АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008497, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року щодо
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та зареєстрований в

АДРЕСА_1 , проживає в

АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком
Подільського районного суду м. Києва від 20.08.2015 за ч.2 ст. 185 КК
України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, -
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_9 ,
сторони захисту: адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.08.2015, більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання покарань за даним вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2015 остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 15 днів.

Згідно з вироком суду 21.07.2015 приблизно о 13.00 ОСОБА_8 , перебуваючи в кафе «Спасатель», що розташований в Подільському районі міста Києва поблизу ринку «Куринівський», познайомився з ОСОБА_11 , з якою направились до міста проживання останньої за адресою АДРЕСА_3 . Рухаючись разом в даному напрямку, коли вони перебували за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_8 , що їй необхідно відійти в туалет. С цією метою прослідувала у двір будинку АДРЕСА_4 та поставила поряд с собою сумку з особистими речами. ОСОБА_8 залишився чекати на ОСОБА_11 , неподалік від того місця, де вона перебувала.

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 , користуючись зайнятістю потерпілої, діючи умисно та повторно, 21.07.2015 приблизно о 16.00 годині, перебуваючи поблизу будинку № 12 по вул. Ольжича у м. Києві, схопив сумку, що знаходились поряд с ОСОБА_11 , та, тримаючи її в руках, побіг по вказаній вулиці.

Потерпіла негайно висловила вимогу до обвинуваченого зупинитися, намагалась його наздогнати, однак обвинувачений на її вимогу не реагував, прискорив рух та забіг за один із будинків по вул. Ольжича в м. Києві, чим відкрито повторно викрав майно, що належить ОСОБА_11 , і заподіяв матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 11 170 грн., після чого зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно нього скасувати, та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання в межах санкції цієї статті.

Обвинувачений зазначає, що судом не було надано правильної оцінки його показанням та показанням потерпілої і фактичним обставинам справи, внаслідок чого невірно кваліфіковано його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду апеляційної скарги обвинуваченого була належно повідомлена.

Оскільки неприбуття учасника кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо така особа належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомила про поважні причини свого неприбуття, колегія суддів уважає за можливе проводити розгляд за відсутності потерпілої ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що обвинувачений ОСОБА_8 , не заперечуючи факту заволодіння майном потерпілої ОСОБА_11 , стверджує, що цим майном заволодів таємно, а тому його діям належить дати іншу правову оцінку і кваліфікувати їх за ч.2 ст. 185 КК України.

Проте, як убачається з вироку суду, свої висновки про доведеність вини ОСОБА_8 у відкритому викраденні майна потерпілої, вчиненому повторно, за обставин, викладених у вироку, суд обґрунтував доказами дослідженими в судовому засіданні, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_11 в судовому засіданні, з яких слідує, що, знаходячись на вул. Ольжича в м. Києві, вона пішла у двір одного з будинків, бажаючи знайти місце для справляння природної потреби, а свою сумку поставила поряд, в цей момент до неї підійшов обвинувачений, схопив сумку та почав тікати, на її вимоги зупинитися він швидко побіг в напрямку іншого будинку, вона намагалася його наздогнати, але не змогла, в сумці, крім інших речей знаходився мобільний телефон марки «Lenovo», гаманець з грошима в сумі 2500 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія; даними, що містяться у довідці з ЗТ «Скарбниця» ( а.с. 99), з яких слідує, що 21.07.2015 зазначений у запиті мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 був закладений до ПТЗТ «Скарбниця» ОСОБА_12 ; даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 23.07.2015, проведеного за участю обвинуваченого ( а.с. 113-114), згідно до яких ОСОБА_8 показав місце за адресою: АДРЕСА_5 , де він викинув належну ОСОБА_11 сумку, в якій знаходилися, в тому числі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 та інші речі, про які зазначала потерпіла, і ця сумка з речами була вилучена та в подальшому оглянута згідно до протоколу огляду предметів від 24.07.2015; даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 23.07.2015 ( а.с. 124-127), згідно до яких потерпіла ОСОБА_11 вказала на обвинуваченого ОСОБА_8 як на особу, яка 21.07.2015 відкрито викрала її сумочку з особистими речами.

Суд першої інстанції оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, а тому колегія суддів уважає, що суд обґрунтовано прийшов до висновку про відкрите заволодіння ОСОБА_8 майна потерпілої ОСОБА_11 і правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 186 КК України.

Судом першої інстанції перевірялися твердження обвинуваченого про таємне викрадення майна потерпілої, але підтвердження вони не знайшли, оскільки суд визнав достовірними показання саме потерпілої, які були послідовними, змістовними та деталізованими.

З показань потерпілої слідує, що після її окрику та вимоги повернути сумку, обвинувачений прискорив свій біг, і такий характер дій обвинуваченого, спростовує його твердження про те, що він окриків потерпілої не чув і не усвідомлював, що його дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, були виявлені потерпілої.

За таких обставин, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та уважає необґрунтованими його твердження про неправильну правову оцінку його дій та їх кваліфікацію за ч.2 ст. 186 КК України.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за місцем ув`язнення характеризується посередньо, офіційно не працював, на спеціальних обліках не перебував.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав відшкодування потерпілій моральної шкоди, що підтверджується її заявою ( а.с. 83).

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що судом першої інстанції дотримано вимог ст. 65 КК України, а тому не убачає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, оскільки строк покарання визначений в мінімальних межах, встановлених санкцією статті, і з урахуванням даних про особу обвинуваченого саме такий строк є достатнім і необхідним для його виправлення і попередження нових злочинів.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України колегія суддів уважає за необхідне в строк призначеного ОСОБА_8 покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з часу затримання до моменту набрання вироком чинності.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 . залишити без зміни.

В порядку ст. 404 КПК України на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення з 24.07.2015 по 31.08.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сил з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому її копії.

С У Д Д І:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/577/2016, Категорія КК: ч.2ст. 186
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_13
Доповідач ОСОБА_1