АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/155/16 Справа № 694/396/16-к Категорія: ч. 181,183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.03.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, Чимкентської області - Казахстан, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не судимого,-

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.03.2016 року клопотання старшого слідчого Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про застосування запобіжного заходу задоволено частково, застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, починаючи з 21 березня 2016 року по 19 травня 2016 року з покладенням на нього певних обов`язків, з тих мотивів, що органом досудового розслідування не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України. Також слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_9 на даний час не має постійного місця роботи, разом з тим ,має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не має судимості.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, прокурор у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що висновки викладені в ухвалі суду першої інстанції необґрунтовані, а тому ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 . При цьому зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, вік та стан здоровя ОСОБА_9 , який є працездатною особою, має стан здоровя, достатній для продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків, так як у Гончара відсутнє постійне місце роботи, наявність достатніх даних вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_7 , який просив рішення суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії вказані в ч.1 даної статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_9 , дійшов вірного висновку про те, що такий запобіжних захід як домашній арешт забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки в клопотанні відсутні належні посилання на наявність ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, а також не викладені обставини на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутні обґрунтування в клопотанні неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, слідчий суддя, у відповідності зі ст.178 КПК України врахував особу підозрюваного, який хоч і вчинив тяжкий злочин, проте має постійне місце проживання, не має судимості.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вимоги ст. 177, 178, 194 КПК України та дійшов вірного висновку про те, що застосування запобіжного заходу, а саме домашнього арешту - забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 . При цьому слідчий та прокурор не надав жодного доказу наявності достатніх підстав вважати, що обраний запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого.

Що стосується доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів, вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскільки слідчий суддя, саме з урахуванням вказаних ризиків і обрав ОСОБА_9 запобіжний захід домашній арешт.

Колегія суддів вважає, що тільки тяжкість злочину, а саме, те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який санкція передбачає позбавлення волі від 6 до 10 років - не може бути підставою для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення щодо застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому ухвала слідчого судді від 23.03.2016 року скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 181, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 березня 2016 року, якою ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :