу, побічного користування лісом, пожежної безпеки, санітарних та природоохоронних правил у лісах; проводити огляд місць рубань і заготовленої деревини й іншої продукції лісу; складати протоколи (акти) про лісопорушення, порушення правил полювання та пожежної безпеки в лісах; перевіряти правильність складання підлеглими йому працівниками державної лісової охорони протоколів (актів) про лісопорушення і своєчасно подавати їх керівництву підприємства.
Таким чином виконувач обов`язків лісничого Радовельського лісництва ДП «Білокоровицьке ЛГ» ОСОБА_4 , діючи в складі злочинної групи, створеної ОСОБА_7 , будучи обізнаним із планом злочинної діяльності та розподілом функцій між членами групи, виконуючи покладені на нього злочинні обов`язки, відповідно до положень ст. 89 Лісового кодексу України, абзацу 2 ст. 1 «Положення про державну лісову охорону», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 № 976а та ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, у порушення ст.ст.64,69 Лісового кодексу України, статей 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761, без відповідних дозволів на проведення порубки деревини та складання будь-яких передбачених наведеними законодавчими актами документів, з метою подальшого використання деревини здобутої завідомо злочинним шляхом для забезпечення функціонування злочинної групи, надавав дозвіл та, періодично особисто виїжджаючи, вказував місце та які саме дерева підлягали незаконній вирубці членами злочинної групи, особисто та із допомогою членів групи підшуковував засоби і транспортне забезпечення для вчинення злочинів та забезпечував безпечне вивезення незаконно зрубаних дерев; приймав участь в розподіленні коштів та інших матеріальних цінностей між членами групи, здобутих злочинним шляхом.
В кінці травня 2015 року, з метою скоєння злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, направлених на вчинення незаконних порубок лісу на територіях лісових господарств Олевського району, Житомирської області із подальшою реалізацією лісопродукції на території України, була створена злочинна група в склад якої увійшли організатор ОСОБА_7 та члени групи ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , при цьому останні знали один про одного, а також були обізнані про роль кожного члена організованої злочинної групи в скоєнні злочинів. Члени вказаної організованої групи, діючи згідно розробленого плану, з прямим умислом, протягом червня - липня 2015 року вчинили ряд злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Всього за період червня-липня 2015 року, співучасники злочинної групи у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 заволоділи чужим майном на загальну суму 3 285 272 грн. 88 коп., що є тяжким наслідком, чим завдали збитку державі на вказану суму.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, спостереженням за особою, річчю та місцем, протоколами огляду місця події, зокрема місць незаконних рубок, та іншими матеріалами провадження.
На думку слідчого підозрюваний ОСОБА_4 маючи міцні соціальні зв`язки серед працівників правоохоронних органів, може впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, однак в силу ст.89 КК України вважається не судимим, на даний час підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Також слідчий у клопотанні вказує, що місця незаконних порубок лісу знаходились у безпосередньому віданні підозрюваного, відповідальність за які на нього покладено договором про повну матеріальну відповідальність, при цьому, являючись керівником Радовельського лісництва, останній набув знайомств серед працівників правоохоронних органів, у тому числі колишніх підлеглих - працівників указаного лісництва, заручившись підтримкою ОСОБА_7 , а тому не виключається можливість впливу на них з метою приховування відомих їм фактів злочинної діяльності підозрюваного, побудування з ним єдиної лінії захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Прокурор заявлене клопотання у судовому засіданні підтримав із зазначених у ньому підстав.
Підозрюваний і його захисник заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і просили обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, і прокурор в судовому засіданні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не має, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні з врахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду не підтверджують необхідність застосування найсуворіших із запобіжних заходів.
Слідчий суддя вважає, що на даний час не було доведено наявність ризиків, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та покласти виконання обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України, оскільки домашній арешт є менш суворим запобіжним заходом від заходу, що вимагає слідство, втім, з урахуванням, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеному ризику будь-яким із передбачених у КПК України запобіжних заходів.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк два місяці з дати постановлення даної ухвали, такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;
3) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1