П О С Т А Н О В А

26 грудня 2014 року місто Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника - ОСОБА_4 , розглянувши заяву про скасування постанови про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою в порядку ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) про скасування постанови про накладення арешту, винесеної в рамках розслідування кримінальної справи стосовно нього, а саме ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України.

У заяві порушується питання про скасування постанови старшого слідчого з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області ОСОБА_5 від 14.11.2011 року про накладення арешту на майно ОСОБА_4 де б воно не знаходилось і в чому воно не виражалось.

Заява обґрунтована тим, що під час винесення постанови від 11.10.2012 року стосовно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, Приморським районним судом не вирішено подальшу долю майна засудженого, на яке слідчим 14.11.2011 року було накладено арешт та який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. Заявник ОСОБА_4 просить суд задовольнити його заяву та зняти арешт з його майна.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою заяву в повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, суд приходить до висновку, що вимоги заяви ОСОБА_4 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 22 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, в ході досудового розслідування кримінальної справи № 11 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, старшим слідчим з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області ОСОБА_5 , з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі 14.11.2011 року винесена постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_4 де б воно не знаходилось і в чому воно не виражалось.

Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом несуть матеріальну відповідальність за його дії, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Постановою Приморського районного суду від 11.10.2012 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України за фактом пособництва у фіктивному підприємництві - провадженням закрито, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Однак, в ході винесення вказаного рішення судом не прийнято рішення стосовно майна ОСОБА_4 , на яке слідчим 14.11.2011 року було накладено арешт.

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року арешт майна, застосований під час досудового слідства, до дня набрання чинності КПК 2012 року продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_4 винесена слідчим 14.11.2011 року, тобто до набрання чинності КПК України 2012 року.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна у справі по обвинуваченню ОСОБА_4 продовжує свою дію до цього часу, та є питанням, що стосується виконанням вироку та регулюється вимогами ст. 409 КПК України, 1961 року.

Відповідно до ст.ст. 409, 411 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Враховуючи викладене, а також те, що у зв`язку з винесенням рішення щодо закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України, питання щодо забезпечення цивільного позову у кримінальній справі не розглядалося, суд вважає, що підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 де б воно не знаходилось і в чому воно не виражалось, відповідно до положень діючого кримінально-процесуального закону, немає.

З огляду на викладене, суд приймає заяву ОСОБА_4 до розгляду та приходить до висновку що вона підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст.409, 411 КПК України 1960 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області від 14.11.2011 року про накладення арешту на майно задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого з особливо важливих справ СВ ПМ ДПА в Одеській області ОСОБА_5 від 14.11.2011 року про накладення арешту на майно ОСОБА_4 де б воно не знаходилось і в чому воно не виражалось.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
26.12.2014