Номер провадження: 11-кп/785/608/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року, якою частково задоволене клопотання останнього про розстрочку виконання покарання у вигляді штрафу за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на два роки без спеціальної конфіскації.

19.02.2016 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про розстрочку виконання покарання у вигляді штрафу за вищевказаним вироком, мотивуючи його тим, що він не має можливості сплатити штраф у повному обсязі, оскільки у зв`язку з призначенням йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування він тимчасово не працює та знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Також у клопотанні ОСОБА_7 просив розглянути питання про можливість зміни покарання на більш м`яке.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року клопотання засудженого ОСОБА_7 було задоволене частково та йому надано розстрочку на виконання вироку із зазначенням обов`язку сплачувати 1416,67 гривень щомісяця протягом одного року, а в іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

На зазначену ухвалу суду 1-ої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною, просить скасувати і винести нову ухвалу, якою розстрочити виконання вироку Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2015 року із визначенням обов`язку сплачувати 523,42 гривні щомісяця протягом трьох років у зв`язку з тим, що:

- він знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має можливості сплачувати 1416,67 гривень щомісяця, оскільки його заробітна плата складає 1378 гривень на місяць;

- відповідно до постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року суд, у відповідності до ч. 4 ст. 53 КК України, призначаючи покарання у виді штрафу, може з урахуванням майнового стану особи прийняти рішення про розстрочку виплати штрафу певними частинами строком до трьох років та встановити періодичність і розмір таких виплат.
Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно зі ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає необгрунтованими посилання ОСОБА_7 на те, що суд 1-ої інстанції не врахував положення Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінальних покарань", оскільки, дійсно, в абзаці 5 п.2 постанови зазначено, що розстрочка виконання вироку у вигляді штрафу може бути надана особі на строк до трьох років. При цьому в тексті Постанови вказано, що п.2 доповнений абзацом 5 згідно з Постановою пленуму Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
При цьому, вищевказана норма викладена в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності» і діяла на момент розгляду Приморським районним судом клопотання ОСОБА_7 про розстрочку виконання вироку, має імперативний характер.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що суд, частково задовольняючи клопотання ОСОБА_7 та надаючи останньому розстрочку виконання вироку у вигляді штрафу, врахував матеріальний стан останнього та постановив рішення у відповідності до ч. 4 ст. 53 КК України, яка діяла на момент розгляду цього клопотання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд 1-ої інстанції в ухвалі надав об`єктивну оцінку фактичним обставинам справи та особі ОСОБА_7 , ретельно перевіривши його доводи щодо можливості розстрочки виконання вироку, тому, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , та зміни ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 532, 537-539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виконання покарання у вигляді штрафу за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2015 року, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4