Справа № 405/5835/14-к
1-о/405/4/16
УХВАЛА
04 жовтня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , розглянувши в порядку підготовки справи до судового розгляду заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з доповненнями,
встановила:
До Ленінського райсуду м. Кіровограда надійшла заява засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_2 було засуджено за ч.2 ст.186 КК України. Також ОСОБА_2 було надіслано три доповнення до попередньої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
У своїй заяві та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_2 зазначає, що в діях свідка ОСОБА_3 вбачається склад злочину, передбачений ст.384 КК України. Вважає, що цей свідок дав неправдиві показання, що підтверджується відеозаписом на DVD диску з камер спостереження. Однак суди першої, апеляційної та касаційної інстанції належним чином не оцінили ці докази і поклали їх в основу обвинувального вироку. За цих обставин вважає, що справа № 405/5835/14-к (1-кп/405/185/14) та вирок суду по цій справі підлягає перегляду, а його дії перекваліфікації зі ст.186 КК України на ст.185 КК України.
Розглянувши заяву ОСОБА_2 , в порядку підготовки справи до судового розгляду та перевірки її на відповідність вимогам ст.462 КК України, вважаю, що заява не підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються, зокрема, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_2 підставою для перегляду вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.02.2015 року за нововиявленими обставинами є невідповідність свідчень свідка ОСОБА_3 інформації, зафіксованій камерами зовнішнього спостереження, яка, як речовий доказ, досліджувалась під час судового розгляду. Заявник вважає покази вказаного свідка завідомо неправдивими. Разом з тим, заявник підтверджує, що і покази вказаного свідка, і речовий доказ - запис із камери відео спостереження - були предметом дослідження не тільки в суді першої інстанції, а і в судах апеляційної і касаційної інстанцій.
При цьому заявник не надає будь-якого доказу, крім його суб`єктивної думки, на підтвердження того, що свідок ОСОБА_4 дійсно визнаний винним за фактом неправдивого показання суду по справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України.
З урахуванням викладеного, наведені заявником обставини не є нововиявленими, оскільки вони були відомі суду та ОСОБА_2 під час судового розгляду і, як наслідок, не можуть бути процесуальним приводом для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.
Таким чином, заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню у відповідності до ч.3 ст.429 та ч.3 ст.464 КПК України.
Керуючись ст. ст. 462, 464 КПК України,
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.02.2015 року за нововиявленими обставинами з доповненнями повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1