Справа № 712/1-1107/11
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника - ОСОБА_7 , потерпілої - ОСОБА_8 ,
розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05 червня 2014 року про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, -

Вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

20 травня 2014 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про звільнення від відбування покарання призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з огляду на досягнення ОСОБА_6 пенсійного віку та зважаючи на те, що його засуджено за злочин передбачений ч. 2 ст.286 КК України, вчинений з необережності, який не є особливо тяжким, а відтак до ОСОБА_6 може бути застосовано п. «г» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні" від 06.05.2014 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05 червня 2014 року ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, потерпіла ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 05 червня 2014 року та зобов`язання відповідних виконавчих служб звернути до виконання вирок апеляційного суду Закарпатської області. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що кримінальна справа відносно ОСОБА_6 розглядалася протягом 8 років, однак вирок апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013 року так і не було звернуто до виконання, а матеріальна і моральна шкода потерпілій залишається невідшкодованою. Клопотання засудженого розглядалося на підставі скасованого вироку від 27.03.2012 р., яким ОСОБА_6 була інкримінована ст..75 КК України та не присуджено відшкодування моральної шкоди. Крім того, згідно п. «є» ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого. Також у задоволенні клопотань про застосування амністії ОСОБА_6 було відмовлено вироком апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08.04.2014 року. Крім того, апелянт стверджує, що судове провадження було здійснено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме: судовий розгляд було здійснено за відсутності потерпілої, що грубо порушує її процесуальні права, а також у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу з огляду на викладені в ній мотиви, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які також заперечили проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на подані письмові заперечення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обгрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ч.1). Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу (ч.3). Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ч. 4).

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання.

Ухвала суду першої інстанції, не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону, оскільки у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції було порушено норми кримінального процесуального кодексу та проведено розгляд клопотання ОСОБА_6 без участі потерпілої ОСОБА_8 та не з`ясовано думку потерпілої щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, чим суттєво порушено її процесуальні права.

Відтак, судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме: судове провадження було здійснено за відсутності потерпілої ОСОБА_8 , жодних доказів її повідомлення про дату, час і місце судового засідання в матеріалах справи немає, а також у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Згідно ст.415 КПК України зазначені порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону слугують підставою для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Стосовно вимоги апелянта зобов`язати відповідні виконавчі служби звернути до виконання вирок апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2013 року колегія суддів зазначає, що такі дії не відносяться до компетенції Апеляційного суду Закарпатської області, а також не підлягають розгляду під час вирішення питання про застосування до засудженого амністії.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу потерпілої в частині скасування оскаржуваної ухвали обґрунтованою та приходить до переконання, що ухвалу суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» слід скасувати, а дане кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05 червня 2014 року про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, призначеного вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року - скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: