Дата документу Справа № 322/753/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/136/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 322/753/14-к
Категорія: ст. 289 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарська Новосибірської області Російської Федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 /а.п. 195-196/, в якій просить вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05.10.2015 року щодо нього /а.п. 189-190/ скасувати та закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, вважаючи, що суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку здобутим доказам, деяким доказам взагалі не дав оцінки, а деякі докази проігнорував.

В обґрунтування скарги апелянт послався на наступні обставини:

- суд відмовив у задоволенні його клопотання про допит свідків, яким відомо про обставини справи;

- суд не звернув уваги на те, що на процесуальних документах від 10.03.2015 року стоїть не його підпис, а висновок експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області про розмір матеріальної шкоди не міг бути складений 09.03.2015 року, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України та ст. 67 КЗпП України, 09.03.2015 року для державних установ був вихідним днем.

Також обвинувачений зазначив, що не погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки ані під час досудового розслідування, ані у суді, не знайшлося підтвердження того, що він незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_10 , що його дії були вчинені умисно, що його метою було протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у ОСОБА_11 всупереч його волі, а саме:

- 02.09.2014 року він вдруге поїхав на зазначеному у вироку автомобілі до магазину в особових справах, але з дозволу ОСОБА_11 , який не заперечував проти цього, доказом чого є те, що ОСОБА_11 забрав у нього ключі від автомобіля та залишив технічний паспорт в автомобілі, при цьому будь-яких заперечень проти того, щоб він з`їздив до магазину та придбав ще алкогольних напоїв для сумісного вживання, він від ОСОБА_11 не отримав, а з самим власником автомобіля він взагалі не знайомий, так як вважав власником ОСОБА_11 ;

- у своїх показаннях ОСОБА_11 взагалі не зазначає, що разом з ними їздив ще й свідок ОСОБА_12 , який також вживав алкогольні напої та у судовому засіданні тричі змінював свої показання 07.07.2015 року, 22.07.2015 року, а також 24.09.2015 року, в якому пояснив, що після повернення з магазину він (обвинувачений) взагалі не запитував у ОСОБА_11 вдруге поїхати на автомобілі ще будь-куди;

- ОСОБА_11 у суді пояснив, що знає його (обвинуваченого) тривалий час, тому довірив йому автомобіль для поїздки.

У запереченнях прокурор просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок щодо нього без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

У запереченнях представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 вважає апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою, у зв`язку з чим просить оскаржуваний вирок, як законний, залишити без змін, вважаючи, що висновки суду щодо обраного ОСОБА_7 покарання відповідають дійсності й ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до шести років позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено початок строку відбування обвинуваченим покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та виконувати його самостійно, окремо від вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволений частково та постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, 78 891,74 грн.; у рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн., в задоволенні решти позову відмовлено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 1 843,20 грн.

Вирішена доля речового доказу на підставі ст. 100 КПК України.

У вироку також зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий:

- 19.11.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Згідно з вироком, 02 вересня 2014 року, близько 13.00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння автомобілем марки «Renault» модель «Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, власником якого є ОСОБА_10 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_11 , який на той час був володільцем вказаного авто та спав у будинку на території вказаного вище володіння, взяв ключі від автомобіля та незаконно заволодів автомобілем марки «Renault» модель «Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, на якому зник у напрямку смт Новомиколаївки Новомиколаївського району Запорізької області, та дорогою до вказаного населеного пункту, не впоравшись з керуванням на відстані близько 1 600 метрів до дорожнього знаку «Новомиколаївка», з`їхав на прилегле до автодороги сільськогосподарське поле, пошкодивши при цьому автомобіль марки «Renault» модель «Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, завдавши потерпілому ОСОБА_10 значну матеріальну шкоду на суму 78 891,74 грн.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, яку просить задовольнити, вирок скасувати та закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину; прокурора, потерпілого та його представника з запереченнями проти доводів та вимог апеляційної скарги; вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до норм ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення підлягає безумовному скасуванню, якщо під час здійснення судового провадження буде допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі здійснення судового провадження за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою (п.4).

Нормами ст.319 КПК України закріплено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суду.

Під час судового розгляду суддя, який провів підготовче судове засідання, призначив судовий розгляд, визначив, відповідно до вимог ст.315 КПК України, коло свідків, які підлягали виклику в судове засідання, провів судовий розгляд, був замінений на іншого суддю.

Новий суддя розпочав судовий розгляд спочатку, однак не викликав і не допитав свідків, визначених під час підготовчого судового засідання, не надав можливості обвинуваченому до початку судового розгляду з метою захисту від висунутого йому обвинувачення заявити клопотання про допит додаткових свідків, про що зазначено в апеляційній скарзі і що підтверджується змістом журналу та інформацією на технічному носії судових засідань, у тому числі судового засідання від 07.09.2015 року.

Як зазначив обвинувачений під час апеляційного розгляду, саме ці обставини спонукали його заявити в судовому засіданні про необхідність залучення захисника. Однак, суд це питання залишив поза своєю увагою, його думку не з`ясував і остаточне рішення не прийняв, чим порушив його право на захист.

Колегія суддів погоджується з позицією обвинуваченого в цій частині і доходить висновку, що суд здійснив провадження без дотримання такої загальної засади, як забезпечення права на захист, яка, у тому числі з іншими, полягає в можливості користуватися обвинуваченим правовою допомогою захисника, участь якого згідно із заявою обвинуваченого, зафіксованою на технічному носії судового засідання від 07.09.2015 року, була у цьому випадку обов`язковою.

Допущені судом порушення колегія суддів вважає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, в якій ставиться питання про скасування вироку у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу висунутого йому обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з обвинувальним актом, який затверджений і підписаний прокурором без дотримання вимог ст.ст.36, 37 КПК України, потерпілим визнаний ОСОБА_10 . З цим погодився і суд, виходячи зі змісту вироку.

При цьому, в об`ємі висунутого обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено, що власником автомобіля марки «Renault», модель «Kangoo» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, є ОСОБА_10 , а володільцем зазначеного автомобіля на час подій є ОСОБА_11 .

Цим обставинам, які не містять повної інформації, є суперечливими по своїй суті і впливають на оцінку дій обвинуваченого, суд належної оцінки, як під час підготовчого судового засідання, так і під час судового розгляду, не надав і у вироку, без посилання на відповідні докази та їх оцінку, визнав їх доведеними.

Також суд не надав належної оцінки тому, що в обвинувальному акті потерпілим заявлений цивільний позов на матеріальні збитки в сумі 93 376 грн. 40 коп., що не узгоджується з обвинуваченням і виходить за його межі, а тому підлягало визначенню до початку судового розгляду.

Наведені обставити також негативно вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого по провадженню обвинувального вироку, який підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у тому ж суді першої інстанції в іншому його складі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05.10.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому його складі.
Кримінальне провадження повернути Новомиколаївському районному суду Запорізької області на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4