Справа № 591/8578/15-к
Провадження № 1-кс/592/1683/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області щодо невнесення даних до ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою, яку мотивує тим, що подав в порядку та у спосіб передбачений КПК України до прокуратури Сумської області заяву від 24.11.2015 року про скоєння кримінального правопорушення суддею Зарічного районного суду ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.І ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Проте всупереч вимогам ч.1 ст. 214 КПК України, заступник начальника слідчого відділу прокуратури Сумської області відмовив у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 про скоєння кримінального правопорушення.
Відмова у внесенні відомостей до ЄРДР підтверджується листом прокуратури Сумської області вих. №17-2696-13 від 03.12.2015 року. Відмова обґрунтовується тим, що в заяві не містяться достатні дані, які свідчать про ознаки злочину.
Разом з цим, відмова є безпідставною та суперечить ч.І ст. 214 КПК України. Зокрема ч.1
ст. 214 КПК України передбачений безумовний обов`язок слідчого, прокурора внести відомості
до ЄРДР на підставі поданої заяви про скоєння кримінального правопорушення. Слідчому,
прокурору не надано право робити висновок про наявність або відсутність ознак злочину на
стадії прийняття заяви про скоєння кримінального правопорушення. Це процесуальне право
можливо реалізувати виключно на стадії досудового розслідування після внесення відомостей
ДО ЄРДР, тому просить слідчого суддю задовільнити скаргу.
У судове засідання скаржник був доставлений, але відмовився вийти із вартового приміщення у судову залу. Також 15.06.2016 року скаржник відмовився вийти із автомобіля типу "АЗ" для участі у судовому засіданні, тому слідчий суддя розцінює поведінку скаржника, як зловживання своїми правами і проводить розгляд скарги без участі скаржника, про що той був повідомлений та складені складено акти про його відповідні дії.

Захисник у судовому засідання підтримав скаргу підзахисного та просив задовільнити, відносно розгляду скарги без участі скаржника поклався на розсуд слідчого судді.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, тому скарга розглядається без його участі.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За вимогами ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25.04.2016 р. відповідно до ст. 34 КПК України провадження № 1-кс/591/161/16 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області щодо невнесення даних до ЄРДР направлено на розгляд до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Слідчим суддею встановлено, що 24.11.2015 р. ОСОБА_4 звернувся з заявою до прокуратури Сумської області.

Листом від 03.12.2015 р. № 17-2696-13 прокуратури Сумської області, ОСОБА_4 надано відповідь на його заяву від 24.11.2015 р. щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно судді Зарічного районного суду ОСОБА_5 відмовлено. У відповіді вказано, що зі змісту заяви не вбачається даних, які б свідчили про вчинення суддею Зарічного районного суду ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Фактично, заява містила інформацію про прийняття вказаним суддею рішень, які він вважає незаконними. Рішення суду, які набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма фізичними і юридичними особами і нікому не надано право оцінювати їх на предмет законності, окрім як компетентному суду в порядку визначеному процесуальним законом. У поданій заяві не наведено об`єктивних даних, визначених ст. 11 КК України, які свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення, вона не може вважатися такою, що підлягає реєстрації в ЄРДР.

За вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303, 304 КПК України та вимог Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 р. свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні. При цьому, вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Наведені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Ці обставини у першу чергу повинні підтверджувати наявність таких елементів складу кримінального правопорушення, як його об`єкта і об`єктивної сторони. Саме на підстав інформації про вказані обставини вносяться відомості до ЄРДР про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Якщо таких даних немає, то заява чи повідомлення не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Однією із засад судочинства відповідно є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 129 Конституції України). Діючим національним законодавством кожному громадянину гарантовано право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Міжнародні стандарти у сфері судочинства передбачають, що суддя не повинен діяти постійно в умовах загрози фінансових штрафів, навіть якщо й без позбавлення волі, оскільки існування такої загрози може підсвідомо впливати на винесення ним судового рішення. Консультативна рада європейських суддів (далі - КРЄС) зазначає, що у країнах, у яких кримінальне розслідування або провадження можуть розпочинатися за заявою приватної особи, повинен існувати механізм для попередження або припинення такого розслідування чи провадження проти судді у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, якщо відсутні підстави вважати, що суддю має бути притягнуто до кримінальної відповідальності. За загальним принципом, судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини (пункти 53- 55 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, пункт 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень).

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального порядку.

Подана ОСОБА_4 заява від 24.11.2015 р. розглянута прокурором, який не встановивши підстав, передбачених ст. 214 КПК України для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань надав заявнику обґрунтовану відповідь.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_4 в межах її доводів, щодо необхідності зобов`язання прокурора Сумської області внести відомомсті до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно судді Зарічного районного суду ОСОБА_5 , не знайшла свого підтвердження під час її розгляду, у зв`язку з чим, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303 - 307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив :

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області щодо невнесення даних до ЄРДР залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1