Справа № 369/2470/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/127/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 30.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
30 березня 2016 року м.Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2016 року, про надано дозволу на зупинення видаткових операцій та накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках в ПАТ «Діамантбанк», -
В С Т А Н О В И Л А:
До місцевого суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області капітан податкової міліції ОСОБА_9 , з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000050 від 25.12.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України.

16 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання слідчого задоволено, надано дозвіл на зупинення видаткових операцій та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 в сумі 298100грн; та надходять на зазначений рахунок відкритий в ПАТ «Діамантбанк», а також зобов`язати в ПАТ «Діамантбанк» видати відповідні довідки про зупинення таких операцій з відображенням в них залишку коштів на вказаних розрахункових рахунках на момент зупинення відповідних видаткових операцій.

Слідчий суддя прийняте рішення мотивував тим, що сукупність операцій з використанням розрахункових рахунків, відкритих в ПАТ «Діамантбанк» - № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 ; № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 та № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 не мають очевидного економічного сенсу чи очевидної законної мети, а за допомогою складної схеми розрахунків з підконтрольними та фіктивними СГД направлені на привласнення (шляхом їх конвертації в готівку) коштів, які повинні були платитися до бюджетів у вигляді податків.

Також послався на те, що кошти, які знаходяться на вказаних банківських рахунках можуть мати ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, з метою забезпечення можливого цивільного позову та конфіскації майна (коштів) отриманого злочинним шляхом, забезпечення відшкодування заподіяних злочином збитків державі.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_12 в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2016 року скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки грошові кошти у безготівковій формі не можуть вважаться речовими доказами у розумінні ст.98 КПК України, а тому, на банківські рахунки не міг бути накладений арешт.

Заслухавши суддю доповідача, думку заявника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Твердження апелянта про те, що грошові кошти у безготівковій формі не можуть вважаться речовими доказами у розумінні ст.98 КПК України, а тому, на банківські рахунки арешт не міг бути накладений є такими, що не ґрунтуються на чинному кримінально процесуальному законодавстві.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Тому, доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді, з врахуванням доводів викладених у апеляційній скарзі є безпідставними.
При вирішенні питання про застосування арешту слідчий суддя, врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених п.3 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки кошти, що знаходяться на вказаному банківському рахунку можуть мати ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, з метою припинення незаконної діяльності та недопущення привласнення коштів, які повинні сплачуватися у вигляді податків до бюджетів, а також забезпечення можливого цивільного позову та конфіскації майна (коштів) отриманого злочинним шляхом, забезпечення відшкодування заподіяних злочином збитків державі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2016 року є обґрунтованою, підстав для її зміни та задоволення апеляційної скарги, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від

16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І: ____(підпис)_____ ____(підпис)_____ ____(підпис)_____