Вирок
Іменем України
26.05.2016 м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0001139 від 20.04.2014р. (1-кп/465/279/14) об`єднане з кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за № від 05.02.2014р. (1кп/465/320/14) із присвоєнням № 1кп/465/279/14 (справа №465/4700-14-к)

по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця

та жителя

АДРЕСА_1 , неодруженого

непрацюючого, раніше неодноразово судимого,

останній раз 18.03.2010р. Яворівським районним

судом Львівської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3

ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 4

років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України, -

по обвинуваченню ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,громадянки України, уродженки та

жительниці

АДРЕСА_2 , неодруженої

непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 маючи непогашену судимість за відкрите викрадення та крадіжку чужого майна, 05 лютого 2014 року, близько 16 год. 30 хв., діючи повторно, маючи намір на крадіжку чужого майна та особистого збагачення, знаходячись поблизу кафе-бару «Затишок», яке знаходиться в м.Новояворівськ по вул.І. Мазепи Яворівського району Львівської області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, умисно з корисливих мотивів, розбив шибу вікна в автомобілі марки «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , звідки таємно викрав пакет вартістю 2 гривні, в якому знаходились дві пачки кави «Lavazza» вартістю 30 гривень кожна на суму 60 гривень, чорну барсетку вартістю 500 гривень, гаманець вартістю 200 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 400 гривень та документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, посвідчення водія, карточку прикордонного руху, які були видані на ім`я ОСОБА_9 , банківські карточки, що належали та були в користуванні ОСОБА_9 , а всього викрав чужого майна ОСОБА_9 на загальну суму 1162 гривні, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд. Кримінальним правпорушенням потерпілому ОСОБА_9 заподіяно шкоду на загальну суму 1962 гривні, з яких 1162 гривні викрадене майно, 800 гривень вартість пошкодженого майна. Шкода не відшкодована.

Крім цього, 01 березня 2014 року ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи намір на крадіжку чужого майна задля особистого збагачення, знаходячись на території автомобільного сервісу, що м.Новояворівськ, вул.Степана Бандери, 23 Яворівського району, Львівської області, скориставшись тим, що працівники відволіклись, ремонтуючи автомобілі та не спостерігали за ним, через незачинені двері зайшов у приміщення роздягалки, де умисно з корисливих мотивів таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 7310» вартістю 500 гривень із стартовим пакетом «Київ стар» вартісnю 20 гривень та гроші в сумі 20 гривень, що належали на праві власності ОСОБА_10 , а всього викрав чуже майно на суму 540 гривень, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд. Кримінальним правопорушеням заподіяно шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 540 гривень. Мобільний телефон марки «Нокіа 7310» повернуто власнику потерпілому ОСОБА_10 . Невідшкодована матеріальна шкода становить 40 гривень.

Також ОСОБА_4 04 березня 2014 року близько близько 13-00 год., повторно, маючи умисел на крадіжку чужого майна з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, знаходячись на території автомобільного сервісу, що в АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що працівники відволіклись, ремонтуючи автомобілі та не спостерігали за ним, через незачинені двері зайшов через приміщення роздягалки, таємно викрав гроші в сумі 160 гривень, які на праві власності належали потерпілому ОСОБА_11 , після чого розпорядився коштами на власний розсуд. Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_11 заподіяну шкоду на суму 160 гривень. Шкода не відшкодована.

Окрім цього, 19 березня 2014 року близько 14-00 год., ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи намір щодо крадіжки чужого майна, знаходячись поблизу кафе бару «Онікс» по вул.Степана Бандери №30 в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_12 перебував у стані алкогольного сп`яніння, супроводжуючи його, умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, таємно викрав із кишені куртки гроші в сумі 450 гривень, мобільний телефон марки «LG» вартістю 900 гривень зі стартовим пакетом «Київ Стар» вартістю 20 гривень, зі стартовим пакетом «Лайф» вартістю 20 гривень, із коштами на рахунку в сумі 10 гривень, банківську кредитну карточку на ім`я ОСОБА_12 , перепустку на роботу на ім`я ОСОБА_12 , всього викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 1400 гривень, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд. Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_12 заподіяно матеріальну шкоду на суму 1400 гривень. Шкода не відшкодована.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 27 березня 2014 року приблизно об 10.30 год., діючи повторно, маючи намір на крадіжку чужого майна для особистого збагачення, знаходячись на автозупинці «Левада» в м.Яворів по вул.Левада №1 Львівської області, умисно, непомітно підійшов до потерпілої ОСОБА_13 , та з корисливих мотивів, таємно викрав із сумки ОСОБА_13 гаманець вартістю 100 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 500 гривень, 300 доларів США, що за курсом НБУ становить 3200 гривень та два золоті ланцюжки вартістю 1100 гривень кожний на суму 2200 гривень, а всього викрав чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_13 на загальну суму 6000 гривень, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд. Кримінальним правпорушенням потерпілій ОСОБА_13 заподіяно матеріальну шкоду на суму 6000 гривень. Шкода не відшкодована.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за вищевказаними епізодами кваліфіковано органом досудового рослідування за ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 21 березня 2014 року, приблизно об 18 год.30 хвилин, діючи повторно, маючи намір на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів - особистого збагачення, шляхом віджиму вікна, проник у приміщення будинку господарства потерпілого ОСОБА_14 , що в АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав електрокомпресор марки «Експерт CL-24L» вартістю 739 гривень, електродрель вартістю 350 гривень, болгарку вартістю 650 гривень із алмазним диском вартістю 150 гривень, електрорубанок вартістю 88 гривень, електропилу вартістю 450 гривень, що належать на праві власності потерпілому ОСОБА_14 , а всього викрав чуже майно на загальну суму 3139 гривень, якими згодом розпорядився на власний розсуд. Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_14 заподіяно матеріальну шкоду на суму 3139 гривень. Шкода не відшкодована.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, вчинив викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, поєднане з проникненням у житло.

Крім цього, ОСОБА_4 , 15 березня 2014 року, приблизно о 18 год.30 хв., перебуваючи на літній площадці кафе «Онікс» по вул.Степана Бандери №30 в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області, діючи повторно, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна та особистого збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_15 та скориставшись тим, що ОСОБА_15 перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак усвідомлював протиправні дії ОСОБА_4 , після чого умисно, з корисливих мотивів, відкрито витягнув з кишені куртки потерпілого ОСОБА_15 та заволодів мобільним телефоном марки «Київстар Блум» варістю 499 гривень із стартовим пакетом «Київстар» вартістю 10 гривень із картою пам`яті вартістю 45 гривень, із коштами на рахунку 4 гривні, які на праві власності належить ОСОБА_15 , а всього відкрито викрав чуже майно на загальну суму 558 гривень, після чого з місця скоєння злочину із викраденим втік. Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_15 заподіяно матеріальну шкоду на суму 499 гривень. Шкода не відшкодована.

В подальшому, ОСОБА_4 , 20.04.2014 року, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, по вул.Городоцька, 153 у м.Львові, підійшов до потрепілого ОСОБА_16 , та, представившись активістом самооборони м.Львова від «Правого Сектору», відкрито викрав в ОСОБА_16 два мобільні телефони: «Fly DS103D» ІМЕІ: НОМЕР_2 та телефон «LG КP-108» ІМЕІ: НОМЕР_3 , які вийняв з його кишені під час самовільного особистого обшуку, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 224 гривні. Вищевказані мобільні телефони передано на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_16 .

Окрім цього, 04.05.2014 року ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, по вул.Степана Бандери, у м.Львові, неподалік ломбарду «Скарбниця» підійшов до потерпілого ОСОБА_17 , 1965 р.н., та поваливши його на землю, відкрито викрав, вийнявши із задньої кишені джинсових штанів ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 709 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 709 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, оскільки ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальні правопорушення.

Крім цього, 08 березня 2014 року, приблизно об 23.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на пішохідній дорожці поблизу Новояворівської середньої школи №3 по вул.Шухевича в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, діючи повторно, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів задля особистого збагачення, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_5 , підійшли до потерпілого ОСОБА_18 та застосували до потерпілого насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, а саме штовхнувши ОСОБА_18 , з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_18 , обвинувачений ОСОБА_4 скрутив руки ОСОБА_18 та тримаючи потерпілого за руки, наносив удари ОСОБА_18 по спині, після чого ОСОБА_5 , також знаходячись біля потерпілого ОСОБА_18 , тримаючи його за руки та наносячи удари по спині потерпілого, умисно, з корисливих мотивів відкрито витягнула з кишені штанів потерпілого гроші в сумі 60 гривень, які належали ОСОБА_18 . В подальшому протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були припинені свідком ОСОБА_19 та ОСОБА_5 і ОСОБА_4 були доставлені свідком ОСОБА_19 та потерпілим ОСОБА_18 у відділення міліції.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Також, 03 березня 2014 року ухвалою Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про встановлення адіміністративного нагляду за особами, звільненими з місць ув`язнення» встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік, про що ОСОБА_4 був ознайомлений із встановленими йому обмеженнями у виді заборони виходи з місця проживання з 23.00 год. до 06.00 год., заборони виїзду за межі Яворівського району, заборони перебувати в місцях, де спиртні напої продаються на розлив та зобов`язано з`являтися в Яворівський РВ ГУМВСУ у Львівській області кожної першої неділі місяця на реєстрацію. ОСОБА_20 , маючи умисел та спеціальну мету ухилитись від адміністративного нагляду, 01.04.2014 року самовільно залишив постійне місце проживання, що в АДРЕСА_1 без відома Яворівського РВ ГУМВСУ у Львівській області, а також згідно листка контролю за дотриманням установлених обмежень дій піднаглядним. ОСОБА_4 01.04.2014 року об 23 год.20 хв., 05.04.2014 року об 23 год.10 хв., 11.04.2014 року об 23год.15хв., 16.04.2014 р. об 23.30 хв. був відсутній за місцем проживання, виїхав за межі районі і в послідуючому не з`явився на реєстрацію в Яворівський РВ ГУ МВСУ у Львівській області згідно реєстраціного листка 06.04.2014р.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.395 КК України, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 08 березня 2014 року, приблизно об 23.00 год., знаходячись на пішохідній доріжці поблизу Новояворівської середньої школи №3 по вул.Шухевича в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна задля особистого збагачення, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_4 , підійшли до ОСОБА_18 , та застосували до потерпілого насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, а саме: штовхнувши ОСОБА_18 , з метою заволодіння його майном, обвинувачений ОСОБА_4 скрутив руки ОСОБА_18 та тримаючи потерпілого за руки, наносив удари ОСОБА_18 по спині, після чого ОСОБА_5 , також знаходячись біля потерпілого ОСОБА_18 , тримаючи його за руки та наносячи удари по спині потерпілого, умисно, з корисливих мотивів відкрито витягнула з кишені штанів потерпілого гроші в сумі 60 гривень, які належали ОСОБА_18 . В подальшому протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були припинені свідком ОСОБА_19 та ОСОБА_5 і ОСОБА_4 були доставлені свідком ОСОБА_19 та потерпілим ОСОБА_18 у відділення міліції.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 , яка своїми діями вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України за всіма епізодами кримінальних правопорушень, щиро розкаявся, крім епізоду, який мав місце 08 березня 2014 р., кваліфікованого за ч.2 ст.186 КК України за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_5 . По епізоду від 08 березня 2014р. обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав, просив його виправдати.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_21 підтвердив обставини кримінального правопорушення по епізоду таємного викрадення його майна ОСОБА_4 21 березня 2014 року. Зокрема пояснив, що було викрадено майно компресор, електродель, електрорубанок, болгарка, електроплита за адресою - АДРЕСА_3 з приміщення будинку. Вікно було закрито, забито цвяхами, скло не було розбито. На рамі був слід від взуття. Із викраденого майна нічого не знайдено та не повернуто. Цивільного позову потерпілий ОСОБА_21 не пред`являв. Щодо міри покарання обвинуваченого ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_22 надав покази в судовому засіданні, що 04 березня 2014 р. у роздягалці, що на території автомобільного сервісу за адресою АДРЕСА_4 з джинсів його штанів було викрадено 170 гривень. Обвинувачений був встановлений після перегляду відео на камері спостереження. Цивільний позов потерпілий не пред`являв, кошти йому не відшкодовані. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає. Щодо міри покарання просить обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин.

Потерпілий ОСОБА_12 надав покази в судовому засіданні, відповідно до яких 19 березня 2014 року близько 16-00 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля бару бару «Онікс», що в м.Новояворівськ, зустрів обвинуваченого ОСОБА_4 , з яким він зайшов у бар та поставив йому 50 грам горілки. Після цього потерпілий та обвинувачений вийшли з бару. На вулиці потерпілий ОСОБА_12 помітив, що у нього з кишені куртки пропали кошти в сумі 450 гривень, телефон, перепустка на роботу на ім`я ОСОБА_23 . Цивільний позов ОСОБА_12 не пред`являв, заначив, що прощає обвинуваченого ОСОБА_4 . Щодо міри покарання просить обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованих злочинів за ст.395, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.186 КК України, крім епізоду 08.03.2014р., кваліфікованого за ч.2 ст.186 КК України за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_5 , повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, а також показами потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 . Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви в добровільності та істинності їх позицій відсутні. Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінальних правопорушень за ст.395, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.186 КК України, крім епізоду 08.03.2014р. за ч.2 ст.186 КК України за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_5 , та визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , покази потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, з кваліфікуючими ознаками повторності, з проникненням у житло, інше приміщення, у відкритому викраденні чужого майна, з кваліфікуючими ознаками повторності і дії підсудного правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України за епізодами, що мали місце 05.02.2014р., 01.03.2014р., 04.03.2014р., 19.03.2014р., 27.03.2014р., 21.03.2014р., 15.03.2014р., 20.04.2014р., 04.05.2014р., оскільки ОСОБА_4 скоїв викрадення чужого майна (крадіжку), повторно; викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане із проникненням у житло; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно.

Враховуючи визнання вини ОСОБА_4 , суд вважає також доведено вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, оскільки ОСОБА_4 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Заслухавши покази обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 , невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , дослідивши докази, надані стороною обвинувачення та які містяться в матеріалах кримінального провадження, заслухавши заперечення сторони захисту, яка вважає недопустимими докази сторони обвинувачення та просить виправдати обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за епізодом 08.03.2014р. за ч.2 ст.186 КК України за недоведеністю вчинення обвинуваченими інкримінованого їм правопорушення, надавши правову оцінку доказам щодо їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.186 КК України за епізодом 08.03.2014р., повністю доведена такими доказами.

Будучи допитаним у судовому засіданні 04.12.2014р., потерпілий ОСОБА_18 надав покази, що 08 березня 2013 р. він разом із свідками ОСОБА_24 та ОСОБА_25 пішли в кафе на піцу, звідки вийшли об 22-00 год. та пішли гуляти. Біля школи потерпілий зустрів обвинуваченого ОСОБА_4 , який напав на нього та почав бити по обличчю. Обвинувачена ОСОБА_5 стояла збоку. При цьому потерпілий зазначає, що він був в стані алкогольного сп`яніння, більше нічого не пам`ятає. Згідно з показами потерпілого ОСОБА_18 в райввіділі міліції його не попереджали про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. Він подав заяву та не читав що там було написано, просто підписався і пішов. Потерпілий ОСОБА_18 зазначив, що під час конфлікту мав 200 гривень, після конфлікту грошей не було. На запитання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 потерпілий відповів, що під час бійки могло і не бути грошей, силою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нічого не забирали. Свідок взяв потерпілого за руку і завів в міліцію. ОСОБА_4 привели в правоохоронні органи ввечері. Потерпілий не мав бажання йти в міліцію. Претензій потерпілий до ОСОБА_5 немає. На запитання головуючої потерпілий відповів, що ОСОБА_5 за руку ОСОБА_18 не тримала, також вдарила його по обличчю. Потерпілий не знає, що від нього хотіли. Потерпілий ОСОБА_18 також пояснив, що в міліції підписався під неправдивою заявою, яку написав працівник міліції. Протокол прийняття заяви про вчинення злочину напевно писався з його слів, він нічого не розказував, підписався і пішов додому.

Будучи допитаною в присутності законного представника в судовому засіданні, неповнолітній свідок ОСОБА_25 пояснила, що ОСОБА_5 це мама її однокласниці. 8 березня 2014 року вона разом зі своїм рідним братом ОСОБА_24 та потерпілим ОСОБА_18 ходили в піцерію, замовляли морозиво і соки. За замовлення розраховувався ОСОБА_18 ,. в якого було 260 гривень. Після піцерії, повертаючись додому, до них підійшла ОСОБА_5 і почала до них чіплятись. ОСОБА_5 із ОСОБА_4 запитували ОСОБА_18 чи є у нього гроші. Свідок ОСОБА_25 пояснила в судовому засіданні, що гроші в ОСОБА_18 витягнула обвинувачена ОСОБА_5 із задньої правої кишені. При цьому свідок ОСОБА_25 знаходилась на відстані двох метрів від ОСОБА_5 . Обвинувачена ОСОБА_5 вдарила ОСОБА_18 в бік та забрала в Павлиська 60 гривень. ОСОБА_4 тримав ОСОБА_18 , коли ОСОБА_5 шукала по кишенях. Більше свідків цієї ситуації не було. Відповідаючи на запитання захисника ОСОБА_6 свідок відповіла, що про те, що в ОСОБА_18 забрали саме 60 гривень вона знає від брата, до якого на наступний день зателефонував ОСОБА_18 і повідомив про це. Коли ОСОБА_5 і ОСОБА_26 почали до них чіплятись, свідок ОСОБА_25 разом з братом ОСОБА_24 втекли додому. На запитання головуючої свідок ОСОБА_25 відповіла, що ОСОБА_18 запрошував її разом з братом ще кудись піти і казав, що в нього в одній кишені 60 гривень. Як ОСОБА_5 витягувала гроші в ОСОБА_18 свідок ОСОБА_25 бачила. Коли ж вона з братом перейшла дорогу, не бачила що було далі. На запитання захисника ОСОБА_8 свідок ОСОБА_25 відповіла, що ОСОБА_5 спочатку дивилася по кишенях її брата ОСОБА_24 , але в її брата нічого не було, і ОСОБА_5 відпустила його. Коли свідка з братом відпустили, вони перейшли дорогу, свідок ОСОБА_25 оглянулась і побачила як ОСОБА_5 витягує 60 гривень з кишені ОСОБА_18 . Також свідок ОСОБА_25 пояснила, що ОСОБА_5 приходила до них додому і казала, щоб вони мовчали і казали що нічого не бачили. Пізніше ОСОБА_5 телефонувала брату ОСОБА_24 , погрожуючи, що брата викине з балкона, а свідка ОСОБА_27 поріже ножем. З приводу погроз свідок ОСОБА_25 не зверталась, в судові засіданні не з`являлись, тому що боялись погроз.

Будучи допитаним в судовому засіданні 19.03.2015р. свідок ОСОБА_24 надав покази, що 08.03.2014р. об 21-00 год. він та його сестра ОСОБА_25 зустрілися із ОСОБА_18 та ходили в піцерію, де замовили дві піци, 2 безалкогольних пива та бермікси, що що заплатили 140 гривень. Залишилось 60 гривень, які ОСОБА_18 поклав в кишеню штанів. Коли вийшли з піцерії, по дорозі додому, вони зустріли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка схопила ОСОБА_18 та забрала в нього 60 гривень. На запитання прокурора свідок ОСОБА_24 відповів, що він чітко бачив, як ОСОБА_28 витягнула в ОСОБА_18 гроші. ОСОБА_4 при цьому ОСОБА_18 тримав. ОСОБА_5 била ОСОБА_18 . На запитання захисника ОСОБА_8 свідок ОСОБА_24 відповів, що йому стало погано від пива та піци. Коли почалася суперечка був ще мужчина, який стояв від них на відстані 20 метрів. Коли почалася суперечка ОСОБА_5 відштовхнула ОСОБА_24 і ОСОБА_24 впав. Мужчина, який стояв на відстані за всім цим спостерігав, а потім підійшов, але свідок ОСОБА_24 із сестрою ОСОБА_25 вже пішли. Свідок ОСОБА_24 також зазначив, що ОСОБА_5 штовхнула ОСОБА_24 вже після того, як забрали гроші у ОСОБА_18 . ОСОБА_5 витягнула гроші двома пальцями із задньої правої кишині і поклала собі в кишеню курточки. Свідок ОСОБА_24 на запитання захисника ОСОБА_8 відповів, що коли ОСОБА_5 витягувала гроші, засвітився ліхтар.

Будучи допитаним в судовому засіданні 26.08.2015р. свідок ОСОБА_19 надав покази, що 08.03.2014р. він повертався додому близько 23.00 год. та почув крики про допомогу біля школи. Коли свідок підійшов ближче, то побачив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тримали хлопця і били його по спині. Коли свідок їх розбороняв, збоку стояли ще якісь хлопці, але вони не втручались. Про гроші свідку нічого не відомо, але він чув від потерпілого ОСОБА_18 , що в нього пропали гроші. Потерпілий ОСОБА_18 допоміг свідку ОСОБА_19 доставити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відділення міліції. Відділення міліції було закрите, до них підійшли три особи із самооборони. Свідок бачив, що у потерпілого ОСОБА_18 були заломлені руки дозаду, він був нахилений головою донизу та його били по спині. У свідка склалося враження, що лазили по кишенях. У відділенні міліції обвинуваченим та потерпілому сказали все викласти з кишень, грошей ні в кого не було.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України по епізоду 08.03.2014р. не визнав, від дачі показів відмовився.

Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи допитаною в судовому засіданні 10.12.2015р., надала покази, що 8.03.2014р. вона вживала вино вдома з братом. Коли вона зустрілася з потерпілим ОСОБА_18 , з ним було ще двоє людей. ОСОБА_18 вона ударів не наносила, грошей не просила. ОСОБА_4 просто стояв, нічого не говорив, нікого не тримав і не бив, руки також не викручували.

Надаючи оцінку доказам щодо кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України за епізодом від 08.03.2014р., суд відкидає покази, надані в судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_5 та ОСОБА_18 , оскільки вони є непослідовними та спростовуються іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме показами свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , які бачили факт застосування насильства до потерпілого ОСОБА_18 з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою заволодіння грішми потерпілого, а саме нанесення побоїв, тримання за руки, а також сам факт відкритого викрадення ОСОБА_5 коштів потерпілого, який мав місце до того часу, коли підійшов свідок ОСОБА_19 . Покази ОСОБА_5 , що вона не наносила побоїв потерпілому спростовуються показами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , та і самого потерпілого ОСОБА_18 , який пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 вдарили його по обличчю. Суд також бере до уваги факт погроз зі сторони ОСОБА_5 щодо свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_25 з метою примусити їх не надавати свідчення у даній справі чи надання неправдивих свідчень. Суд немає підстав не довіряти показам свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , оскільки вони є послідовними, співставляються одні з одними та з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, в т.ч. з показами свідка ОСОБА_19 , а також Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_18 та протоколом огляду місця події від 15.04.2014р.

Щодо твердження сторони захисту, що у райвідділі міліції, при огляді обвинувачених та потерпілого не було виявлено грошей, то вказаний факт не спростовує факту відкритого викрадення грошей у потерпілого, оскільки як вбачається із показів потерпілого ОСОБА_19 , обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 протягом тривалого часу стояли біля відділення міліції, який було зачинено, а отже мали час та змогу заховати вказані гроші чи вчинити інші дії з вказаними грішми.

Вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення за епізодом від 08.03.2014р., передбаченого ч.2 ст.186 КК України, крім показів свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 доводиться іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні - документами, які були досліджені в судовому засіданні Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення , відповідно до до якого від ОСОБА_18 надійшла заява про те, що 08.03.2014р. об 21год. 30 хв. у а м.Новояворівську по вул.Шухевича (біля ЗСШ №3) ОСОБА_18 проходив зі своєю дівчиною на ім`я ОСОБА_30 і братом ОСОБА_31 . До ОСОБА_18 підбігло двоє невідомих осіб, один з яких підбіг та скрутив йому руки, а другий почав пхати руки йому по кишенях, в результаті чого із задньої кишені викрав гроші в сумі 60 грн. (а.с.132), протоколом огляду місця події від 15.04.2014р. за підписом ОСОБА_18 в присутності понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , відповідно до якого ОСОБА_18 вказав на місце, де невідомі особи 08.03.2014р., скориставшись його безпорадним станом заволоділи коштами в сумі 60 гривень.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення по епізоду 08.03.2014р., оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення по епізоду 08.03.2014р. та її дії правильного кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, оскільки ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Суд не вбачає підстав для виправдання ОСОБА_34 та ОСОБА_5 за злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України по епізоду від 08.03.2014р.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.66 КК України, за злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 України, ч.2 ст.186 КК України, крім епізоду від 08.03.2014р., ст.395 КК України визнання вини та щире каяття.

Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України суд визнає пом`якшуючою покарання обставину стан здоров`я ОСОБА_4 , який відповідно до акту судово-психіатричного експерта №99 від 09.07.2014р. в період інкримінованих йому дій виявляв легку розумову відсталість в ступені помірно-вираженої дебільності, не повною мірою був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, при призначенні покарань за злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України.

Судом встановлено обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (епізод від 20.04.2014р. потерпілий ОСОБА_16 , що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції від 20.04.2014р.

Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України суд визнає пом`якшуючою покарання ОСОБА_5 обставину наявність у неї на утриманні неповнолітньої дочки - ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Судом не встановлено обставин, як обтяжують покарання ОСОБА_5 . В матеріалах справи відсутні допустимі докази щодо перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, підтверджені висновком щодо результату медичного огляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжких злочинів, значну кількість епізодів, особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимий, на стан виправлення не став, на обліку в кабінеті психіатра та в нарколога не числиться (а.с.106), згідно з характеристикою за місцем реєстрації не проживає, а тому інформацією Старичівська сільська Рада щодо ОСОБА_4 не володіє (а.с.107), обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, які наведені вище.

З врахуванням вищенаведених обставин та особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що для виправлення винної особи та попередження нею нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей доведених злочинів, за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуючи принцип часткового складання призначених покарань відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до тяжкого, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, перебуває на обліку в кабінеті психіатра з 1993 р., в нарколога не числиться (т.3 а.с.93), відповідно до акту судово-психіатричного експерта №329 від 16.06.2014р. психічними захворюваннями не страждає, виявляє розумову відсталість в ступені легкої дебільності, вираженість наявних психічних порушень не досягає рівня психічного захворювання чи недоумства і не позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, (т.3 а.с.114-115) за місцем проживання характеризується позитивно (т.3 а.с.95), обставину, що пом`якшують покарання наявність на утриманні неповнолітньої доньки, відсутність обтяжуючих обставин.

З врахуванням вищенаведених обставин та особи обвинуваченої, суд доходить висновку, про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_5 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст186 КК України у виді позбавлення волі та із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку, без покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, яке на думку суду необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільні позови у справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення товарознавчої експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Речові докази відповідно до вимог ст.100 КПК України повернути власникам.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, 70,72,75 КК України суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України та обрати покарання у виді:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти років) позбавлення волі;

- за ст.395 КК України у виді арешту на строк 6 (шість місяців )

Відповідно до ст.72 КК України перевести 6 (шість місяців) арешту у 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08.05.2014р. з моменту застосування да нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням 1 (одного року) іспитового строку без покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 294,84 гривень (двісті дев`яносто чотири гривні 84 коп.) процесуальних витрат на проведення товарознавчої експертизи в користь держави.

Речові докази: Два мобільні телефони, а саме «Fly DS103D» ІМЕІ: НОМЕР_2 та телефон «LG KP-108» ІМЕІ: НОМЕР_4 залишити у власності потерпілого ОСОБА_16 ; вилучену протоколом огляду місця події від 28.03.2014р. банківську картку повернути потерпілому - ОСОБА_12 ; мобільний телефон марки «Нокіа731» залишити у власності потерпілого ОСОБА_10 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1