Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 15 березня 2016 року касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000012 на ухвалу Апеляційного суду Івано Франківської області від 6 травня 2015 року.

Вироком Рогатинського районного суду Івано Франківської області від 17 лютого 2015року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Рогатинського районного суду Івано Франківської області від 21 березня 2011року за ч. 2 ст. 342 КК України до штрафу в сумі 1700 гривень,
засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Рогатинського районного суду Івано Франківської області від 21 березня 2011року та остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 200 годин громадських робіт та штрафу в сумі 1700 гривень.
Ухвалою Апеляційного суду Івано Франківської області від 6 травня 2015 року вирок місцевого суду залишено без змін.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:
прокурора ОСОБА_6 .
У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційної суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому посилається на безпідставне призначення судом покарання із застосуванням ст. 71 КК України. Крім того, вважає, що вирок суду не відповідає вимогам ч. 3 ст. 349 КПК України, а ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки апеляційний суд не виправив допущені судом першої інстанції порушення.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він знайшовши 17 грудня 2014 року загублену ОСОБА_7 кредитну банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та знаючи код доступу до банківського рахунку за нею, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, без згоди власника, 18 і 20 грудня 2014 року зняв грошові кошти на загальну суму 1500 гривень, якими заволодів та витратив на власні потреби.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, на часткове підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку злочину в касаційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів касаційної скарги прокурора про те, що місцевим судом безпідставно призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України, то такі є обґрунтованими.

Так, ст. 80 КК України передбачає, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк 2 роки, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в них відсутні дані про ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного йому за вироком Рогатинського районного суду Івано Франківської області від 21 березня 2011року, а відтак - підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3 ст. 80 КК України відсутні. Причину несплати ОСОБА_5 штрафу суд не з`ясував і у вироку не зазначив. На ці обставини не звернув уваги і апеляційний суд. Сама по собі несплата засудженим суми штрафу в певний строк не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Таким чином, з вироку суду щодо ОСОБА_5 в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України підлягає виключенню рішення про призначення йому покарання у виді штрафу за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у певні строки, зокрема, відповідно до зазначеного закону, покарання у виді штрафу має бути виконано у строк 2 роки.

Що стосується доводів прокурора про порушення місцевим судом ч. 3 ст. 349 КПК України, то такі є непереконливими, оскільки вказані порушення не є істотними порушеннями, оскільки вони не перешкодили в цілому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, 15 вересня 2015 року ухвалою Рогатинського районного суду Івано Франківської області виправлено допущену технічну описку у вироку суду від 17 лютого 2015 року (а. с. 106).

Законних підстав для скасування постановлених щодо засудженого ОСОБА_5 судових рішень та направлення матеріалів кримінального провадження на новий апеляційний розгляд за доводами касаційної скарги прокурора немає, оскільки порушень вимог кримінального та кримінального процесуального законів, які б тягнули безумовне їх скасування, у провадженні не допущено.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

постановила :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Рогатинського районного суду Івано Франківської області від 17 лютого 2015року та ухвалу Апеляційного суду Івано Франківської області від 6 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 змінити, виключити з цих судових рішень вказівку про призначення йому покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України на 200 годин громадських робіт.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3