печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на дії начальника слідчого управління Головної військової прокуратури ОСОБА_6 та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на дії начальника слідчого управління Головної військової прокуратури ОСОБА_6 та зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якої зазначив наступне.

В провадженні слідчого відділу військової прокуратури сил АТО перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного до реєстру досудових розслідувань за № 0001705 від 11.08.2015, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Всупереч положенням ст.ст. 216, 218 КПК України, п. 7, п. 9.2, п. 20.3 наказу Генерального прокурора України № 12 гн від 29.08.2014 «Про особливості діяльності військових прокуратур», 01.12.2015, тобто майже через 4 місяці після реєстрації кримінального провадження в ЄРДР, постановою заступника Генерального прокурора України - Головним військовим прокурором підслідність кримінального провадження визначено за військової прокуратурою сил АТО, хоча відповідно до вказаних вимог КПК України та наказу ГПУ № 12 кримінальне провадження мало бути направлено за підслідністю одразу після внесення відомостей до ЄРДР 11.08.2015.

З цих підстав, він 16.02.2016 подав на ім`я Генерального прокурора України заяву про вчинення певних дій, в якій, зокрема, ініціював питання про скасування постанови Головного військового прокурора ОСОБА_9 від 01.12.2015 про визначення підслідності та скерування кримінального провадження для організації подальшого слідства до відповідного органу досудового розслідування в межах компетенції.

На вказану заяву 09.03.2016 отримав відповідь за підписом начальника слідчого управління Головної військової прокуратури ОСОБА_6 , якою, з посиланням на положення ч. 5 ст. 36 КПК України, фактично відмовлено в зміні підслідності досудового розслідування кримінального провадження.

Стверджуючи про те, що начальник слідчого управління Головної військової прокуратури України, не є належним суб`єктом вирішення спору про підслідність кримінального провадження, захисник просить:

- визнати дії начальника слідчого управління Головної військової прокуратури ОСОБА_6 щодо розгляду заяви від 16.02.2016 про вирішення спору про підслідність незаконними та такими, що вчинені з порушенням вимог ч. 5 ст. 218 КПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати уповноважену особу відповідно до вимог ч. 5 ст. 218 КПК України особисто розглянути заяву від 16.02.2016 щодо вирішення спору підслідності кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисника в обґрунтування доводів та вимог скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що 16.02.2016 захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подав на ім`я Генерального прокурора України заяву про вчинення певних дій, в якій, зокрема, ініціював питання про скасування постанови Головного військового прокурора ОСОБА_9 від 01.12.2015 про визначення підслідності досудового розслідування в кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного до реєстру досудових розслідувань за № 0001705 від 11.08.2015, за військової прокуратурою сил АТО, та скерування кримінального провадження для організації подальшого слідства до відповідного органу досудового розслідування в межах компетенції.

Листом за підписом начальника слідчого управління Головної військової прокуратури України ОСОБА_6 № 10/1/2-24796-15 від 29.02.2016 захисника ОСОБА_3 проінформовано про відсутність підстав для зміни підслідності у згаданому кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.

За змістом положень ст. 36, ст. 218 КПК України, вирішення питання про підслідність досудового розслідування в кримінальному провадженні є виключною прерогативою прокурора, визначеного ч. 5 ст. 36 КПК України.

Постанова про визначення підслідності досудового розслідування в кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного до реєстру досудових розслідувань за № 0001705 від 11.08.2015, за військової прокуратурою сил АТО, винесена належним суб`єктом, а саме заступником Генерального прокурора України, що у скарзі не оспорюється.

Між тим, вичерпний перелік процесуальних рішень прокурора, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування визначений ст. 303 КПК України. Постанова прокурора про визначення підслідності досудового розслідування кримінального провадження до таких рішень не належить.

Що стосується, посилання захисника на недотримання органом досудового розслідування вимог ч. 5 ст. 218 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним зазначити наступне.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 218 КПК України, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Як зазначено слідчим суддею вище, підслідність в даному кримінальному провадженні визначена заступником Генерального прокурора України, даних щодо наявності спору між різними органами досудового розслідування з приводу того, хто з них повинен розслідувати кримінальне провадження, слідчому судді не представлено.

Листом за підписом начальника слідчого управління Головної військової прокуратури України ОСОБА_6 № 10/1/2-24796-15 від 29.02.2016 спір про підслідність не вирішувався, а лише надано відповідь захиснику ОСОБА_3 по суті порушеного ним питання.

На вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст.ст. 36, 218, 220, 221, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на дії начальника слідчого управління Головної військової прокуратури ОСОБА_6 та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1