АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1661/2016 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ст. 344 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, працюючого на посаді першого заступника генерального директора ПАТ «Укртранснафта», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 344КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:
Цією ж ухвалою обрано запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків строком на два місяці до 03 жовтня 2016 року включно.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК, оскільки прокурором не конкретно викладено обвинувачення та не повністю встановлено фактичні обставини справи, що виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення.
Крім того, апелянт вказує, що посилання суду першої інстанції в ухвалі на порушення органом досудового розслідування та прокурором вимог п. «а» ч.3 ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», як і посилання на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Матоціа проти Італії» є не зовсім коректним, та не відповідає змісту зазначених міжнародних актів, бо вказівка сторони захисту про нерозуміння в чому саме обвинувачують ОСОБА_9 не ґрунтується на нормах закону, а є суб`єктивним ставленням обвинуваченого до висунутого обвинувачення та можливий спосіб захисту.
Крім того, вказує, що прокурором та детективом під час складання обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , були порушені вимоги ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт, відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Тобто в даному випадку, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 повинен бути твердженням прокурора про те, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 344 КК України. Таким чином, твердження сторони обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченою ст. 344 КК України потребує обов`язкового зазначення мети, заради якої вчиняється незаконний влив на державного діяча, яка зазначена в диспозиції статті 344 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, представника потерпілого, які підтримали подану апеляційну скаргу прокурора та просили її задовольнити, захисника та обвинуваченого, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, частиною другою ст.291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Отже, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст.291 КПК України.
Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 344 КК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, містить виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення за ч.1 ст. ст. 344 КК України.
Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 вимогам кримінального процесуального закону через відсутність у ньому чіткого формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 344 КК України, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Тому, повертаючи обвинувальний акт прокурору з таких підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин та способу вчинення кримінального правопорушення, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а ухвала Солом`янського районного суду м.Києва від 04 серпня 2016 року скасуванню з призначенням нового розгляду у тому ж суді, зі стадії підготовчого судового засідання.
В той же час, як вбачається з оскаржуваної ухвали, 04.08.2016 року до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язку, встановленого ч.5 ст. 194 КПК України строком на два місяці до 03 жовтня 2016 року включно.
Таким чином, оскільки на момент розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, строк дії запобіжного заходу застосований до ОСОБА_9 сплинув 03.10.2016 року, а прокурор з відповідним клопотанням про продовження строку дії покладених обов`язків на ОСОБА_9 не завертався, тому колегія суддів, не може погодитись з вимогами апеляційної скарги прокурора про залишення без змін ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2016 в частині застування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -
п о с т а н о в ил а:
Апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

_____________ _____________

ОСОБА_5 ОСОБА_6