Провадження № 1-кп/161/561/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 вересня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження №0002070, що надійшло з Луцької місцевої прокуратури 06.09.2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, раніше судимого, зокрема:

12.11.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 185ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.164 ч.1, 382 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 гривні щомісячно, починаючи з 10.07.2015 року і до досягнення ОСОБА_7 повноліття.

Так, ОСОБА_6 , будучи працездатною особою в період часу з липня 2015 року по травень 2016 року свідомо, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2015 року коштів (аліментів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , оскільки на обліку у Луцькому центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не перебував, доходи від тимчасових заробітків не декларував та не декларує, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, в результаті чого за період часу з 10.07.2015 по 01.05.2016, утворилась заборгованість в сумі 9988,00 гривень та відповідно умисно не виконав рішення суду, яке набрало законної сили

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Допитаний у судовому засіданні, з приводу інкримінованого йому даним обвинувальним актом злочину, обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість визнав повністю, суду дав показання, що дійсно згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2015 року він був зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь колишньої дружини ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , до досягнення ним повноліття, однак дане рішення суду не виконав, так як кошти на утримання своєї дитини не надавав, оскільки не мав доходів, так як ніде не працював. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати, зобов`язується в подальшому сплачувати аліменти по мірі можливості.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт не виплати обвинуваченим ОСОБА_6 аліментів на утримання їхнього сина ОСОБА_7 .. При призначенні покарання підтримала думку прокурора.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердив, що він надавав грошові кошти обвинуваченому ОСОБА_6 для того, щоб він мав можливість допомагати неповнолітньому сину матеріально. Крім того, ОСОБА_6 не мав власних коштів для сплати аліментів, оскільки навіть отримував кредит для оплати за квартиру.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердила, що ОСОБА_6 перебуває в них на обліку, аліменти не сплачує на утримання неповнолітнього сина, чим не виконує законне рішення суду. Під час відвідування помешкання ОСОБА_6 для опису майна, її в квартиру не впустили.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 доводиться наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:

- рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2015 року згідно якого ОСОБА_6 було зобов`язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 і до досягнення останнього повноліття;

- довідками рахунками згідно виконавчого листа №161/10494/15-ц від 13.08.2015 року згідно яких вбачається факт заборгованості по сплаті аліментів та невиконання рішення суду

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, направленими на злісне ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей аліментів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, а також своїми умисними діями, направленими на умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжче з яких відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про його особу.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставини, що обтяжують покарання у справі суд відносить рецидив злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, потерпіла на суворій мірі покарання не настоювала, в подальшому зобов`язався сплачувати аліменти на утриманні неповнолітнього сина, а тому суд вважає, що його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів можливо досягти без відбуття покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.164 ч.1, 382 ч.1 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.164 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

- за ч.1 ст. 382 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: