Справа № 161/2622/16-к Провадження №11-кп/773/305/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Волинської області ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великі Калетинці Білогірського району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий раніше судимий:

1) Вироком Луцького районного суду Волинської області від 02.09.2002 року, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст.75; 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
2) вироком Луцького районного суду Волинської області від 09.07.2003 року за ч.2, ч.3 ст.185; ст.70; ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
3) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.07.2008 року, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці;
4) вироком Горохівського районного суду Волинської області, від 29.09.2009 року, за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки;
5) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.09.2010 року за ч.2 ст.185; ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
19.07.2012 року постановою Коростенського міського суду Житомирської області на підставі ст.81 КК України звільнений умовно достроково на невідбутий строк 11 місяців;
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 09.01.2016 року близько 18.00 год., знаходячись в приміщенні гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_1 повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, переконав малолітнього ОСОБА_10 , 2009 року народження, надати йому ключ від замка вхідних дверей кімнати № НОМЕР_1 гуртожитку, що за вищевказаною адресою, що останній і зробив, після чого обвинувачений ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, відчинив ключем вхідні двері та проник в приміщення вказаного житла.
Після цього малолітній ОСОБА_11 , не усвідомлюючи значення своїх дій, передав на вимогу обвинуваченого ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 грн., які належали його матері, чим обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_12 , майнову шкоду на вищевказану суму.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним, оскільки воно не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Посилається на те, що звільняючи обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України судом не наведено достатніх підстав для цього та не враховано тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_7 зокрема те, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч.3 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції урахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, завдані збитки потерпілій відшкодував, яка в свою чергу просила не позбавляти волі ОСОБА_7 . Крім того, враховано пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також відсутність у справі обтяжуючих покарання обставин, на підставі чого судом і призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України.

Також судом першої інстанції враховано обставини вчинення кримінального правопорушення та незначну суму викраденого.

Врахувавши усі обставини по кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, суд, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Прокурор в апеляційній сказі фактично посилається лише на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявність судимостей у обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи наведені в апеляційній скарзі враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання із застосування ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Волинської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: