Справа № 559/2045/16-к
Номер провадження 1-кс/559/440/2016
УХВАЛА
"21" вересня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. Слідчим СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 здійснюється розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 від 10 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.240 КПК України.

10 серпня 2016 року на території Дубенської ВП ГУНП в Рівненській області, що розташований за адресою: м.Дубно, Рівненської області, вул. Пекарська, 10, було вилучено (без складання відповідного протоколу) транспортний засіб марки «МТЗ 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп марки «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 . (де дане майно знаходиться і на даний час). В момент вчинення даних дій поліцією було застосовано заходи психологічного впливу та примушено особу передати транспортний засіб (майно) на зберігання до районного управління поліції.

17 серпня 2016 року слідчим суддею Дубенського міськрайонного суду було винесено ухвалу про арешт майна якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 від 10 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого l ст.240 КК України, про арешт майна.

Даною ухвалою суду було накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «МТЗ 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причеп марки «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В даній ухвалі суду, жодним чином не зазначено про заборону, обмеження розпорядження або користування майном його власниками, володільцями (п.4 ч.5 ст.173 КПК України), така заборона судом не встановлювались.

Також у вказаній ухвалі не передбачається зберігання транспортних засобів (майна) на території Дубенської ВП ГУНП в Рівненській області, та обмеження права користування вказаний майном їх власниками (володільцями).

Таким чином, законних підстав утримувати належне власникам (користувачам) майно у слідчому відділку в рамках вказаного провадження не має.

З метою недопущення порушення права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 05 вересня 2016 року звернувся із письмовою вимогою до слідчого про передачу (повернення) вилученого майна на відповідальне зберігання.

Однак, й це клопотання слідчим було проігнороване. Жодного рішення з приводу результатів розгляду указаного клопотання ним не прийнято до цього часу. (мало бути прийнято та направлено до 08.09.2016 року.)

А в той же час, адвокат вважає бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна його власнику та володільцеві незаконною.

Згідно з ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні предметом оскарження може бути - бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 з КПК.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подано особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою ії копії.

Як зазначалося вище, слідчим СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 у результаті допущеної ним бездіяльності жодного рішення щодо вирішення питання про повернення (передачу) на відповідальне зберігання тимчасово вилученого майна, за результатами розгляду заявленого клопотання, до цього часу взагалі не прийнято. (термін прийняття та направлення відповіді закінчився ще 08 вересня 2016 року.)

Крім того згідно п.1 ч.6 ст.100 КПК України, - речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Бездіяльність слідчого щодо неповернення (передання на відповідальне зберігання) належного його власникам майна є протиправною та такою, що порушує їх право власності та вимоги КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК скарга має бути розглянута не пізніше 72 годин з моменту їїі надходження до суду.

На підставі вищевикладеного, адвокат просить:

- Визнати бездіяльність слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні (непередані) тимчасово вилученого майна незаконною.

- Зобов`язати слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 повернути на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «МТЗ 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп марки «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 їх власникам (володільцям) ОСОБА_4 . адреса: АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

В судовому засідання адвокат ОСОБА_3 підтримав вкаргу із викладених у ній підстав.

Слідча ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні скарги. Ці транспортні засоби були вилучені у особи, що фактично ними володіла, та незаконно видобувала корисні копалини. В подальшому ухвалою слідчого судді на них було накладено арешт. Ця ухвала набрала законної сили. Слідча визначила їх місцем зберігання відділ поліції, бо ці транспортні засоби були засобом вчинення злочину і є ризик, що вони будуть продані чи приховані. У справі призначена екологічна експертиза. Якщо буде висновок що ці корисні копалини місцевого значення, провадження у справі закриється а речові докази будуть повернуті власникам. Зараз це робити передчасно. На клопотання адвоката слідча ще 08.09.2016 року в день його надходження винесла постанову, якою відмовила у задоволенні клопотання, тобто у передачі на відповідальне зберігання транспортних засобів власникам.

Прокурор ОСОБА_8 теж просила відмовити у задоволенні скарги. На її думку скарга подана в порядку ст.303 КПК України, а фактично адвокат намагається оскаржити ухвалу слідчого судді про накладення арешту в порядку ст.174 КПК, ставлячи питання про скасування арешту.

Вислухавши пододи адвоката, слідчої у цій справі, прокурора суд приходить до наступного висновку.

відповідно до змісту п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

-1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно дл ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Жоден у цих перелічених випадків не стосується цієї ситуації. Тобто слідчий повинен був би повернути тимчасово вилучене майно у випадку не звернення з клопотанням про арешт майна, або нерозгляду судом протягоом 72 годин клопотання про арешт майна чи відмови у задоволенні клопотання.

За своєю суттю відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у порядку встановленому цим Кодексом позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчудження, розпорядження, та/або користування майном. На думку суду у компетенції слідчого вирішувати де арештоване майно, яке є засобом вчинення злочину, визнано речовим доказом повинне зберігатися, і чи є можливість передати його на відповідальне зберігання не ризикуючи що майно цими особами збережене не буде.

При цьому суд погоджується з позицією прокурора щодо того що в суд скаргу подано саме у порядку ст.303 КПК України а не в порядку ст.174 КПК з обгрунтуванням, що потррба у арешті на даний час відпала.

З огляду на це суд вважає, що бездіяльності слідчої не було, вона винесла з цього питання процесуальне рішення, а тому в задоволенні скарги відмовляє.

Керуючись ст.303, 306, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , відмовити за її безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлагає.

Суддя: