печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 30.10.2015р. про закриття кримінального провадження № 0001173, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 282 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 30.10.2015р. про закриття кримінального провадження № 0001173, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 282 КК України.

Вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження прийнята незаконно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, слідчим не з`ясовані всі обставини правопорушення, з приводу чого просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні заявник подану скаргу підтримав з викладених в ній підстав, просив скаргу задовольнити.

Слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , незважаючи не попередні виклики та направлені запити про витребування матеріалів кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, про день час та місце проведення судового розгляду повідомлений, поважності причин неявки суду не представив, матеріали закритого кримінального провадження не надав. Відповідно до вимог ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, та відсутність матеріалів кримінального провадження при наявності оскаржуваної постанови та представлених суду заявником документів, не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження на підставі наданих заявником доказів та матеріалів.

Заслухавши пояснення заявника в обґрунтування доводів та вимог скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури міста Києва здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001173 від 20.10.2015 за заявою ОСОБА_3 щодо вчинення кримінального правопорушення слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , а саме невиконання рішення суду.

Вказані в заяві ОСОБА_3 відомості на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2015 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2015 за № 0001173 за ч. 2 ст. 382 КК України та розпочато досудове розслідування.

Так в своїй постанові про закриття кримінального провадження зазначає, що вивченням обставин викладених у зверненні ОСОБА_3 встановлено, що слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , будучи слідчим у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.06.2014 не виконав ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 28.08.2015 № 757/23454/14-к щодо вчинення дій відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України відносно ОСОБА_3 , яка надійшла до виконання слідчому Гагачу В.А

При прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_4 зазначив, що при дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0000693 від 16.06.2014 встановлено, що 18.09.2014 слідчий ОСОБА_5 листом № 693-вих14 повідомив ОСОБА_3 , про те, що останнього визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.06.2014 та у додаток до листа було направлено відповідну пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Таким чином, як вважає слідчий ОСОБА_4 , слідчим ОСОБА_5 було вжито заходів та виконано ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 28.08.2015 № 757/23454/14-к.

30.10.2015 року слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_4 за результатом проведеного досудового розслідування прийняв рішення про закриття кримінального провадження №0001173 від 20.10.2015р. у зв`язку із відсутністю в діях слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

На обґрунтування прийнятого рішення слідчим в постанові зазначено, що у відповідності до диспозиції ст. 382 КК України кримінальна відповідальність настає у разі умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Також слідчим у постанові про закриття кримінального провадження наведено текст ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено перелік документів, які визнаються виконавчими документами за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою, та ст. 75 цього Закону, якою визначено загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Аналізуючи зазначені норми закону слідчий ОСОБА_4 прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 відповідно до даних представленої ним заяви про злочин з боку слідчого ОСОБА_5 від 05.03.2015 та доданих до неї матеріалів до органів виконавчої служби України з приводу виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 28.08.2015 у кримінальному провадженні № 757/23454/ 14-к не звертався, то підстав для притягнення слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не має.

Одночасно на обґрунтування своєї позиції слідчим ОСОБА_4 також зазначено, що на момент винесення постанови про закриття кримінального провадження на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2015р. у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України ОСОБА_3 особисто вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Відтак слідчий прийшов до висновку про те, що в ході досудового розслідування не здобуто достатніх даних які б підтверджували, що в діях слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим взагалі не проведено досудове розслідування, жодних слідчих дій направлених на перевірку викладених обставин в заяві про вчинення кримінального правопорушення не вчинено, зокрема слідчим не допитано слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , не досліджено лист від 18.09.2014 слідчого ОСОБА_5 № 693-вих14 про повідомлення ОСОБА_3 , про те, що останнього визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.06.2014, не встановлено чи отриманий цей лист ОСОБА_3 через органи поштового зв`язку або особисто, оскільки заявник посилається на те, що зазначеного листа він взагалі не отримував та будь-яких пам`яток про процесуальні права потерпілого йому в рамках кримінального провадження № 0000693 від 16.06.2014 йому не вручалося, що в свої постанові слідчий не спростував відповідними доказами.

Також не досліджено ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 28.08.2015 № 757/23454/14-к щодо зобов`язання вчинення дій слідчим ОСОБА_6 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України відносно ОСОБА_3 , взагалі не встановлено дату отримання зазначеної ухвали слідчим ОСОБА_6 ,та які дії вчинив останній після отримання ухвали та чи виконав він належним чином ті дії які, його було зобов`язано вчинити в ухвалі слідчого судді.

За даними оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження та наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_3 останній за обставинами поданої ним заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 282 КК України слідчим ОСОБА_7 не допитувався, будь які слідчі дії, за матеріалами досудового розслідування взагалі слідчим при розгляді заяви ОСОБА_3 не проводились.

Крім того, слідчий суддя також звертає увагу на ту обставину, що слідчий при винесенні постанови про закриття кримінального провадження необґрунтовано посилається на вимоги Закону України «Про виконавче провадження», який регулює порядок примусового виконання рішень судів, ухвалених в цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних справах, при цьому не розповсюджується на правовідносини щодо виконання ухвал слідчих суддів, винесених на стадії досудового розслідування. Такі правовідносини безпосередньо регулюються відповідними нормами КПК України. Зокрема, розгляду скарг на дії та бездіяльність посадових осіб правоохоронних органів регулюються положеннями КПК України, де прямо передбачений обов`язок відповідних посадових осіб правоохоронних органів вчинення дій щодо виконання ухвали слідчого судді відповідно до ст. 307 КПК України.

Також слідчим, як про це зазначено в судовому засіданні заявником ОСОБА_3 , не розглянуті клопотання заявника про проведення окремих слідчих дій по вказаному кримінальному провадженню, які заявником представлялись органу досудового розслідування, та про вчинення яких в постанові про закриття кримінального провадження слідчим оцінка доводів заявника не надана. .

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Проте, закриваючи кримінальне провадження з реабілітуючих підстав, орган досудового розслідування зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, оскільки в обґрунтування прийнятого рішення лише коротко зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні фактичні дані, які вказують на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Зважаючи на викладені обставини вчинення ймовірного кримінального правопорушення, органу досудового розслідування належало провести всебічне та ефективне досудове розслідування, в ході якого з`ясувати дійсні факти вчинення кримінального правопорушення по всім викладеним заявником обставинам, перевірити твердження заявника шляхом допиту інших осіб, на яких він посилається в своїх поясненнях, здійснити інші перевірочні та слідчі дії, направлені на виконання завдань кримінального судочинства.

Крім того, невмотивованість оскаржуваної постанови також пов`язана з тим, що в ній не зазначено який елемент складу кримінального правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона чи суб`єкт виключає вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає собою закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Оскільки в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України постанова слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 30.10.2015р. про закриття кримінального провадження № 0001173, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2015р., підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 30.10.2015р. про закриття кримінального провадження № 0001173, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2015р., задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 30.10.2015р. про закриття кримінального провадження № 0001173, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2015р., скасувати, зобов`язавши слідчого відновити досудове розслідування і провести досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1