ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці; вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.09.2005 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.01.2012 року за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком на 6 місяців; вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.07.2015 року за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки,

про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 08.01.2015р., приблизно о 19 год. 05 хв., рухаючись в напрямку будинку № 51 по вул. 23 Серпня в м. Харкові, побачив раніше незнайому ОСОБА_8 , що йшла вздовж вулиці та на якій були золоті сережки. В цей час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_8 має літній вік, що виключає можливість активного опору з її боку, підбіг с заду до останньої та з метою придушення волі останньої до супротиву, та демонстрації своєї переваги у фізичній силі, поклав руки на плечі, та сказав щоб вона мовчала. Після чого, упевнившись, що ОСОБА_8 налякана та готова виконувати його вимоги, руками зняв з вух золоті сережки 585 проби, вагою 4 грами, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 383 від 20.05.2015р. майнову шкоду на загальну суму 2200 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 , 01.02.2015, приблизно о 17 год. 00 хв., рухаючись в напрямку під`їзду № 1 будинку № 62 по вул. 23 Серпня в м. Харкові, побачив раніше незнайому ОСОБА_9 , що йшла в здовж вулиці на якій були золоті сережки. В цей час у нього виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_9 має літній вік, що виключає можливість активного опору з її боку, підбіг ззаду до останньої та з метою придушення волі останньої до супротиву, та демонстрації своєї переваги у фізичній силі, обхватив її рукою за шию та сказав щоб вона мовчала. Після чого упевнившись, що ОСОБА_9 налякана та готова виконувати його вимоги, руками зняв з вух золоті сережки 583 проби, вагою 4,9 грами, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 2125 від 21.05.2015р. спричинивши майнову шкоду на загальну суму 1831 грн. 82 коп.

Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав в повному обсязі та пояснив, що все відбувалося саме так, як зазначено у обвинувальному акті.

За обставин, що ОСОБА_7 визнав свою провину в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження відповідно до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє обставини скоєних ним правопорушень - злочинів. У суду відсутні сумніви у добровільності його позиції.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, скоєне повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, спосіб вчинення злочину, особу обвинуваченого пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_7 на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодноразово судимий за корисливі злочини.

Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

В якості обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладені дані про винну особу, усі обставини справи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за можливе, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів та вважає необхідним обрання обвинуваченому міри покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, оскільки ОСОБА_7 визнається судом винними у вчиненні злочинів, події яких мали місце до постановлення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.07.2015р., яким його засуджено за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, слід застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань до цього покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком.
Цивільні позови потерпілих, в яких вони просили суд стягнути з винної особи матеріальні збитки, підлягають задоволенню, тим паче обвинувачений визнав всі суми позовів.
Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 91 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 липня 2015 року призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань до цього покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком й остаточно призначив покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4000 гривен 00 копійок - задовольнити, та стягнути на її користь з ОСОБА_7 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1831 гривна 82 копійки - задовольнити, та стягнути на її користь з ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення у справі: судової товарознавчої експертизи за № 2125 від 21.05.2015 року в сумі 184 гривні 14 копійок; судової товарознавчої експертизи за № 383 від 20.05.2015 року в сумі 184 гривні 50 копійок - в дохід держави.

Копію довідки, наданої ПТ «Ломбард-Скарбниця» № 4467/6 від 26.07.2015 року, яка визнана постановою про визначення та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 30 липня 2015 року речовим доказом, залишити зберігатися в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя: