Номер провадження: 11-кп/785/1388/15
Номер справи місцевого суду: 494/257/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суд Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі прокурора: ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Березівського району Одеської області, для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Березівського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт з додатками у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Березівського району Одеської області.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року обвинувальний акт був повернутий прокурору Березівського району Одеської області для усунення недоліків.

В підготовчому судовому засіданні адвоката, заявив клопотання про повернення справи прокурору у зв`язку з відсутністю характеризуючи даних обвинуваченого, та дослідивши обвинувальні акти з додатками до них, суд на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України вважає повернути прокурору об`єднані в одне провадження обвинувальні акти відносно вказаного обвинуваченого, оскільки вони не відповідають вимогам КГІК України.

В апеляції прокурор просить ухвалу скасувати та повернути кримінальне провадження в суд першої інстанції на новий розгляд, в іншому складі суду. Вважає, що суд, при ухваленні рішення про повернення обвинувальних актів прокурору, не вирішив питання про можливість призначення до судового розгляду кримінального провадження № 0000221 від 19.05.2015, яке суд вважає за доцільне розглядати разом з кримінальними провадженнями №0000047 від 03.02.2015, № 0000045 від 01.02.2015.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є судове рішення, судове провадження у якому здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату , час та місце судового засідання.

Вивчивши ухвалу Березівського районного суду від 22.09.2015 вважаю, що зазначене судове рішення ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки винесено без участі потерпілих у кримінальних провадженнях № 0000045 від 01.02.2015, № 0000221 від 19.05.2015, які належним чином не повідомлені про дату, час та місце судового засідання (потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно).

Вважаю, що за таких обставин ухвала Березівського районного суду від

22.09.2015є незаконною і підлягає скасуванню, висновки суду суперечать п. З ч. З ст. 314 КПК України, оскільки порушення вимог ст. 291 КПК України відсутні, а також у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

До Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначивши, що він відповідає вимогам.

Потерпілий вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року обвинувальний акт був повернутий прокурору Березівського району Одеської області, так як він не відповідає вимогам КПК України.

Суд звернув увагу на те, що в порушення вимог п.7, 5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті слідчим не зазначено розміру шкоди завданої за кожним епізодом окремо, а також в фабулі справи не вказано кому саме за кожним епізодом належало викрадене майно. Таким чином при складанні та затвердженні обвинувального акту, слідчим та прокурором не враховано вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме того, що обвинувальний акт має відображати відомості про вірний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та повинен містити відповідну правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зміст обвинувальних актів від 27 лютого 2015 року та від 28 квітня 2015 року у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №№ 0000047 та 0000045, крім обвинувального акту від 24 червня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000221, яке доцільно розглядати разом з вказаними провадженнями та яке не може бути виділене в окреме провадження відповідно до ст.334 КПК України, порядок їх складання та затвердження не відповідають вимогам вищенаведеної норми процесуального закону відносно обвинуваченого ОСОБА_11 .

При цьому слід звернути увагу, що обвинувачення, згідно п.13 ч.1 ст.З КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Проте, як убачається з матеріалів об`єднаного кримінального провадження, зазначені обвинувальні акти щодо обвинуваченого взагалі не містить формулювання висунутого йому обвинувачення, а викладені лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, суд дійшов висновку, що твердження прокурора у підготовчому судовому засіданні про відповідність обвинувальних актів вимогам закону та можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду є неспроможними та таким, що суперечить закону.

Суд не може розглядати як формулювання обвинувачення, зазначене прокурором та викладене у правовій кваліфікації правопорушення, оскільки це не узгоджується з вищезазначеними приписами законодавства, а також практикою Європейського суду з прав людини, й порушує право обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту від конкретного обвинувачення, а також на справедливий судовий розгляд.

Приймаючи до уваги викладений у ст.9 КПК України принцип законності кримінального провадження, суд вважає, що недотримання будь-якнх імперативних норм Кримінально- процесуального кодексу України щодо змісту обвинувального акту, є підставою для визнання такого акту таким, що не відповідає наведеним вимогам закону.

Суд першої інстанції, повертаючи обвинувачений акт з додатками прокурору, прийшов до обґрунтованого висновку, що він не відповідає вимогам КПК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, вбачається, що він є не неповним та в ньому не відображені всі матеріали досудового розслідування, що не відповідає вимогам ст. 109 ч. 2 КПК України.

Вивчивши вищевказане, суд прийшов до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та додатків до нього у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду у зв`язку із їх невідповідністю вимогам КПК, а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 прокурорі для усунення недоліків.

Провіряючи доводи апеляції колегія суддів прийшла до висновку що обвинувальний акти не відповідають вимогам ст. 291 КПК України в них не сформульовано обвинувачення, що доводи не знайшли свого підтвердження в при розгляді справи в апеляційній інстанції і носять голослівний характер.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора Березівського району Одеської області ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року про повернення прокурору Березівської прокуратури Одеської області обвинувального акту, відносно ОСОБА_8 , для усунення недоліків без змін.

Ухвала є кінцевою і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: