Провадження №11-сс/792/172/16
Справа №683/1134/16-к Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря с/з ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ «Рихальський завод сухого молока», на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та автомобіль марки «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Рихальський завод сухого молока», а також на транспортний засіб мопед марки «Баутян», який належить ОСОБА_9 .

Як вбачається із матеріалів справи, органами досудового розслідування встановлено, що 26 квітня 2016 року близько 00.00 годин в м. Старокостянтинові по вул. Грушевського ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Рихальський завод сухого молока», при повороті на другорядну дорогу не надав перевагу транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з мопедом марки «Баутян» під керуванням ОСОБА_11 .

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР 26 квітня 2016 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення необхідністю збереження майна, яке містить на собі сліди кримінального правопорушення, для встановлення істинності у справі.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ «Рихальський завод сухого молока», подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та автомобіль марки «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_2 .

Свої вимоги аргументує тим, що слідчий, в порушення ч.5 ст.171 КПК України, лише 26.05.2016 року звернувся з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, що був тимчасово вилучений на місці ДТП ще 26.04.2016 року.

Наголошує, що в порушення вимог ч.4 ст.173 КПК України задоволення клопотання про арешт майна призвело до зупинення правомірної підприємницької діяльності товариства.

Звертає увагу апелянт і на те, що кримінальне правопорушення, яке внесене до ЄРДР за ч.1 ст.286 КПК України, не є корисливим, санкція статті якого не передбачає конфіскацію майна. Крім того, правоохоронні органи у даному провадженні не пред`явили жодній особі підозру, що позбавляло, на переконання скаржника, накладати арешт на майно.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора, слідчого про необхідність залишення ухвали слідчого судді без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.171, 173 КПК України, при судовому розгляді клопотання, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.

Слідчий суддя накладає арешт на майно, згідно ч.2 ст.170 КПК України, лише тоді якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

При цьому положеннями ч.2 ст.167 КПК передбачено, що вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

З матеріалів кримінального провадження №0000304, внесеного до ЄРДР 26 квітня 2016 року, вбачається, що арештований автомобіль «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Рихальський завод сухого молока», фігурує у провадженні як один із транспортних засобів, між якими відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, колотої не проникаючої рани грудної клітки, садна правого передпліччя, крайового перелому дистальної фаланги першого пальця лівої китиці.

04 травня 2016 року органами досудового слідства призначено транспортно-трасологічну експертизу, яка проводиться по сьогоднішній день.

Таким чином, на даний час, коли проводиться досудове слідство є достатні підстави вважати, що автомобіль може бути залучений до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, на ньому могли зберегтись сліди пов`язані зі скоєнням кримінального правопорушення, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що вказаний транспортний засіб підпадає під критерії майна, визначеного положеннями ч.2 ст.167 КПК України.

Що ж стосується посилань представника в апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя всупереч вимог закону наклав арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, то, на думку колегії суддів, вони є безпідставними, оскільки положення ч.1 ст.170 КПК регламентують, що арешт майна може передбачати заборону розпоряджатись будь-яким чином таким майном також й для іншої особи, у володінні якої перебуває майно.

Відсутність самої підозри в межах матеріалів кримінального провадження №0000304, на що звертає увагу апелянт, не є підставою для відмови у накладенні арешту, так як арешт майна по суті, у відповідності до положень ч.2 ст.170 КПК України, являє собою форму забезпечення доказів та не пов`язує статус підозрюваного, як і самої підозри, з можливістю арешту такого майна.

Не може бути перешкодою для накладення арешту й відсутність у санкції ч.1 ст.286 КК України такого виду покарання, як конфіскація майна, оскільки, відповідно до положень ст.170 КПК України, забезпечення конфіскації майна є лише однією з можливих підстав застосування арешту майна. В даному ж випадку накладення арешту на майно як захід забезпечення кримінального провадження був застосований з метою унеможливлення зникнення, втрати або пошкодження майна, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч.4 ст.170 КПК України.

Посилання апелянта на порушення слідчим вимог ч.5 ст.171 КПК України є слушним, однак, на переконання колегії суддів, саме порушення строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, не може бути підставою для відмови у ньому.

Виходячи з наведеного та обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині необхідності накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та автомобіль марки «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_2 , належний ТОВ «Рихальський завод сухого молока», оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з вимогами закону.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, п.1 ч.3 ст.407, ст.418, ст.422 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та автомобіль марки «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Рихальський завод сухого молока», залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ «Рихальський завод сухого молока» без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2