АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1/15 Справа № 175/5514/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. 181 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою директора ПП СІГМА ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, а саме транспортний засіб марки КАМАЗ державний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , цистерна асенізаційна-С, 2008 року випуску.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 172 КПК України, з метою неможливості завчасного продажу, знищення або переховування транспортного засобу, клопотання розглянуто без виклику особи, у володінні якої знаходиться зазначений транспортний засіб. Вважає, клопотання слідчого обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, директор ПП СІГМА - ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_9 вказав на те, що ухвала суду першої інстанції є передчасною, незаконною та постановленою з порушенням норм кримінального процесуального закону при неповному з`ясуванні обставин кримінального провадження. Зазначив, що копію оскаржуваної ухвали підприємство отримало поштою лише 25.12.2014 року, що позбавило можливості своєчасно оскаржити ухвалу слідчого судді про накладення арешту. Також вказує, що арешт майна унеможливлює здійснення підприємницької діяльності підприємства, у зв`язку з тим, що технологічний процес потребує постійного використання автоцистерн. Таким чином, слідчий суддя, повинен був застосувати інший спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думки прокурора та слідчого, які просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно здійснювався слідчим суддею 18 грудня 2014 року без виклику заявника. В апеляційній скарзі заявник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Крім того, на думку колегії суддів, доводи викладені в апеляційній скарзі про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони знайшли своє підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001971 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем.

18 грудня 2014 року слідчий СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулась до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб марки Камаз державний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , цистерна асенізаційна-С, 2008 р/в, який є знаряддям кримінального правопорушення та знаходиться у володінні ПП СІГМА.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого.

З висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання слідчого з мотивів, вказаних в ухвалі, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків виходячи з наступного.

В силу ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України слідує, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого та приймаючи рішення про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, колегія суддів, враховуючи підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вважає що клопотання не може бути задоволено, оскільки не відповідає в повному обсязі вимогам ст. ст. 170, 171 КПК України та має недоліки і підлягає поверненню для їх усунення.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що клопотання слідчого не вмотивоване, зокрема: відсутні правові підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; не в повному обсязі визначено індивідуальні ознаки майна, що належить арештувати.

Також, в клопотанні не визначено порядок виконання арешту майна у разі задоволення клопотання, а саме порядок зберігання майна.

Суд першої інстанції під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна та постановлення ухвали не надав оцінки зазначеним недолікам та тим обставинам, що клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою повернути клопотання слідчого СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно прокурору Дніпропетровського району Дніпропетровської області для усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права слідчого після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПП СІГМА ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 повернути прокурору Дніпропетровського району Дніпропетровської області для усунення недоліків на протязі семидесяти двох годин.

Судді: