Справа № 639/8811/16-к
1-кс/639/1504/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 р. м.Харків
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, грузина, працюючого менеджером ПП « ОСОБА_9 », одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого: 14.08.2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 3 роки, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.162, ч.3 ст.342 КК України та додані до клопотання матеріали,
встановив:
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , 21 листопада 2016 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_10
ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_10 , маючи умисел, спрямований на проникнення до житла, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , без добровільної згоди власника будинку, реалізуючи свій злочинний намір, незаконно, намагались проникнути до зазначеної приватної квартири. Однак, виконати усі злочинні дії, які вони вважали за необхідне вчинити, для доведення злочину до кінця не змогли, з причин, які не залежали від їх волі, так як їх дії були помічені мешканцями вказаного будинку.
Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , вибігли з під`їзду та покинули місце вчинення злочину.
Вказані дії ОСОБА_6 , кваліфіковані органом досудового слідства за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 162 КК України, як незакінчений замах на незаконне проникнення до житла.
Крім того, близько 11 годині 45 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Петра Свинаренка, 18, за повідомленням оператора «102», про вчинення кримінального правопорушення, прибула СОГ №2 Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області, до складу якої входили оперуповноважений Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_11 та оперуповноважений Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_12 .
Працівники поліції, перебуваючи у форменому одязі, представилися, при спробі дізнатися від останніх мету їхнього перебування за вищевказаною адресою, останні почали плутатись у версіях, та зрозумівши, що їх можуть затримати почали бігти у різні сторони. В свою чергу ОСОБА_6 побіг у бік пожежної частини, де лейтенант поліції ОСОБА_11 , наздогнав останнього. ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вказаний співробітник поліції перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, маючи умисел на протидію здійсненню покладених на нього обов`язків з охорони громадського порядку, продовжив конфлікт з ним, у ході якого вчинив активну фізичну протидію здійсненню працівником поліції своїх обов`язків, штовхав останнього та порвав формений одяг.
В ході застосування лейтенантом поліції ОСОБА_11 фізичної сили, відповідно до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію», дії ОСОБА_6 були припиненні та в подальшому останнього було затримано та застосовано спеціальний засіб кайданки.
Вказані дії ОСОБА_6 , кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку.
23.11.2016 року, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 342 КК України.
На думку органу досудового слідства, провина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджена зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він є громадянином України, раніше судимий, має не погашену у встановленому порядку судимість, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, одружений.
За таких обставин орган досудового слідства вважає, що мають місце ризики передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, посилаючись на зазначені вище обставини, підозрюваний ОСОБА_6 та захисники, заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на його необґрунтованість та відсутність доказів на підтвердження ризиків, визначених ст.177 КПК України, посилаючись на те, що ОСОБА_6 , має постійне місце мешкання в м. Києві, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце працевлаштування, тобто міцні соціальні зв`язки, від органу досудового слідства не переховувався, а також на порушення органом досудового слідства права підозрюваного на захист.
Суд, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників розгляду клопотання приходить до наступних висновків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків, в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 затриманий слідчим 21.11.2016 року о 23-10 год. за підозрою у вчиненні злочину.
23.11.2016 року, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 342 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 , в судовому засіданні повідомив про непричетність до вчинення вказаних вище злочинів.
Вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 , є громадянином України, реєстрації на території України не має, має місце постійного проживання в м. Києві, де проживає із родиною, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працює, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, раніше судимий: 14.08.2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 342 КК України, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, санкція яких, передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до 3 років та до 5 років позбавлення волі, відповідно.
При цьому суд враховує, що органом досудового слідства та прокурором суду не надано належних доказів на підтвердження кваліфікації дій підозрюваного за ч.3 ст.342 КК України, якою передбачена відповідальність за опір працівникам правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, поєднаними з примушенням цих осіб шляхом насильства або погрози застосування такого насильства до виконання явно незаконних дій.
Згідно п.2 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Таких доказів прокурором та слідчим суду не надано.
Таким чином, у суду немає підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурором суду не надано доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні відносно підозрюваного.
Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
За таких обставин суд вважає за необхідне, для запобігання ризикам по кримінальному провадженню обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, поклавши на нього відповідні зобов`язання.
Відповідно до вимог п.1 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя визначає розмір застави по кримінальному провадженню у сумі 29 000 гривень, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів невеликої та середньої тяжкості.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, після внесення застави, належить покласти на підозрюваного ОСОБА_6 відповідні обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Покласти на підозрюваного ОСОБА_14 наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи до суду за першою вимогою;
Ухвалу передати на виконання до Святошинського ВП ГУ НП в Київській області - за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст.181 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1