Справа № 296/8445/16-к
У Х В А Л А

12 жовтня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, -

ВС Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду зі скаргою на бездіяльність прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги вказав, що 22.08.2016 року до прокуратури Житомирської області він подав скаргу в якій просив внести відомості до ЄРДР за ст. 375 КК України з приводу розгляду адміністративної справи №2-а-221/12 та подав прямі докази про постановлення судами завідомо неправосудних рішень. Листом виконуючого обов`язків начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 скаржника повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_3 вважає такий висновок безпідставним та таким, що суперечить приписам КПК України, тому позивач був змушений звернутися до слідчого судді з даною скаргою.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з підстав викладених в ній. Вказав, що судовий акт є неправосудним у разі невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Обставина справи, відповідно до якої було відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позову та про яку зазначив суддя ОСОБА_6 , не існує.

Присутні в судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вказав на безпідставність скарги та просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що рішення суду першої інстанції було залишено без змін за результатами перегляду апеляційним та касаційним судами, а тому не можна вважати рішення завідомо неправосудним. Необхідність у внесенні відомостей до ЄРДР не вбачає, оскільки відсутні обстави, які свідчать вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя при розгляді скарги виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною ч.4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Пунктом 4 частини 5 статті 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013р., положення ч. 1 ст. 214 КПК 2012 р. зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування, що до 21 листопада 2012 р. було передбачено ст. 94 КПК 1960 р.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Отже, відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013р. слідчий, прокурор зобов`язаний внести до ЄРДР тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Оцінюючи в системному зв`язку норми ч.1 та ч.4 ст. 214 КПК України з нормами п.1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, а також з урахуванням позиції Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, з яких вбачається, що будь-яка заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення має бути зареєстрована органом досудового розслідування, проте відомості до ЄРДР вносяться не за кожною заявою (повідомленням), а лише у разі, якщо вона містить ознаки складу кримінального правопорушення (злочину) передбаченого КК України.

Про можливість застосування ч.1 ст. 214 КПК України за умови наявності певних юридично значимих обставин зазначається також в Ухвалі Конституційного Суду України від 24 вересня 2015 року у справі №2-39/2015. Так, вирішуючи питання про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень першого речення частини першої, частини четвертої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з неоднозначним, на думку суб`єкта звернення, їх застосуванням судами України при розгляді скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ними заяви про кримінальне правопорушення (коли в одних випадках суди задовольняли скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, а в інших відмовляли), Конституційний Суд України вказав, що з долучених до конституційного звернення матеріалів вбачається, що суди приймали рішення за різних юридично значимих обставин, що не можна вважати неоднозначним застосуванням відповідних положень Кодексу.

Оскаржуючи дії прокурора про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР заявник вказав, що він 22.08.2016р. звернувся із скаргою в якій повідомив про постановлення судами неправосудних судових рішень при розгляді адміністративної справи №2-а-221/12 та про вчинення кримінального правопорушення, зокрема суддею Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 , виклавши в ній обставини, які свідчать про наявність в його діях ознак складу злочину, передбаченого ст. 375 КК України. Однак, прокурор області в порушення ч.1 ст. 214 КПК України не вніс відомості до ЄРДР та не розпочав розслідування.

Зі змісту скарги від 22.08.2016р., а також з наданих матеріалів вбачається, що в провадженні Житомирського районного суду Житомирської області знаходилися адміністративна справа №2-а-221/12 за позовом ОСОБА_3 до Кам`янської сільської раи Житомирського району Житомирської області, відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області та управління держземагенства у Житомирській області. В позові ставилася вимоги визнати протиправною дії та бездіяльність Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо вирішення питання про встановлення адреси земельної ділянки, зобов`язати сільську раду вчинити заходи щодо встановлення адреси земельної ділянки належної позивачеві, надати довідку та викопіровку з генерального плану забудови про місце розташування земельної ділянки, зобов`язати архітектуру внести зміни в будівельний паспорт виготовлений на ім`я позивача на земельну ділянку за площею 0,15 га, розташованої в с. Сонячне і зазначивши справжню адресу, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, скасувати державну реєстрацію акту та зобов`язати відповідачів відновити попередній стан земельної ділянки.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 17.05.2013р. за головуванням судді ОСОБА_6 в задоволенні позову було відмовлено. Дана постанова залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2013р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.03.2014р.

Кримінальна відповідальність настає за ст. 375 КК України - у разі постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Дослідивши матеріали скарги та заслухавши сторін, слідчий суддя погоджується з доводами прокуратури щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за скаргою ОСОБА_3 від 22.08.2016р., оскільки з заяви не вбачається наявність ознак складу кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник вказує на невідповідність висновку суду про відсутність реєстрації державного акта на право власності на землю у книзі записів (реєстрації) державних актів, оскільки матеріали адміністративної справи вказують на відсутність самої книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності. Обґрунтовуючи обставини вчинення злочину, заявник послався на свідоме ігнорування суддею при розгляді клопотання матеріалів справи.

Разом з тим, відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013р., при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" "відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Як вбачається, рішення суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку, при цьому зроблені в ньому висновки суду за результатами оцінки доказів були предметом дослідження судами вищих інстанцій. За результатами такого перегляду не було внесено будь-яких змін ні в резолютивну, ні в мотивувальну частини постанови від 17.05.2013р.

Крім того, постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 11.03.2016р. було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд постанови суду від 17.05.2013р. за нововиявленими обставинами з мотивів наявності відомостей про відсутність книги записів державних актів на право власності на землю.

Слід зазначити, надані копії документів (листів, копія державного акту) в підтвердження доводів скарги не беруться слідчим суддею до уваги, оскільки їх оцінка була здійснена при розгляді справи №2-а-221/12 та не підлягають дослідженню в даному провадженні.

Крім того, необхідно звернути увагу, що заявник оскаржує бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за наслідками отримання відповіді на подану ним скаргу на ім`я прокурора області після того, як ним була отримана відповідь від заступника прокурора області про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР. Звертаючись із скаргою від 22.08.2016р. заявник фактично оскаржував дії прокурора нищого рівня.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в прокурора Житомирської області були відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.375 КК України, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги на бездіяльність прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала оскарженню не підлягають.

Слідчий суддя ОСОБА_1