27 вересня 2016 року
Провадження №: 1-кп/127/322/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001252 від 01.03.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Курахівка, Селидівської міської ради Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, з повною середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:
? 04.02.2016 Апеляційним судом Сумської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 в кінці лютого 2015 року, з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном, вступив у попередню змову з особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження на вчинення розбійного нападу. З цією метою, вони на громадському транспорті приїхали з міста Гірник Донецької області до міста Вінниці та на час пошуку одного з ювелірних магазинів, на який можуть вчинити розбійний напад, орендували в невідомої слідством особи квартиру в житловому мікрорайоні «Поділля» для тимчасового проживання.

Так, 01.03.2015 о 10:12 год., ОСОБА_7 , разом з особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження з метою вчинення розбійного нападу, зайшли через незачинені вхідні двері до приміщення ювелірного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який останніми заздалегідь був вибраний для вчинення розбійного нападу вказаний магазин розташований по АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 разом з особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження реалізуючи задумане, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди, тобто діючи з прямим умислом, погрожуючи продавцеві ОСОБА_8 та охороннику ОСОБА_9 насильством, небезпечним для життя та здоров`я, яке останні сприйняли як реальне, а саме предметами зовні схожими на вогнепальну зброю, висловили вимогу щодо незаконного заволодіння ювелірними виробами.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи тримати в руці предмет схожий на вогнепальну зброю направлений на ОСОБА_8 , яка знаходилась за вітриною тортового прилавку, направився до останньої з метою відібрати в неї ключ від даного прилавку для незаконного заволодіння ювелірними виробами, що знаходились на лотках під вітринним склом. В цей час, ОСОБА_8 , з метою запобігання подальших протиправних дій відносно неї ОСОБА_7 та особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, зайшла до підсобного приміщення магазину, де перебувала продавець ОСОБА_10 , та зачинила за собою вхідні двері, які утримувала руками від намагання відчинити їх ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_7 , усвідомивши, що ОСОБА_8 , знаходячись в підсобному приміщенні, може викликати працівників міліції за допомогою переносної тривожної кнопки та злякавшись, що він може бути затриманий разом з особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження працівниками правоохоронних органів на місці вчиненого злочину, направився на вихід із магазину, де перед виходом зупинився біля особи матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який в цей час тримав предмет схожий на вогнепальну зброю направлений на ОСОБА_11 . Потім, особа матеріали відносно якого виділені в окреме провадження побачивши у ОСОБА_11 на ремені штанів в кобурі пристрій марки Форт- 12Р, калібру 45 Rubber, для відстрілу патронів гумовими кулями, вартістю 11 100 грн., відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за № 437 від 22.05.2015 з метою, щоб ОСОБА_9 не застосував в подальшому дану зброю для їх затримання коли вони будуть покидати місце вчинення злочину, наказав ОСОБА_7 відібрати у ОСОБА_9 вказаний особистий пристрій, в якому знаходилось 8 шт. патронів, загальною вартістю 104 грн., відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за № 437 від 22.05.2015, а всього на загальну суму 11 204грн. Після цього, особа матеріали відносно якого виділені в окреме провадження усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , знаходячись в підсобному приміщенні магазину за допомогою тривожної кнопки може викликати працівників міліції, з метою запобігання подальшого затримання разом з ОСОБА_7 працівниками правоохоронних органів на місці вчиненого злочину, наказав останньому покинути приміщення магазину, внаслідок чого особа матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та ОСОБА_7 з місця злочину зникли, чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 11 204 грн.

В подальшому, цього ж самого числа, ОСОБА_7 розібрав на запчастини відібраний у ОСОБА_9 пристрій марки Форт-12Р, калібру 45 Rubber, для відстрілу патронів гумовими кулями та викинув даний розібраний пристрій разом з патронами до нього в поле, що розташоване в мікрорайоні «Поділля» в місті Вінниці.

Допитаний в ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_7 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання, що вкінці лютого 2015 року він та ОСОБА_12 приїхали у м. Вінниця та винайняли квартиру. Потім вони знайшли ювелірний магазин, біля автовокзалу. Зайшовши в магазин об 14:30 год., продавці були у підсобці в залі був тільки охоронник по ліву сторону від входу. ОСОБА_7 та ОСОБА_12 дістали муляжі схожі на зброю. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_12 зайшли в зал, ОСОБА_7 пішов до продавця, яка стояла біля вхідних дверей підсобки, а потім закрилась із середини, а ОСОБА_12 направив зброю на охоронника, потім він сказав ОСОБА_7 , щоб він забрав пістолет у охоронника. Побачивши, що у охоронця на поясі предмет, схожий на пістолет, ОСОБА_7 забрав у нього даний пістолет. ОСОБА_7 взяв муляж і пістолет, поклав в карман і вони вийшли з магазину, сіли у таксі і поїхали на квартиру. Переодягнувшись, по одному покинули м. Вінницю.
Як зазначив обвинувачений ОСОБА_7 , що на розбійний напад він пішов у зв`язку із безвихіддям. У м. Вінницю вони приїхали з конкретною ціллю пограбувати ювелірний магазин. До цього два рази приходили до ювелірного магазину щоб придивитись. В магазин заходили двоє жінок та чоловік він та ОСОБА_12 передбачали, що чоловік це охоронець. До розбійного нападу особливо не готувались. З собою взяли два муляжі, один копія пістолету «Макаров», інший був теж копією пістолету, але якої марки не знає. Пістолет, що був у ОСОБА_7 , йому подарували, про інший йому не відомо, оскільки то був пістолет напарника. Ювелірні вироби знаходились на прилавку, але ОСОБА_7 та ОСОБА_13 нічого не взяли, оскільки зрозуміли, що жінка в підсобному приміщенні нажала тривожну кнопку. Пістолет він потім викинув.
Цивільний позов визнав та у вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , суду надав наступні показання, що 01.03.2015 він відкривав свій магазин, у магазині було дві продавщиці, одна робила чай у підсобному приміщенні, а інша почула, що відчиняються двері, а тому пішла зустрічати клієнтів. У цей час до магазину зайшло двоє чоловіків з предметами схожими на пістолети, один з них направив на нього зброю та погрожував вистрілити, однак він відразу натиснув кнопку виклику охорони, а інший підійшов до підсобного приміщення, однак помітивши чоловіків продавщиця зачинилася у приміщенні. ОСОБА_7 смикав за двері у підсобне приміщення, а ОСОБА_12 підійшов до нього та погрожуючи йому зброєю наказав віддати пістолет, після чого він віддав йому пістолет. Після чого, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 зрозумівши, що ввімкнута тривожна кнопка та забравши його пістолет вибігли на двір, після чого ОСОБА_9 викликав міліцію. З магазину окрім пістолету викрадено нічого не було.
Потерпілий ОСОБА_9 цивільний позов підтримав у повному обсязі, а щодо міри покарання поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, захисника, потерпілого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_7 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахування викладеного, аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_7 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_7 його поведінку в ході судового розгляду, а тому суд вважає, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна призначене ОСОБА_7 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на суму 11 204 грн. та повному задоволенню в частині моральної шкоди на суму 10 000 грн.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .
Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
?за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням покарання призначеного вироком Апеляційного суду Сумської області від 04.02.2016 шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 27.09.2016.
Відповідно ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання, відбуте покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 04.02.2016 з 01.05.2015 по 27.09.2016 з яких, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 01.05.2015 по 04.02.2016 та з 19.02.2016 по день набрання вироку законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 11 204 грн. на користь ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду у сумі 10 000 грн. на користь ОСОБА_9 .
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави в сумі 2762 грн. 70 коп.
Речовий доказ, а саме:
?п`ять слідів взуття, два сліди тканини, фланцева серветка, вісім слідів рук, дві дактилокарти зі зразками рук ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , дві дактилокарти зі зразками рук ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які перебувають в камері зберігання речових доказів при Вінницькому МВ УМВС України у Вінницькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: