Провадження № 11-кп/792/731/16
Справа № 688/3757/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000974 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 08 вересня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 08 вересня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого:

- 28.10.2015 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, -

визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства майнову шкоду в сумі 141 грн. 66 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 після вчинення у період з 30 серпня по 3 вересня 2015 року на території Славутського району Хмельницької області крадіжки на шлях виправлення не став та повторно скоїв на території Шепетівського району Хмельницької області новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.
05 вересня 2015 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись поруч кварталу № 28 лісового масиву, що розташований неподалік міста Шепетівка Хмельницької області, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, за допомогою заздалегідь заготовлених лопати і молота викопав та розбив на частини 6 метрів чавунної труби марки Д-429 мм водогону „Друга нитка Кам`янка Шепетівка, загальною вагою 783 кг, вартістю 23, 61 грн. за 1 м, загальною вартістю 141, 66 грн., що належить Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства, після чого на підводі, якою він приїхав на місце вчинення злочину, перевіз частини труби до свого домоволодіння та заховав у хліві, а наступного дня частину викраденого майна здав на металобрухт за 2000 грн.
В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації дій просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком і вироком Славутського міськрайонного суду від 28.10.2015, призначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 1 року обмеження волі, зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на останнього обов`язки, передбачені ст.76 КК України та 100 годин громадських робіт, які виконувати самостійно. Вважати ОСОБА_8 таким, що відбув покарання у виді 100 годин громадських робіт за вироком Славутського міськрайонного суду від 28.10.2015. В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни. Зазначає, що відповідно до матеріалів провадження злочин за останнім вироком Шепетівського міськрайонного суду від 08.09.2016 року ОСОБА_8 вчинив 05.09.2015 року, тобто до ухвалення вироку Славутського міськрайонного суду від 28.10.2015 року, а тому остаточне покарання йому необхідно було призначати за правилами ч.4 ст.70 КК України, оскільки вказаною нормою передбачено, що у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином на думку прокурора, остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України необхідно призначати навіть якщо засуджений відбув покарання за попереднім вироком, як у даному випадку.
Обвинувачений ОСОБА_8 вирок суду не оскаржив.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на їх заперечення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченими.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, є вірною.

Покарання засудженому призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ними злочину та обставин, що пом`якшують покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України судом враховано тяжкість скоєного злочину, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, перебування на утриманні малолітньої дитини, а також і те, що не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до п.п.2 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Тому, твердження прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягає застосуванню не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Славутського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт і покарання відбуте 02 липня 2016 року.

За таких обставин підстав до скасування вироку, ухвалення нового з призначенням ОСОБА_8 реального покарання, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2