Справа№751/8123/16-к
Провадження №1-кп/751/259/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
- 18.06.2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки;
- 15.01.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- 22.03.2016 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15-ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;
- 13.07.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 309, 70 ч. 4 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;
- 15.08.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;
за участю: прокурора ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В с т а н о в и в :
15.05.2016 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи біля будинку № 22 по вулиці Пирогова в місті Чернігові, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зривання з шиї ОСОБА_6 , відкрито заволодів належними їй ланцюжком із золота 585 проби, вагою 4,39 г., вартістю 2 620 грн 48 коп та хрестиком із срібла 925 проби, вагою 1,17 г., вартістю 14 грн 27 коп, чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2 634 грн 75 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав і показав, що він повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням. З приводу скоєного пояснив, що 15.05.2016 року ввечері жінка йшла по вулиці, він підійшов до неї та завів розмову. Після цього зірвав з шиї потерпілої ланцюжок разом з хрестиком, який був на нитці, та почав тікати. Після цього ланцюжок здав в ломбард, отримані кошти витратив на власні потреби. Хрестик залишив собі, а потім повернув потерпілій. З приводу скоєного щиро кається, просить суворо не карати.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
Вирішуючи питання про визначення виду та розміру покарання, що може бути призначене обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомості про особу винної.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 з 27.08.2007 року перебуває на обліку в Чернігівському обласному наркодиспансері, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за останнім місцем проживання негативно не характеризується, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше судимий, в тому числі за аналогічні злочини, шкода частково відшкодована шляхом виявлення та повернення на стадії досудового розслідування частини викраденого майна.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, суд не вбачає.
З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк та за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2016 року, ОСОБА_3 остаточно до відбуття призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 23 травня 2016 року.
Речові докази: хрестик з металу сірого кольору 925 проби, вагою 1,17 г, який переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1