Справа № 301/1724/16-к

У Х В А Л А

"06" вересня 2016 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
Клопотання мотивовано тим, що 01.09.2016 року біля 11 години ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Вольксваген ЛТ 28», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 , не впорався з керуванням даним автомобілем та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , якого КШМД було доставлено у приймальне відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 з тілесними ушкодженнями.
Під час проведення огляду місця ДТП 01.09.2016 року, автомобіль марки «Вольксваген ЛТ 28», реєстраційний номер НОМЕР_1 , направлено на зберігання на майданчик тимчасового тримання автомобілів Іршавського ВП.
Вказаний автомобіль містить на собі сліди ДТП, на підставі яких можливо встановити наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо ДТП та які будуть процесуальним джерелом доказів, тому з метою додаткового огляду транспортного засобу, вилучення речових доказів за наявності яких можливе проведення експертиз, проведення слідчого експерименту, постала необхідність в отриманні тимчасового доступу до автомобіля, оскільки вказаний транспортний засіб містить сліди ДТП, які необхідно дослідити, встановити кут контакту, технічний стан та інше.
Згідно п.п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України, оглянутий в ході огляду місця події від 01.09.2016 року автомобіль марки «Вольксваген ЛТ 28», користувачем якого є ОСОБА_6 , який на даний час вилучено підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна, на яке відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, накладається арешт.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений шляхом здійснення виклику по телефону, причини неявки до суду не повідомив.
Власник майна ОСОБА_8 пояснив, що не робив і не робитиме ніяких перешкод для проведення огляду транспортного засобу або експертних досліджень, просив не накладати арешт на автомашину, оскільки така використовується ним для здійснення підприємницької діяльності.
Заслухавши пояснення слідчого та власника майна, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 132 ч.2 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, потреби досудового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про яке йдеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого подано клопотання.
Згідно ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З матеріалів клопотання вбачається, що відомості до ЄРДР внесено за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Хоча клопотання і не містить правової кваліфікації злочину, однак, ч.1 ст. 286 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Отже, слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Частина 2 ст. 171 КПК України містить вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.
Дане клопотання слідчого вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить вказівку про підстави і конкретну мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу накладення арешту, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.
У клопотанні не зазначеного про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, а також розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.
У судовому засіданні як на підставу накладення арешту на автомобіль марки «Вольксваген ЛТ 28» слідчий посилався на необхідність збереження речового доказу. При цьому підтвердив, що вказаний автомобіль не визнаний речовим доказом по справі. Не зміг він надати і докази, які дають достатні підстави вважати, що автомобіль марки «Вольксваген ЛТ 28» відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.
Клопотання не містить також і вказівки на власника транспортного засобу.
Указуючи про належність автомобіля марки «Вольксваген ЛТ 28» до тимчасово вилученого майна, слідчим до матеріалів клопотання не додано протоколу його вилучення.
Згідно ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
02.09.2016 року слідчий ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з аналогічним клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та тимчасовий доступ до речей і документів.
Оскільки вказане клопотання не відповідало вимогам КПК України, ухвалою слідчого судді від 02.09.2016 року вказано на його недоліки і таке повернуто прокурору ОСОБА_5 для усунення недоліків.
05.09.2016 року слідчим ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_5 направлено на розгляд слідчого судді клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та тимчасовий доступ до речей і документів, з аналогічним клопотанню від 02.09.2016 року змістом, тобто без виправлення вказаних в ухвалі недоліків.
За таких обставин, оскільки слідчим не доведено необхідність накладення арешту, а також наявність передбачених ст. 170 ч.1 КПК України ризиків, вважаю у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 в частині накладення арешту на майно відмовити.
Що стосується вимоги про надання дозволу на тимчасовий доступ до автомобіля терміном на 60 днів з можливістю його зберігання на території тимчасового тримання автомобілів Іршавського ВП, прихожу до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе, у тому числі, наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Вимоги до форми і змісту клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів містяться в ст. 160 КПК України.
Однак, всупереч вимогам ч.2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначено тільки статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, по якій порушено кримінальну провадження, але не зазначено правової кваліфікація кримінального правопорушення.
Слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Вказуючи на необхідність надати доступ до автомобіля марки «Вольксваген ЛТ 28» для проведення фотографування, фіксації слідів ДТП та експертного дослідження слідчий підтвердив, що з 01.09.2016 року вказаний автомобіль знаходиться на території тимчасового тримання автомобілів Іршавського ВП, тобто фактично перебуває у володінні слідчого, і власник автомашини ніяких перешкод у доступі до автомашини не чинив. Дану обставину підтвердив у судовому засіданні і власник майна ОСОБА_8 .
Клопотання також не містить обґрунтування необхідності застосування вказаного заходу забезпечення провадження. В ньому не зазначено, для встановлення яких важливих обставин, що мають суттєве значення у кримінальному провадженні, необхідно отримати доступ до автомобіля. Не надано доказів і того, що в результаті вжиття вказаних у клопотанні заходів забезпечення можуть бути отримані відомості, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчим не наведено посилання на норми закону, що регулюють надання тимчасового доступу до речей та якими передбачено надання дозволу на тимчасовий доступ до автомобіля терміном на 60 днів з можливістю його зберігання на території тимчасового тримання автомобілів Іршавського ВП.
За таких обставин вважаю, що клопотання слідчого є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 163, 172, 309 КПК України,
у х в а л и л а :
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя : ОСОБА_1