Справа № 473/2922/16-к
В И Р О К
іменем України
"06" жовтня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0001199 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області. українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,
- в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, -
ВС Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , в кінці червня 2016 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на березі річки Південний Буг, неподалік свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , нарвав верхівки та суцвіття рослини роду коноплі, тим самим незаконно їх придбав. Після чого, з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу - канабісу, приніс їх до місця свого мешкання, де висушив. Після цього, в гаражному приміщенні, за допомогою пальців рук подрібнив її, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав за місцем свого мешкання для власного вживання, без мети збуту до 12 липня 2016 року.
12 липня 2016 року, в періоду часу з 07 год. 10 хв. до 08 год. 15 хв., працівниками поліції Вознесенського відділу поліції, під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , у приміщенні гаражного приміщення, виявлено та вилучено чотири полімерні пакунки, а також один паперовий згорток із сухою, подрібненою рослинною речовиною, що являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 9,942 г, який ОСОБА_6 незаконно виготовив, придбав та зберігав за місцем свого мешкання для особистих цілей, без мети подальшого збуту.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Крім цього, ОСОБА_6 , на початку липня 2016 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на березі річки Південний Буг, неподалік свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , знайшов одинадцять предметів, зовні схожих на патрони, які переніс до себе додому, де зберігав їх до 12.07.2016 року.
Так, 12 липня 2016 року, в період часу з 07 год. 10 хв. до 08 год. 15 хв., працівниками поліції Вознесенського відділу поліції, під час проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , на тумбочці в приміщенні будинку, виявлено та вилучено одинадцять предметів, зовні схожих на патрони.
Висновком експерта №1317 від 16.09.2016 року встановлено наступне:
- чотири предмети є боєприпасами промислового виготовлення 7,62-мм гвинтівковими патронами з трасуючою кулею;
- два предмети є боєприпасами промислового виготовлення - 7,62-мм військовими патронами зразку 1943 року;
- два предмети є боєприпасами промислового виготовлення - 7,62-мм військовими патронами зі зменшеною швидкістю кулі «УС»;
- один предмет є босприпасом 12,7-мм патроном з бронебійно-запалюючо трасуючою кулею БЗТ-44;
- один предмет є боєприпасом промислового виготовлення - 5,45-мм військовим патроном.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України, тобто зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
23.09.2016 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 та громадяном ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності з вимогами ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро кається.
Угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: за ч.1 ст.309 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки; згідно ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо протягом іспитового строку останній не вчинить нового злочину, та його зобов`язанням, на підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчій інспекції.
Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В силу положень ст. 469 КПК України, укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-якій момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином відповідно. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним.
Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Сторони в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочинів визнав повністю, щиро кається, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні одну малолітню дитину, у психіатра та нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 23 вересня 2016 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання:
- за ч.1 ст.309 КК України 2 (два) роки обмеження волі;
- за ч.1 ст.263 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вій протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати: за проведення судово-хімічної експертизи в розмірі 880 грн. 40 коп., за проведення балістичної експертизи в розмірі 1210 грн. 55 коп.; всього в сумі 2090 грн. 95 коп.
Речові докази, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУ НП України в Миколаївській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_8