В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2016 Справа №607/7806/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001839 від 26 травня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
03 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та засуджено до 100 годин громадських робіт.

22 грудня 2015 року інспектором Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області ОСОБА_5 , після надходження вироку стосовно засудженого ОСОБА_3 , направлено виклики до інспекції, на які останній не з`являвся, 12 січня 2016 року до Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області направлено подання про здійснення приводу засудженого.

21 січня 2016 року старшим інспектором Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області ОСОБА_5 , засудженому ОСОБА_6 , роз`яснено порядок та умови відбуття покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт відповідно до ст. 389 КК України.

Незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_3 не виконував встановлених обов`язків чим порушив порядок та умови відбування покарання, а саме: не з`являвся для періодичної реєстрації та за надісланими викликами без поважної на те причини до Тернопільського міськрайоного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області 01.02.2016, 15.02.2016, 07.03.2016, 21.03.2016, 04.04.2016, 18.04.2016, 04.05.2016.

З 22 січня 2016 року і по 13 липня 2016 року, згідно виданого ОСОБА_3 , направлення від 21 січня 2016 року для відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт та письмового попередження останній на об`єкт в КП «Об`єднання парків культури та відпочинку» не з`явився та не приступив до виконання призначеного йому покарання у вигляді громадських робіт.

Окрім цього, ОСОБА_3 після винесення 22.01.2016 письмового попередження інспектором Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень а саме: 25.01.2016 року за ст.177 КУпАП, 27.01.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 12.02.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 04.03.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 18.03.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 20.03.2016 року за ч.2 ст.173 КУпАП, 25.03.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 29.03.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 22.04.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 16.05.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 24.05.2016року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, 11.06.2016 року за ст. 185 КУпАП, 11.06.2016 року за ч.2 ст.178 КУпАП, 14.06.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 18.06.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 24.06.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 07.07.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 10.07.2016 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП,таким чином своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги ст. 37, 40 КВК України, чим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України згідно пред`явленого обвинувачення визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 03 листопада 2015 року його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та засуджено до 100 годин громадських робіт. Інспектором Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт відповідно до ст. 389 КК України, однак виконання вказаних громадських робіт він проігнорував. Просить врахувати його щире каяття, та просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його позитивні характеристики за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України обвинувачення у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 після постановленя вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2015року, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, за який притягується до кримінальної відповідальності, до покарання призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком в порядку ст.ст. 71, 72 КК України із розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд, взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявшись у вчиненому.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2015 року, попередньо перевівши покарання за даним вироком суду у вигляді громадських робіт в обмеження волі, виходячи з їх співвідношення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України. Остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у вигляді 1 (одного) року 12 (дванадцять) днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1