УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2705/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 194 КПК України. Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року м. Житомир.
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,
підозрюваного органами досудового слідства у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 ,
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , підозрюваному ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів та визначений розмір застави 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110240 гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено наявність об`єктивних, обґрунтованих ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Мотивує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для обрання виняткового запобіжного заходу та не спростована можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вказує, що ОСОБА_7 23.03.2016 року самостійно з`явився до старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області та 24.03.2016 року в судове засідання Корольовського районного суду міста Житомира, частково визнав вину, надав слідчому показання під час слідчого експерименту, не переховувався від органів досудового розслідування та суду, дотримувався процесуальних обов`язків у попередньому кримінальному провадженні, в якому відносно ОСОБА_7 не було застосовано будь-якого запобіжного заходу. Однак, зазначені обставини, слідчим суддею не були враховані.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_8 проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали судового провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників судового розгляду апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Пунктом 4 ч. 2 зазначеної статті передбачено, що тримання під вартою може бути застосоване до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя повинен перевірити наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, які можуть бути підставою обрання запобіжного заходу. Для цього суд повинен мати переконливі докази вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені законом, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належної поведінки.
Зазначених вимог закону слідчий суддя загалом дотримався.
З матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 08.12.2015 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки 10 місяців.
Згідно матеріалів судового провадження наданих прокурором, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України, які відносяться до тяжких і особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та від 7 до 12 років.
Обираючи запобіжний захід, враховуючи особу підозрюваного, обставини вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов правильного висновку, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що вказав в ухвалі.
З матеріалів судового провадження апеляційний суд встановив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи особу підозрюваного, його негативну характеристику, оскільки він підозрюється у вчиненні протягом короткого проміжку часу ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за попередньою змовою групою осіб.
Тому, апеляційний суд вважає, що на початковій стадії досудового слідства, не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 23.03.2016 року самостійно з`явився до старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області, що він 24.03.2016 року прийшов в судове засідання Корольовського районного суду, частково визнав свою вину, не переховувався від органів досудового розслідування та суду, дотримувався процесуальних обов`язків у попередньому кримінальному провадженні, в якому відносно нього не було застосовано будь-якого запобіжного заходу.
За наведених обставин, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Житомирської області: