Справа № 369/2331/15-к
Провадження № 1-кп/369/100/16
В И Р О К
іменем України
08.06.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретареві судового засідання ОСОБА_4
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Києво-Святошинського районного суду Київської області у м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.121, ч.2 ст.146, ч.1 ст.115 КК України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Королівка Макарівського району, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, працюючого різноробочим в ПСП «Бородянка-Колос», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23.01.2009 року Макарівським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, постановою Макарівського районного суду Київської області від 08.07.2009 року іспитовий строк скасовано і направлено в місця позбавлення волі; 23.04.2014 року Макарівським районним судом Київської області за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.121, ч.2 ст.146 КК України,-
в с т а н о в и в:
14 травня 2014 року, близько 22.00 години, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті будь-яким шляхом потрапити до приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 і належить громадянину ОСОБА_10 , застосовуючи фізичну силу, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення вказаного житлового будинку, чим своїми діями порушили недоторканість житла громадян.

Крім того, 14 травня 2014 року, близько 22.00 години, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень незаконно проникли до приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 і належить громадянину ОСОБА_10 , де застосовуючи фізичну силу, кулаками рук, взутими ногами та металевим цвяходером, умисно по черзі нанесли громадянину ОСОБА_11 ряд тілесних ушкоджень у вигляді:

- садно в ділянці правої брови, синці на повіках правого і лівого ока, синець на передній поверхні грудної клітки на рівні 6 ребра, рана верхньої повіки правого ока;

- множинні забійні рани голови в правій скроневій ділянці №1, в лівій скроневій ділянці №2, в потиличній ділянці зліва №3 і №4, в потиличній ділянці справа №5, в центральній частині потилиці №6 і №7, масивні крововиливи в м`які тканини голови відповідно ранам, розповсюджені крововиливи під м`яку мозкову оболонку лівої лобної і тім`яної долей головного мозку, правої лобної, тім`яної і потиличної долей головного мозку, правої долі мозочка, а також в шлуночках головного мозку і під твердою мозковою оболонкою;

- рана тильної поверхні основної фаланги 3 пальця правої кисті №8 і рана задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя №9 з крововиливами в м`які тканини;

- переломи 7 ребра по передньо-підпахвинній лінії справа і 9 ребра по задньо-підпахвинній лінії справа з крововиливами в м`які тканини.

- дві странгуляційні борозди на передній і правій боковій поверхні шиї в середній і нижній її третині з множинними крововиливами в шкіру, а також м`які тканини шиї в ділянці щитовидної залози.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №55 від 13 червня 2014 року закрита черепно-мозкова травма (множинні рани голови, крововиливи під оболонки і в шлуночки головного мозку) має ознаки тяжкого тілесного ушкоджень, за ознаками, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Крім того, 14 травня 2014 року, близько 22.00 години, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 і належить громадянину ОСОБА_10 , де після нанесення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_11 , застосовуючи фізичну силу, за допомогою мотузки зв`язали останньому руки та силою вивели з приміщенні вказаного житлового будинку, чим своїми діями вчинили незаконне позбавлення волі людини.

Крім того, 14 травня 2014 року, близько 22.00 години, ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи на меті позбавлення життя ОСОБА_11 , в зв`язаному положенні однокінною підводою вивіз останнього до берега річки Лозовик в с.Лозовик Макарівського району Київської області, де з метою вбивства ОСОБА_11 , за допомогою фрагменту кінської збруї, обвів шию останнього та застосовуючи фізичну силу, задушив ОСОБА_11 , внаслідок чого наступила смерть останнього.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №55 від 13.06.2014 року смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї петлею (задушення петлею).

Закінчивши свій злочинний намір ОСОБА_8 кинув тіло ОСОБА_11 у воду вказаної річки та зник з місця пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе за ч.1 ст.162, ч.2 ст.121, ч.2 ст.146, ч.1 ст.115 КК Українивизнав повністю та показав, що ОСОБА_9 являється йому братом, ОСОБА_12 янчик раніше бачив два рази та знав, що вона перебуває з ОСОБА_13 у цивільному шлюбі, з потерпілим ОСОБА_14 знайомий не був. 14.05.2014 року він прибув у село до батьків, де вони з братом випили горілки приблизно 0, 5 літра. Потім ОСОБА_13 запропонував запрягти коняку та поїхати возом в с. Лозовик, куди саме він не говорив. Коли під`їхали до хати, спочатку через вікно побачили, що на кроваті хтось є, відкрили двері, брат першим зайшов до будинку побачивши, що там спали ОСОБА_12 янчик та ОСОБА_14 . ОСОБА_13 підійшов до кроваті і стягнув за ноги ОСОБА_14 , ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_14 два рази ногами по ребрах, той не вчиняв опіру. Він стояв біля порогу. ОСОБА_15 побігла до туалету, ОСОБА_13 за нею. Кулішов схватив ножа та накинувся на нього, він схватив металевим цвяходер, вибив ножа і вдарив їм в область голови десь 2 рази та по спіни 3-4 рази, кількість точно не пам`ятаю, а потім зв`язав ОСОБА_14 руки. Потім повернулась ОСОБА_12 янчик з ОСОБА_13 та почала прибирати. ОСОБА_13 сказав вийти з ОСОБА_14 на вулицю. Вийшовши на вулицю, посадив на підводу ОСОБА_14 , а потім вивіз до канави. Зв`язав ноги, щоб не вбіг, та скинув до канави. Повернувшись забрав ОСОБА_13 та ОСОБА_12 янчик . Потім по дорозі погрузили ОСОБА_14 до возу, він був ще живий. Потім ОСОБА_13 та ОСОБА_12 янчик залишилися на дорозі, а сам від`їхав, задушив ОСОБА_14 конячим шнуром за те, що він накинувся на мене з ножем. Після чого, скинув його у канаву. Повернувшись забрав ОСОБА_13 та ОСОБА_12 янчик. На другий день затримала міліція. У скоєному розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе визнав частково, при цьому вину за ч. 1 ст. 162, ч. 2. ст. 146 КК України визнав. Не визнав пред`явлене обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України та показав, що з березня 2014 року фактично співмешкав з ОСОБА_12 янчик. Кулішова раніше знав, пили по сто грам, і він йому наніс ножове поранення. Напередодні 14.05.2014 року він посварився з ОСОБА_12 янчик і вона поїхала. 14.05.2014 року приїхав з ОСОБА_16 до батьків у с. Королівка, де зустрівся з братом Донських, разом випили горілки та попросив завести його конякою в селище Лозовик забрати ОСОБА_12 янчик. Приїхавши возом в селище Лозовик до хати ОСОБА_14 , перелізли через забор, у вікно побачили, що там працював телевізор і на кроваті спали ОСОБА_12 янчик та ОСОБА_14 . Вони зайшли в хату, він підійшов до кроваті, дав ляпаса по обличчю ОСОБА_12 янчик, а потім скинув ОСОБА_14 з кроваті та три рази вдарив його по спині. Марянчик одяглася та побігла до туалету, а він за нею, щоб не втекла, коли вони повернулися з ОСОБА_12 янчик до хати, на підлозі було багато крові, на що Донських пояснив, що ОСОБА_14 кинувся на нього з ножем, а він схватив цвіходер і кілька разів вдарив ОСОБА_14 . Потім він взяв мотузку та зв`язав ОСОБА_14 руки, сказав Донських, щоб вивів ОСОБА_14 на вулицю, а ОСОБА_12 янчик попросив, щоб помила пол. Кулішов з Донських пішов на вулицю, коли він з ОСОБА_12 янчик вийшов з хати підводи вже не було, потім під`їхав Донських, та сказав, що зкинув ОСОБА_14 на узбіччі. Вони поїхали на возі додому та побачили, що біля обочини понад дорогою лежав ОСОБА_14 . Він сказав Донських забрати ОСОБА_14 на підводу та скинути його у канаву подалі. Вони залишилися на дорозі, а Донських повіз тіло ОСОБА_14 . На той час, коли ми його грузили на підводу, ОСОБА_14 був ще живий, а ноги були зв`язані мотузкою. Ми з ОСОБА_12 янчик пішли пішки, а потім нас наздогнав Донських, та сказав, що зкинув тіло ОСОБА_14 далі в канаву. Коли вони поїхали до дому, в обід приїхала міліція.

У судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_14 наймав у нього житло розташоване за адресою по АДРЕСА_3 де проживав разом з ОСОБА_17 . Точну дату він не пам`ятає, але приблизно 15.05.2014 року, десь з 08:00 до 09:00 він приїхав до свого будинку, двері були відкриті, зайшовши у будинок побачив, що в кімнаті було все перевернуто, поли вимиті, не хватало постільної білизни та доріжки на підлозі. Він поїхав з с. Лозовик до ОСОБА_18 по ґрунтовій дорозі, перед містком побачив речі з будинку, постільне та доріжку, а потім в річці побачив тіло, викликав міліцію, коли вона приїхала, з`ясувалося, що це тіло ОСОБА_14 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що потерпілий ОСОБА_14 був її співмешканцем, обвинувачених ОСОБА_13 та Донських вона знала, разом з ОСОБА_13 вона проживала в одному гуртожитку, та він постійно до неї чіплявся. З ОСОБА_13 у них виникли особисті стосунки приблизно за три місяці до обставин, що сталися. Кулішов з ОСОБА_13 були знайомі, так як ОСОБА_14 приїжджав до неї та між ними були неприязні відношення та виникали конфлікти на ґрунті ревнощів. Був випадок, коли ОСОБА_14 наніс удар ножем ОСОБА_13 . На передодні 14.05.2014 року вона посварилась з ОСОБА_13 та поїхала до ОСОБА_14 в с. Лозовик. 14.05.2014 року у вечорі вони з ОСОБА_14 полягали спати, прокинулась від удару в обличчя, а коли відкрила очі, над нею стояв ОСОБА_13 . ОСОБА_13 сказав одягатись, коли вона одягалась, ОСОБА_14 вже лежав на підлозі та ОСОБА_13 і Донських били ОСОБА_14 , спочатку ОСОБА_13 бив його ногами по тулубу, а потім Донських бив його ломом. Та пояснила, що більш точно ким та які удари наносились вона не пам`ятає. Коли вона одяглась, до неї підійшов ОСОБА_13 , вони стояли біля дверей та він нікуди її не пускав. Вона попросилась до туалету, ОСОБА_13 провів її туди і назад. В той час, коли вона попросилась на вулицю, ОСОБА_14 одягався, голова у нього вже була розбита і в крові, а коли повернулась, його знову бив Донських ломом, куди саме, не пам`ятає . Хто саме зв`язував руки ОСОБА_14 , вона також не пам`ятає, Донських вивів ОСОБА_14 з хати, а ОСОБА_13 наказав їй вимити кров, при цьому стояв поруч, вона боялася, а тому не відмовлялася це робити. Коли кров була змита, вона з ОСОБА_13 вийшла на вулицю, потім під`їхав Донських на возі та забрали її на віз. Коли ОСОБА_14 поклали на віз він був ще живий, тому що говорив. Доїхали до ставка, Донських зупинився, вона встала із возу та залишилася з ОСОБА_13 , а Донських кудись поїхав з ОСОБА_14 . Була ніч, темно, протягом якого часу був відсутній Донських, сказати не може, так як не все пам`ятає.

Суд критично відноситься до наданих в судовому засіданні показань обвинуваченим ОСОБА_8 , а також обвинуваченим ОСОБА_9 в частині кількості та характеру нанесених обвинуваченим ОСОБА_9 ударів ОСОБА_11 , аналіз показів обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свідчить про те, що вони є непослідовними в цій частині, спростовуються іншими доказами, що дає підстави вважати їх спільною позицією з метою уникнути відповідальності обвинуваченим ОСОБА_9 за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 та часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знайшла свого підтвердження показами потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_17 та іншими дослідженими в суді доказами.

Так, не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його покази повністю спростовуються іншими дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , а також матеріалами переглянутого під час судового засідання диска із записом вказаного слідчого експерименту, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_8 детально відтворив обставини на місці вчинення ним разом із ОСОБА_9 інкримінованих їм злочинів, що повністю відповідає пред`явленому їм обвинуваченню, показав механізм та характер нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 як самим ОСОБА_19 , так і нанесення ОСОБА_11 ударів по голові металевим цвяходером мінімум три рази обвинуваченим ОСОБА_9 .

Також, вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме:

-протоколом огляду місця події з фото таблицею від 15.05.2014 року;

-протоколом огляду місця події та додатком до протоколу від 11.06.2014 року;

-висновком експерта від 15.05.2014 року № 0000287 про судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_11 за результатами якої встановлені такі пошкодження:

садно в ділянці правої брови, синці на повіках правого і лівого ока, синець на передній поверхні грудної клітки на рівні 6 ребра, рана верхньої повіки правого ока; множинні забійні рани голови в правій скроневій ділянці №1, в лівій скроневій ділянці №2, в потиличній ділянці зліва №3 і №4, в потиличній ділянці справа №5, в центральній частині потилиці №6 і №7, масивні крововиливи в м`які тканини голови відповідно ранам, розповсюджені крововиливи під м`яку мозкову оболонку лівої лобної і тім`яної долей головного мозку, правої лобної, тім`яної і потиличної долей головного мозку, правої долі мозочка, а також в шлуночках головного мозку і під твердою мозковою оболонкою; рана тильної поверхні основної фаланги 3 пальця правої кисті №8 і рана задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя №9 з крововиливами в м`які тканини; переломи 7 ребра по передньо-підпахвинній лінії справа і 9 ребра по задньо-підпахвинній лінії справа з крововиливами в м`які тканини; дві странгуляційні борозди на передній і правій боковій поверхні шиї в середній і нижній її третині з множинними крововиливами в шкіру, а також м`які тканини шиї в ділянці щитовидної залози.Смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї петлею (задушення петлею);

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 від 14.05.2014 року серії НОМЕР_1 ;

-висновком експерта № 83-мк від 10.07.2014 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.05.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_20 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.07.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 ;

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені інкримінованих їм діянь знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла, що порушило недоторканість житла; ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб; ч.2 ст.146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, в тому числі тяжкого та особливо тяжкого злочину, суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, наслідки вчиненого ним діяння, ставлення до вчиненого, думку потерпілого.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує його відповідно до ст.67 КК Українипокарання є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання в межах санкцій за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 146 та ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі, з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, шляхом часткового складання покарань.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує ч.1 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла, що порушило недоторканість житла; ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб; ч.2 ст.146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є середньої тяжкості та тяжким, суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, той факт, що обвинувачений має доньку, однак позбавлений батьківських прав, а також наслідки вчиненого ним діяння, характеризуючи дані його особи, ставлення до вчиненого, думку потерпілого.

ОСОБА_9 раніше судимий 23.012009 року Макарівським районним судом Київської області по ст.. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 23.04.2014 року Макарівським районним судом Київської області за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК Україниє вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 , з метою виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання в межах санкцій за ч. 1 ст. 162 КК України КК України у виді обмеження волі; за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі; за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі, з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, шляхом часткового складання покарань.
Остаточне покарання ОСОБА_9 слід призначити на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Макарівського районного суду Київської області від 23.04.2014 року у виді позбавлення волі.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави.
Запобіжні заходи вжиті щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити чинним.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 121, ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк три (три) роки;

-за ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі на строк три (три) роки;

-за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;

-за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО №13 УДПС України в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання, тобто з 15.05.2014 року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк перебування під вартою з 15.05.2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк три (три) роки;

-за ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі на строк три (три) роки;

-за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_9 частково приєднати до покарання за цим вироком, невідбутої частини за попереднім вироком Макарівського районного суду Київської області від 23.04.2014 року, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО №13 УДПС України в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання, тобто з 15.05.2014 року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк перебування під вартою з 15.05.2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь Держави процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи та імунологічних досліджень, які становлять 1609 (одна тисяча шістсот дев`ять) гривень 79 копійок.
Речові докази, а саме: цвяходер металевий знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3