Провадження №11-кп/772/278/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «09» березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000226 від 10.08.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця та жителя м. Вінниці
громадянина України,
раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від «30» грудня 2015 року, -
В с т а н о в и в:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Як встановлено судом, солдат ОСОБА_6 з одного боку, та Міністерство оборони України в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_9 01 липня 2015 року уклали контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №121 (по стройовій частині) від 1 липня 2015 року ОСОБА_6 зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 .
17 березня 2014 року Указом В.о. Президента України №303/2014 оголошено часткову мобілізацію в Україні та, відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», саме з 17 березня 2014 року в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби за контрактом повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
21 липня 2015 року згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №133 солдату ОСОБА_6 надано звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою строком на 5 діб, тобто по 25 липня 2015 року.
27 липня 2015 року на ранковому шикуванні особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_6 який, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу під час дії особливого періоду у ІНФОРМАЦІЯ_4 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 (місця служби) з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не з`явився 27 липня 2015 року до місця несення військової служби - ІНФОРМАЦІЯ_2 та по 11 серпня 2015 року вивільнений час солдат ОСОБА_6 провів на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_2 .
11 серпня 2015 року солдат ОСОБА_6 був виявлений начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання та доставлений до військової прокуратури Вінницького гарнізону, де слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_10 солдату ОСОБА_6 було надано направлення на проходження військово-лікарської комісії у Військово- медичному клінічному центрі Центрального регіону (м. Вінниця).
З 12 серпня 2015 року по 21 серпня 2015 року солдат ОСОБА_6 перебував на стаціонарному обстеженні у Військово-медичному клінічному центрі Цетрального регіону по закінченню якого був оглянутий військово-лікарською комісією та визнаний придатним до військової служби.
21 серпня 2015 року солдат ОСОБА_6 , отримавши виписний епікриз та довідку військово-лікарської комісії №664, зобов`язаний був прибути, з урахуванням вихідних днів, 24 серпня 2015 року до місця несення служби - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак солдат ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 (місця служби) з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та не з`явився 24 серпня 2015 року до місця несення військової служби - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вивільнений час до 14 вересня 2015 року ОСОБА_6 провів на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_2 .
Таким чином солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час дії особливого періоду, в порушення ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та 27 липня 2015 року не з`явився вчасно на службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , до 11 серпня 2015 року,
Крім того, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час дії особливого періоду, в порушення ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та 24 серпня 2015 року повторно не з`явився вчасно на службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , до 14 вересня 2015 року.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспарюючи фактичних обставин кримінального провадження, ставить питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2015 року щодо нього, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст. ст.69, 75 КК України. Крім того просить застосувати до нього Закон України №838-19 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку застосування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Вимоги свої мотивував тим, що вирок в частині міри покарання щодо нього є занадто суворим, так як суд при призначенні покарання не врахував усіх пом`якшуючих його вину обставин, а саме що свою вину в інкримінованому злочині він визнав у повному обсязі, має позитивну характеристику, раніше не судимий.

В апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2015 року щодо його підзахисного ОСОБА_6 , в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Вимоги свої захист мотивував тим, що вирок в частині міри покарання щодо нього є занадто суворим, так як суд при призначенні покарання не врахував усіх пом`якшуючих вину ОСОБА_6 обставин, а саме що свою вину в інкримінованому злочині він визнав у повному обсязі, щире каяття та активне сприяння в розслідуванні провадження, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
В своїх запереченнях прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_7 просить в задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 відмовити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, так як ОСОБА_6 , після призову до Збройних Сил України, не виконав покладений на нього Конституцією України обов`язок щодо захисту нашої Вітчизни.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який в повному обсязі підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах, міркування прокурора, який вважає вирок щодо ОСОБА_6 законним та обґрунтованим та заперечує проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, в чинене в умовах особливого періоду, військовослужбовцем ( крім строкової служби) тривалістю понад 10 днів - є обґрунтованими.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду суд, тому визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи , які ніким не оспорювались.
Судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст.407 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», належно врахував характер і ступінь кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 .
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував всі пом`якшуючі його вину обставини, відповідно до ст. 66 КК України, в тому числі і на які посилається обвинувачений та в його інтересах адвокат в своїй апеляційних скаргах, а саме повне визнання вини обвинуваченим та щире каяття.
Апеляційний суд Вінницької області бере до уваги те, що солдат ОСОБА_6 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни , в умовах особливого періоду, а тому доводи в апеляційних скаргах є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покаранная є справедливим та обґрунтованим, грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -

Постановив:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3-х місяців, з моменту її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: