Справа №592/3293/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/915/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 вересня 2016 року, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 вересня 2016 року ОСОБА_8 засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07 червня 2011 року за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, було звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 10 місяців 05 днів.

В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що він став на шлях виправлення.

Прокурор не погодився з такою ухвалою та оскаржив її і в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 .

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що судом під час розгляду справи належним чином не вивчались дані щодо особи засудженого ОСОБА_8 за час відбування ним покарання, а висновки суду базуються лише на підставі останніх характеристик. Також, апелянт зазначає, що за час відбування покарання ОСОБА_8 порушував режим тримання під вартою в колонії, а згідно характеристик за 2012-2014 року він не довів, що стає на шлях виправлення; згідно довідки адміністрації Сумської ВК №116 ОСОБА_8 протягом 2015-2016 років на підприємстві установи не працював. Апелянт звертає також увагу, що лише у другому півріччі 2015 року засуджений почав залучатись до суспільно-корисної праці у відділенні та приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених та комісією Сумської ВК №116, йому 01.03.2016 року було відмовлено у зверненні комісії з поданням про умовно-дострокове звільнення до суду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 81 КК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог та обґрунтовано задовольнив заяву.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_10 відбув більш ніж 3/4 строку покарання, згідно висновку характеристики від 21.04.2016 року став на шлях виправлення, не працевлаштований, характеризується позитивно, спокійний, врівноважений, тактовний, приймає участь у програмах диференційованого-виховного впливу на засуджених. Стягнень та заохочень не має.

Протягом 2015-2016 років засуджений має два заохочення начальника установи за добросовісне відношення до праці під час проведення ремонтних робіт.

Застосоване на протязі 2013 року стягнення до ОСОБА_8 було знято та погашено за строком давнини.

Також згідно характеристики від 26.08.2016 року, поданої начальником відділення СПС №5, ОСОБА_8 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції, при розгляді клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення засудженого, представник СВК не заперечував про задоволення такої заяви.

За даних обставин, висновки суду першої інстанції про звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково, є правильними та законними.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі з приводу неналежного вивчення даних про особу засудженого ОСОБА_8 за весь час його відбування покарання в Сумській ВК №116, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд на виконання вимог ст. 81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" достатньо повно та всебічно дослідив дані про особу засудженого і прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_8 дійсно став на шлях виправлення, що підтверджується вищенаведеним.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що посилання прокурора на незаконність ухвали суду є безпідставним, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства при розгляді заяви, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни ухвали суду колегією суддів не встановлено, а тому вона є законною.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 вересня 2016 року, якою ОСОБА_8 звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 10 місяців 05 днів, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.