Справа №295/5380/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 20001059 від 10.02.2016р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, військово зобов`язаного, раніше судимого:

- 24.07.2000 Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 81 ч. 3, ст. 17 ч. 2, 140 ч. 2, ст. 140 ч. 2, ст. 42 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст.46-1 КК України відстрочкою на 2 роки;

- 31.10.2003 Корольовським районним судом м. Житомира за ст.ст. 185 ч. 3 та ч. 4, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 30.09.2006 р. УДО на 8 місяців 5 днів;

- 09.06.2009 Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, ст. 70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

звільнений по відбуттю покарання 11.10.2011р.;

по обвинуваченню за ст.ст.15 ч. 2, 186 ч. 3 КК України,

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИВ:

10.02.2016 близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу торгівельно-розважального центру «Глобал», що по вул. Київській, 77, у м. Житомирі, де у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого цінного чужого майна, поєднаного із проникненням до господарського приміщення кафе «Батумі», що розташоване на території вищевказаного розважального закладу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, перебуваючи біля дверей зазначеного приміщення, пересвідчившись, у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, скориставшись тим, що двері до нього не були зачинені на запірний пристрій, відчинив їх та проник до вказаного приміщення у такий спосіб. В подальшому, перебуваючи у підсобному господарському приміщенні кафе «Батумі», продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 біля дверей помітив шафу для зберігання особистих речей працівників вищевказаного кафе, відкривши яку, побачив на одній із полиць жіночу сумку зі шкірозамінника вартістю 250 грн. та викрав її разом з майном, що знаходилося в ній: грошові кошти різними купюрами загальною сумою 500 грн., мобільний телефон торгівельної марки «Нокіа», моделі «Х-1», вартістю 500 грн., та електричний фен торгівельної марки «Маестро», вартістю 1000 грн., а всього викрав майна на загальну суму 2250 грн..

Після чого, при виході із зазначеного господарського приміщення, протиправні дії ОСОБА_6 були помічені потерпілою ОСОБА_5 та іншими працівниками вказаного кафе, котрі прослідували за ОСОБА_6 та почали кричати йому вслід, вимагаючи останнього зупинитись. В цей час та за вказаних вище обставин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його таємні дії помічено сторонніми особами, а злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням викрито, незважаючи на вищенаведені обставини, продовжив реалізацію свого злочинного умислу, проігнорувавши вимогу зупинитись, почав бігти у невстановленому напрямку з метою доведення злочинного умислу до кінця та залишення місця вчинення злочину. Тим самим, ОСОБА_6 , утримуючи при собі вищевказане майно, продовжив відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 , однак, перебуваючи на прилеглій території біля торгівельно-розважального центру «Глобал», був затриманий сторонніми особами. Таким чином ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останнього було затримано на місці сторонніми особами.

Своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднані із проникненням до приміщення, вчинені повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 3 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій визнав частково, вказавши, що 10 лютого ввечері він домовився зустрітися з знайомим біля ТРЦ «Глобал», поки чекав його, вирішив зайти до туалету. Оскільки в коридорі було темнувато, він відкрив одні з дверей, розташовані там, та зайшов, побачив шафу, дверцята якої були при відкриті, а на полиці сумка, взяв її, в цей час почув крик, розгубився і побіг, тримаючи сумку. За ним бігла потерпіла та чоловіки з погрозами, побачивши сумку в своїх руках викинув її. Потім його затримали. Щодо туалету повідомили люди. Спиртні напої вживав після затримання, чекаючи працівників міліції, приніс товариш, щоб заспокоївся, а до того вживав пиво.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини суд вважає, що вона доведена дослідженими доказами показами потерпілої, свідків, письмовими.

Потерпіла ОСОБА_5 вказала, що вона працює в кафе «Батумі», приміщення кафе невелике зал та кухня з мийкою, один вхід в зал, а інший вхід, для працівників кафе на вулицю, він не зачиняється під час роботи кафе, біля входу розташована шафа з їх особистими речами. Вона була на кухні та почула що нібито відчинилися двері чорного ходу, та коли поглянула там було видно силует чоловіка, який розвернувся та взяв сумку з шафи і почав тікати, вона кричала «вори», а потім побігла, на вулиці продовжувала кричати, чоловіка наздогнали підвели до неї, потім їй хтось віддав її сумку, в якій були телефон, фен гроші в сумі 500 грн.. на сьогоднішній день вона не має ніяких претензій до обвинуваченого, просить суворо не карати.

Покази потерпілої підтверджені свідком ОСОБА_8 , яка вказала, що в той час коли вона та ОСОБА_9 знаходилися на кухні, ОСОБА_9 різко здвинулася в бік та крикнула «вори», потім побігла на вулицю, вона теж, на вулиці якась дівчина дала їй сумочку ОСОБА_9 . З вулиці до приміщення кафе є «чорний хід», яким користуються поставники продукції. Проте спочатку потрапляєш в загальний коридор, а вже потім є двері до їх кафе, ніяких табличок немає, в тому числі і на дверях туалету, які постійно зачинені на замок. В шафі знаходився їх одяг, дверцята якої також зачиняються, а тому побачити, що в ньому неможливо.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 10.02.2016 (а.с. 36) кафе складається з двох приміщень, одне це зал, інше - підсобне приміщення, яке має двоє дверей, одні ведуть до залу, інші в коридор. Підсобне приміщення умовно розділене шафою, яка розташована біля дверей в коридор, на дві частини кухня та мийка. Тобто потерпіла, знаходячись у вказаному приміщенні, могла почути, як хтось відкрив двері з коридору, та мала можливість побачити особу, яка входила до приміщення. Оскільки приміщення освітлюється лампами штучного освітлення, які на час події були ввімкненні, так як працівники кафе працювали, то не побачити, що приміщення не є туалетом неможливо. А тому суд вважає, що обвинувачений надаючи покази щодо того, що він шукав туалет та зайшов до приміщення, яке сприйняв за туалет, намагається виправдати свої дії.

Окрім того, наступна поведінка обвинуваченого свідчить про його умисел, направлений на певне збагачення, так як побачивши у шафі сумку забирає її. Потерпіла та свідок зазначають, що дверцята шафи, де знаходилися їх одяг, інші речі, були зачиненими, проте навіть якщо взяти до уваги покази обвинуваченого про відкриті дверцята шафи, то при відшукуванні туалету це не дає права викрадати чуже майно, яке знаходилося в предметі меблі, який не є туалетним обладнанням.

Також обвинувачений в своїх показаннях зазначає, що він вважав, що дверцята шафи є дверима туалету, але відкривши їх побачив жіночу сумку, в іншому випадку вказував, що двері шафи були відкриті і він побачив сумку. Такі різні показання також не свідчать про щирі каяття обвинуваченого.

Та обставина, що обвинувачений втікав по території ТРЦ «Глобал», а за ним бігло двоє осіб, що зафіксовано камерою відеоспостереження та виявлено під час огляду відповідного відеозапису (а.с. 41), свідчить про намагання обвинуваченого уникнути викриття, тобто він розумів, що був викритий сторонніми особами, та намагався уникнути відповідальності за свої дії.

Обираючи обвинуваченому вид та розмір покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані в ст. 65 КК України.

Пом`якшуючих обставин не встановлено, оскільки щире каяття відсутнє. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані сп`яніння, що підтверджено відповідною випискою із медкарти (а.с. 47). При цьому суд вважає, що своїми показаннями про вживання після затримання алкоголю, обвинувачений намагається зменшити свою провину, так як ні наданими матеріалами, ні показами потерпілої, свідка не підтверджено цих подій.

При призначенні покарання суд також враховує те, що потерпіла не настоює на суворості покарання, обвинувачений створив сім`ю, має матір пенсійного віку, характеризується за місцем проживання посередньо, проте обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, судимість за які не погашено.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України (а.с. 72, 68, 43).

Запобіжний захід - підлягає залишенню до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 15 ч. 2, 186 ч. 3 КК України та призначити покаранняу вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з 30.06.2016.

Зарахувати в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 11.02.2016 по день набрання вироком законної сили відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: грошові кошти в сумі 500 грн., мобільний телефон «Нокіа Х1», електричний фен марки «Маестро», жіночу сумку чорного кольору зі шкірозамінника - залишити потерпілій, DVD-R диск до протоколу огляду залишити в матеріалах справи .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення, обвинуваченим протягом того строку з дня отримання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1