Справа № 364/324/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/871/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 06.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
6 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 000043 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Володарського районного суду Київської області від 05 травня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руде Село, Володарського району, Київської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не віськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-10.12.2014 року Володарським районним судом Київської області за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;
- 19.06.2015 року Володарським районним судом Київської області за ст. 389 ч. 2 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 2 місяці 9 днів;
- 25.02.2016 року Володарським районним судом Київської області за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,
- 31.03.2016 року Володарським районним судом Київської області за ст. 263 ч. 1 КК України до трьох років двадцяти п`яти днів позбавлення волі, -
визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно ч. 1, ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за попереднім вироком Володарського районного суду Київської області від 31.03.2016 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у виді чотирьох років позбавлення волі ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Руде Село, Володарського району, Київської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнанно винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України і звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням ,з встановленням іспитового строку один рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 , обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вироком вирішено питання про речові докази.

Колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачється з вироку суду, обвинувачі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, за наступних обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 ,будучи раніше судимим, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 , 21.02.2016 року близько 21 години 00 хвилин, з метою скоєння крадіжки, прибули до домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_10 , жителю с. Руде Село Володарського району Київської області, де скориставшись тим, що вхідні двері незачинені на замок, проникли до вказаного житлового будинку, звідки діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, скоїли крадіжку наступних речей :
- металева ванна розміром 160х80 см з логотипом «Rоса» вартістю 2750 грн;
- фарба білого кольору об`ємо 5 л вартістю -260 грн;
- сітка-рябиця довжиною 10 м вартістю 266 грн;
- пінопластові багети в кількості 9 шт. довжиною 2 м кожен вартістю - 126 грн;
- молоток вартістю 42 грн.;
- сокира вартістю 60 грн.
В подальшому, покинувши приміщення вказаного житлового будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_9 разом із вищевказаними речами прибули до місця проживання ОСОБА_11 , яка проживає в АДРЕСА_2 , та залишили на тимчасове зберігання вказані речі останній, при цьому про їх походження (викрадення) ОСОБА_11 не повідомили. Таким чином розпорядились викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3504 гривні.
Не погоджуючись з вказаним вироком обвинуваченим ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу в якій останній просить змінити вказаний вирок суду та призначити йому покарання за вчинене з застосуванням положень ст. 75,76 КК України, звільнивши від відбування покарання із встановленням іспитового строку.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції з врахуванням наявних у нього характеристик та обставин,які пом`якшують покарання мав можливість призначити менш суворе покарання в межах санкції статті.

Іншими учасники кримінального провадження апеляційні скарги не подавались.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до наступного.

Оскільки вирок суду не оскаржується стосовно встановлених судом фактичних обставин справи, доведеності вини обвинуваченого, кваліфікації його дій, тому апеляційний суд не проводить детальний аналіз цих обставин.

Доводи апеляційної скарги про суворість призначеного обвинуваченому покарання колегія судді вважає необґрунтованими. Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його характеристику за місцем проживання, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вчинення даного злочину до постановлення попереднього вироку Володарського районного суду Київської області від 31.03.2016, за яким його засуджено за ст. 263 ч.1 КК України до трьох років двадцяти днів позбавлення волі.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку, не допущено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Володарського районного суду Київської області від 05 травня 2016 року щодо нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженою, яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4