Справа № 591/7116/15-к
Провадження № 1-кп/591/70/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року

Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 , не працюючий, паспорі громадянина України НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_3 , раніше судимий:

27.05.2015 р. Зарічним районним судом м. Суми за ст. 164 ч. 1 КК України до відбування покарання у виді 120 годин громадських робіт. -

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2001 р. ОСОБА_6 уклав шлюб із ОСОБА_4 , від спільного шлюбу з якою має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03.01.2003 р. ОСОБА_4 подала позовну заяву до Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання лигини. 17.01.2003 р. позовна вимога ОСОБА_4 була задоволена Ковиаківським районним судом м. Суми: на ОСОБА_6 покладено обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісяця, до його повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_4 , починаючи стягнення з 03.01.2003 року. Виконавчий лист був направлений до Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції га зареєстрований під №2-620 від 17.01.2003 р. ОСОБА_6 неодноразово викликався до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції. 02.11.2007 р. ОСОБА_6 був вперше попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, передбачену ч. 1 ст. 164 КК України, про що власноручно написав заяву. У подальшому він також попереджався про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 164 КК України, а саме 05.05.2014 р. Об`єктивних причин, з яких ОСОБА_6 не сплачував аліменти, не мав.

27.05.2015 Зарічним районним судом м. Суми ОСОБА_6 був засуджений за ч.І ст. 164 КК України у зв`язку зі злісним ухиленням від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, але, незважаючи на це, за період часу з 01.03.2015 р. по 27.09.2015 р. ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисливими мотивами, не виконуючи рішення Зарічного районного суду м. Суми, будучи письмово попереджений про наслідки несплати аліментів, діючи повторно, діючи злісно та умисно, без поважних причин ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина ОСОБА_7 . За вказаний період часу ОСОБА_6 не здійснив жодної виплати по аліментам. Матеріальної допомоги стягувачеві ОСОБА_6 в добровільному порядку не надавав, участі у вихованні сина не брав.

Крім того, ОСОБА_6 на обліку в Сумському міському центрі зайнятості з 01.03.2015 р. по 27.09.2015 р. як безробітний не перебував. Офіційно ніде працевлаштований не був. За період з січня 2015 р. по теперішній час ОСОБА_6 неофіційно займався вантажними перевезеннями, і, отримуючи від цього дохід, продовжував не сплачувати аліменти.

Дії ОСОБА_6 призвели до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця за період часу з 01.03.2015 р. по 27.09.2015 р. у розмірі 4 484 грн. 10 коп., що сукупно складає суму виплат більш ніж за шість місяців відповідних платежів.

Дії обвинуваченого органами досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.164 КК України - злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно за вказаних обставин вчинив злочин. Він щиро кається, запевнив суд про недопущення в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила покази обвинуваченого та просила призначити обвинуваченому покарання у визгяді обмеження волі, уточнила свої вимоги та просить стягнути з обвинуваченого 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позов не підтримала..Обвинувачений уточнений позов визнав в повному обсязі.

Оскільки покази обвинуваченого, потерпілої відповідають фактичним обставинам справи, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого доказана в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.164 КК України, оскільки ОСОБА_6 скоїв злочин злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, вчинене особою раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, потерпіла просила призначити покарання пов`язане з обмеженням волі. Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше є судимим, на обліках останній ніде не перебуває, те що він неофіційно працює, має молодий вік, має на утриманні неповнолітню дитину , 2005 року народження, батька інваліда. До обставин, що пом`якшує покарання суд відносить щире каяття обвинуваченого, тяжких наслідків від скоєного не настало. До обставини, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого, його матеріального, сімейного стану та інших обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів є покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

По справі потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, згідно з яким цивільний позивач просить стягнути з підсудного завдану злочином моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Вказаний позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обставини справи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав цивільний позивач потерпіла, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. І за таких обставин, суд прийшов до переконання, що з підсудного необхідно стягнути розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій у розмірі 1000 грн.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді двох року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на два роки зобов`язавши його:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1