11-кп/775/243/2016(м)
265/569/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження №0000003 за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11 березня 2016 року про внесення виправлень у вирок Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 1 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 1 березня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.191, ч.1 ст.366, ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк два роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням (іспитовим строком два роки), з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11 березня 2016 року внесено виправлення у вирок Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 1 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині визначення остаточного покарання. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, останньому визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк два роки шість місяців. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням (іспитовим строком два роки), з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На зазначену ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати як незаконну, провадження щодо внесення виправлень у вирок закрити. Зазначає, що у разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тільки вироком суду може призначатися покарання по кожному з обвинувачень та остаточна міра покарання. Суд першої інстанції своєю ухвалою про внесення виправлень у вирок порушив зазначені вимоги закону, оскільки вказаною ухвалою фактично призначив обвинуваченому остаточне додаткове покарання за сукупністю злочинів, при цьому посиливши його.

Заслухавши доповідача, виступи прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описи, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Статтями 373, 374 КПК України встановлено, що якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, в резолютивній частині якого, зокрема, зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визначені судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Зі змісту даних правових норм вбачається, що покарання може бути призначене виключно вироком суду.

В порушення зазначених вимог закону суд першої інстанції своєю ухвалою про виправлення описки фактично призначив ОСОБА_7 остаточну міру покарання, при цьому ще й збільшивши її розмір, що є неприпустимим. Зазначені порушення, відповідно до вимог ст.412 КПК України, є істотними.

За таких обставин, відповідно до ст.409 КПК України, ухвала суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню.

Враховуючи, що вирок Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 1 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 , в який ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11 березня 2016 року внесено виправлення, скасований з ухваленням нового вироку, оскаржувана ухвала взагалі втратила свою чинність, а тому провадження щодо внесення виправлень підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11 березня 2016 року про внесення виправлень у вирок Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 1 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати. Провадження щодо внесення виправлень закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області