Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
10 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000370 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Млинів Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно із вироком Дубенського міськрайонного суду від 14 березня 2016 року ОСОБА_5 20 січня 2014 року близько 13.00 год, перебуваючи поблизу кафе-бару Альт, що на вул. Свободи в м. Дубно Рівненської області, шляхом обману повторно заволодів мобільним телефоном марки IPHONE 3GS вартістю 874,95 грн, належним ОСОБА_9

5 травня 2015 року біля 02.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись на території господарства, яке розташоване на вул. Павлюченка 22 в м. Дубно, скориставшись відсутністю нагляду з боку власника, проник до господарської будівлі, звідки таємно викрав автозапчастини до автомобіля марки Фіат-Темпра та металеві труби на загальну суму 17265,52 грн, які належать ОСОБА_10

7 травня 2015 року близько 01.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства, розташованого на АДРЕСА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , таємно викрали металевий тельфер, належний ОСОБА_11 , заподіявши шкоду на суму 3000 грн.

Вироком суду ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України на один рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання - чотири роки позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 20 липня 2015 року, остаточне покарання призначено - чотири роки і шість місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 враховано з 21 травня 2015 року моменту затримання за попереднім вироком.

ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 30 липня 2015 року, остаточне покарання призначено - чотири роки і три місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в три роки та покладенням обовязків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.
Судом вирішено питання щодо речового доказу у справі.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечуючи доведеності своєї вини у вчинених злочинах та правильності кваліфікації дій, просить з врахуванням його щирого розкаяння пом`якшити призначене судом покарання до чотирьох років і трьох місяців позбавлення волі.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги та клопотання щодо зарахування в строк покарання перебування у попередньому увязненні, захисника - адвоката ОСОБА_8 , який просить задовольнити апеляційну скаргу підзахисного, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, розглянутих в судовому засіданні, яким дана правильна юридична оцінка, і є обґрунтованим, що не заперечується в апеляційній скарзі самим апелянтом і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

При обранні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо врахування ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, а також розяснень що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і тяжкості наслідків, що настали.

Зокрема, врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, віднесених до злочинів середньої тяжкості та тяжких, особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, і за скоєння тяжких корисливих злочинів, та негативно характеризується за місцем проживання ( т. 1 а.с. 67-68. т.2 а. с. 135-136,139-140, 147, 155), обставини, що помякшують покарання - щире каяття та сприяння в розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_5 за скоєне покарання в межах закону.

Правомірно, виходячи з розяснень п. 25 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків, судом призначено ОСОБА_5 і остаточне покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим і підстав для його зміни та помякшення ОСОБА_5 покарання не вбачає.

Разом із тим, беручи до уваги положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, що вступив в дію 24.12.2015 року, і яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати його попереднє ув`язнення, повязане з проведенням досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, з 28 травня 2015 року до 11 червня 2015 року та з 17 січня 2016 року - моменту прибуття в Рівненський слідчий ізолятор до дати проголошення ухвали із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Зарахувати ОСОБА_5 , відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання його попереднє увязнення з 28.05.2015 року по 11.06.2015 року та з 17.01.2016 року по 10.05.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3