Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_16 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , представників служби у справах неповнолітніх та дітей ТМР ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , інспектора ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_19
У підготовчому судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_15 в порядку ч.2 ст.303 КПК України подала скарги на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування, які мотивуються тим, що:
- у матеріалах к/п потерпілими зазначено ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , відносно яких, по їхніх заявах, вчинено 05.10.2014 року близько 22 год. у ТЦ «Новус» кримінальні правопорушення. Вказані заяви, датовані 06.10.2014 року, фактично ідентичні по своєму змісту, без реєстрації, попередження про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, що дає підставу зробити висновок про те, що вони написані під диктовку одного працівника міліції, а слідчий ОСОБА_20 , отримавши їх, незаконно не вчинив дій, які передбачені ст.214 КПК України, зважаючи також на те, що усно вони не приймались. При цьому, аналіз заяви ОСОБА_13 дає підстави вважати, що першопочатковий рукописний текст свідчив лише про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , а надалі з`явилась дописка про те, що тілесні ушкодження нанесено і заявниці. Захисник просить визнати незаконною бездіяльність старшого слідчого СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_20 щодо прийняття та реєстрації заяв ОСОБА_12 і ОСОБА_13 від 06.10.2014 року, ненадання даним особам документів, що підтверджують прийняття та реєстрацію даних заяв, а також дії по приєднанню даних заяв до матеріалів к/п, з приводу чого призначити службове розслідування;
- процесуальні дії та рішення, пов`язані з визнанням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потерпілими, їх допити 06.10.2014 року проведені з чисельними порушеннями норм КПК України та до внесення відомостей у ЄРДР, оскільки наведене підтверджується тим, що процесуальні дії по врученню пам`яток потерпілим ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручена ОСОБА_13 06.10.2012 року, за 2 роки до початку розслідування) не відображені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, не відображено рішення слідчого про достатність підстав для набуття статусу потерпілих даними особами і самі ж процесуальні дії з даними потерпілими, як слідує із матеріалів к/п, проведено 06.10.2014 року з 07 год. 50 хв. до 09 год. 10 хв., тобто до початку існування самого к/п та внесення про нього відомостей в ЄРДР, оскільки станом на 16.09.2015 року будь-які звернення до ТМВ УМВСУ в Тернопільській області від ОСОБА_12 і ОСОБА_13 не надходили, а 06.10.2014 року повідомлення надійшло від чергового лікаря травмпункту ОСОБА_21 о 12 год. 35 хв. з приводу того, що туди звернулись ОСОБА_12 і ОСОБА_13 за меддопомогою, яке підтверджується копією ЖЄО, а самі потерпілі вперше перебували в ТМВ УМВСУ в Тернопільській області 06.10.2014 року з 15 год. 05 хв. до 16 год. 25 хв., що унеможливлює факт допиту останніх в той день раніше, що, з урахуванням відсутності відомостей про час внесення даного к/п у ЄРДР, свідчить про допит потерпілих до початку досудового розслідування, що також стверджується самими протоколами їхнього допиту, які виготовлені за допомогою комп`ютерної техніки, де останні 4 цифри к/п прописані від руки, а в одному місці протоколу допиту ОСОБА_13 взагалі відсутні. Отож, захисник просить визнати незаконними рішення старшого слідчого СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_20 про набуття статусу потерпілими у даному к/п ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , а також щодо вручення останнім їхніх пам`яток про процесуальні права та обов`язки як потерпілих, допит 06.10.2014 року як потерпілих, як такі, що проведені до початку досудового розслідування у к/п, з приводу чого призначити службове розслідування;
- незаконним рішення заступника начальника СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_28 : про відсторонення (заміну) старшого слідчого СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_20 та доручення здійснення досудового розслідування слідчому СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_23 , а також передачі матеріалів к/п, і, унаслідок цього, всі подальші процесуальні дії та рішення, прийняті слідчим СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_23 ;
- незаконними рішення заступника начальника СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_24 про доручення здійснення досудового розслідування слідчому ОСОБА_25 і, унаслідок цього, всі подальші процесуальні дії та рішення, прийняті слідчим СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_25 ;
- незаконним рішення начальника ВСВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_26 : про відсторонення (заміну) слідчого СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_25 та доручення здійснення досудового розслідування слідчій групі згідно постанови від 13.06.2015 року і скасувати дану постанову, та по передачі к/п від слідчого СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_25 слідчій СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_27 , і, унаслідок цього, всі подальші процесуальні дії та рішення, прийняті слідчими СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_27 та ОСОБА_23 .
-п.1 ч.2 ст.291 КПК України не міститься відомостей про найменування кримінального провадження, а лише його номер, дата внесення в ЄРДР і за ознаками якого кримінального правопорушення, з вказівкою, що к/п «внесене за №…..», у той час, коли номер автоматично присвоюється, з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.296 КК України, коли, насправді, ч.1 ст.125 КК України;
-п.2 ч.2 ст.291 КПК України містяться, після «найменування к/п», як це вказує прокурор, не відомості про обвинуваченого, а про рух к/п, при тому, що у ньому наведено прізвище ОСОБА_29 замість ОСОБА_30 , а також, що «спричинили тілесні… ОСОБА_13 », без вказівки «тілесні що…?», а також прізвища « ОСОБА_31 », а отримала тілесні ушкодження « ОСОБА_32 », не вказано відповідних дій до диспозиції ст.296 КК України, а вказані відповідають ст.125 КК України, з констатацією прокурором лише факту вчинення злочину, без зазначення, що досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, щоб зробити такий висновок, що суперечить п.10 ч.1 ст.7, ч.1 ст.17 КПК України, відсутні відомості про те, хто із слідчих у період з 06.10.2014 року по 13.06.2015 року проводив процесуальні дії, в порушення ст.291 КПК України констатовано час оголошення про підозру обвинуваченим, а відомості про такі процесуальні дії щодо всіх обвинувачених відсутні у розділі реєстру матеріалів досудового розслідування «Проведені під час досудового розслідування дії», за реєстром МДР: рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_6 приймалось двічі в один день 28.06.2015 року, а також того ж дня двічі приймалось аналогічне рішення і відносно ОСОБА_8 , без прийняття рішень відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відсутні відомості про вручення підозрюваним повідомлень про підозру, всупереч вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України, у обвинувальному акті, при наведенні анкетних даних ОСОБА_6 та інших обвинувачених, зазначено національність, освіту, відомості про працевлаштування та перебування на обраних посадах, дані про судимість;
-п.3 ч.2 ст.291 КПК України вказано національність та освіти потерпілих, неправильно зазначено місце проживання потерпілого ОСОБА_12 , який станом на 11.07.2015 року перебував у Республіці Білорусь, та й самі потерпілі незаконно набули цього статусу, про що детальніше було викладено у скаргах в порядку ч.2 ст.303 КПК України, що подавались до суду;
-п.4 ч.2 ст.291 КПК України відомості про прізвище, ім`я, по-батькові та займану посаду слідчого, прокурора, не зазначено після анкетних даних потерпілого, а ті, що зазначені це прізвища та ініціали;
-п.5 ч.2 ст.291 КПК України відсутні посилання на те, що вважає прокурор встановленим щодо всіх обвинувачених, встановлено лише слідчим і останній стверджує, що зібрав достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_6 у тому, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, з чого незрозуміло, чи підозрюється чи обвинувачується останній, виклад фактичних обставин в обвинувальному акті відсутній взагалі, а викладений суперечливий, вказано, зокрема, ОСОБА_33 (невідомо хто?), дії обвинувачених описані не конкретно, зазначено про спільний злочинний умисел (за попередньою змовою групою осіб), чого не містить норма ч.2 ст.296 КК України, не вказано час вчинення діянь ОСОБА_6 та місце їх вчинення, зазначений мотив вчинення як ОСОБА_6 так і іншими обвинуваченими хуліганства суперечливий та не конкретизований, не розмежовано дій обвинувачених щодо нанесення конкретних ударів ОСОБА_12 і які з них спричинили ті чи інші тілесні ушкодження, констатування факту, «…своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України хуліганство…» порушує вимоги ст.62 Конституції України;
-п.7-1 ч.2 ст.291 КПК України не містить відомостей про підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
-ч.ч. 1, 3 ст.291 КПК України обвинувальний акт у к/п затверджений та підписаний прокурором прокуратури м.Тернополя ОСОБА_10 без вказівки її процесуального статусу у даному к/п;
-п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта не додана розписка підозрюваного ОСОБА_6 про отримання ним та захисником його копії обвинувального акта та копії реєстру МДР, що передбачено ч.1 ст.293 КПК України.
Суд, заслухавши скарги та клопотання захисника, думки сторін та учасників підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, оглянувши матеріали провадження, приходить до висновку, що скарги та клопотання захисника до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
У відповідності до ст.ст. 314-316 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
З метою підготовки до судового розгляду суд:
1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;
2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;
3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;
4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:
здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;
витребування певних речей чи документів;
5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Так, аналізом скарг захисника ОСОБА_15 , зміст яких наведено вище, які було подано в порядку ч.2 ст.303 КПК України встановлено, що усі, наведені у них, доводи, стосуються законності прийнятих/неприйнятих, проведених/не проведених процесуальних рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування, що виражені у процесуальних формах документах, які містяться у матеріалах кримінального провадження, з приводу законності прийняття або ж неприйняття яких та їх наслідків ставить в своїх скаргах питання захисник.
Відповідно до ст.291 КПК України, разом із наданням суду обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та інших, зазначених у вказаній статті процесуальних документів, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Таким чином, оскільки суду у межах даного кримінального провадження було надано обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваних про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, а також документальне підтвердження направлення поштою копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 , то суд, відповідно, не вправі виходити за межі наданих йому нормами КПК України повноважень при проведенні підготовчого судового засідання та вдаватись фактично до оцінки доказів у кримінальному провадженні, їх легітимності та допустимості, що передбачено стадією судового розгляду.
Унаслідок вказаного, у задоволенні скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_15 , поданих до суду в порядку ч.2 ст.303 КПК України на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування необхідно відмовити.
Так, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному, містить недопустиму натуралізацію опису злочину, не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором та у випадку, коли до нього не долучено передбачені законом додатки.
Згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Суд, вважає, що твердження захисника про те, що в обвинувальному акті допущено суттєві, описані вище, порушення вимог КПК України, які унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду є безпідставними, оскільки спростовуються самим обвинувальним актом та наведеними у ньому відомостями.
Так, суд оцінює критично посилання захисника на те, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини є неконкретними, які порушують право обвинувачених на захист, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 314-315 КПК України, у підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду справи, завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
З обвинувального акта вбачається, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діяння, особи та формулювання обвинувачення.
Самі ж по собі посилання захисника у клопотанні про не вказування в обвинувальному акті найменування к/п, процесуального статусу прокурора ОСОБА_10 , назв повних посад, ініціалів слідчих, порядку викладення обвинувального акта, зайвих анкетних даних обвинувачених, незакінченості формулювання речень у фабулі, помилок у прізвищах, відсутності в ньому відомостей про підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи не можуть бути визнані такими, що унеможливлюють призначення к/п до судового розгляду.
Обставина відсутності розписки підозрюваного ОСОБА_6 про отримання ним та захисником копії обвинувального акта та копії реєстру МДР, що передбачено ч.1 ст.293 КПК України, спростовується тим, що вказані документи направлялись ОСОБА_6 поштовим відправленням перед направленням обвинувального акта у даному к/п до суду, оскільки останній, як пояснила прокурор в судовому засіданні, не з`являвся, незважаючи на неодноразові повідомлення, до прокурора з метою безпосереднього вручення даних документів. При цьому, дані документи прокурором додатково було вручено ОСОБА_6 безпосередньо під розписку 05 жовтня 2015 року, до початку проведення судом підготовчого судового засідання по суті.
При цьому, відсутність посилання в обвинувальному акті на конкретне розмежування дій обвинувачених, якими могли бути спричинені ті чи інші тілесні ушкодження і кому, кваліфікація діянь, у тому числі попередня, як про це зазначає у своєму клопотанні захисник, суттєвого значення не має і це в жодній мірі не перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду, в процесі якого є можливість з`ясувати ці обставини.
Адже обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором зібраних доказів і всі висновки, викладені в ньому, повинні перевірятись судом в процесі судового розгляду, а не в процесі підготовчого провадження.
Крім цього, кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.
Підстав для закриття провадження на підставі п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України не існує.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 314-317, ч.2 ст.303, ч.2 ст.376, ч.2 ст.392 КПК України, суд, -
У задоволенні скарг захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про:
- про визнання незаконними дій старшого слідчого СВ Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_20 , які полягають: у внесенні 06.10.2014 року до ЄРДР відомостей, що могли свідчити про спричинення потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, визначення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зобов`язавши прокурора припинити досудове розслідування після повернення йому обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, з приводу чого призначити службове розслідування;
- визнання незаконною бездіяльності старшого слідчого СВ Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_20 , яка полягає у не виготовленні витягу з ЄРДР від 06.10.2014 року, зобов`язавши його надати стороні захисту такий документ для ознайомлення, а у разі відсутності, зобов`язати прокурора на дати копію даного документу, з приводу чого призначити службове розслідування;
- визнання незаконною бездіяльність старшого слідчого СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_20 щодо прийняття та реєстрації заяв ОСОБА_12 і ОСОБА_13 від 06.10.2014 року, ненадання даним особам документів, що підтверджують прийняття та реєстрацію даних заяв, а також дії по приєднанню даних заяв до матеріалів к/п, з приводу чого призначити службове розслідування;
- визнання незаконними рішення старшого слідчого СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_20 про набуття статусу потерпілими у даному к/п ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , а також щодо вручення останнім їхніх пам`яток про процесуальні права та обов`язки як потерпілих, допит 06.10.2014 року як потерпілих, як такі, що проведені до початку досудового розслідування у к/п, з приводу чого призначити службове розслідування;
- визнання незаконним рішення заступника начальника СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_28 : про відсторонення (заміну) старшого слідчого СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_20 та доручення здійснення досудового розслідування слідчому СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_23 , а також передачі матеріалів к/п, і, унаслідок цього, всі подальші процесуальні дії та рішення, прийняті слідчим СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_23 ;
- визнання незаконними рішення заступника начальника СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_24 про доручення здійснення досудового розслідування слідчому ОСОБА_25 і, унаслідок цього, всі подальші процесуальні дії та рішення, прийняті слідчим СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_25 ;
- визнання незаконним рішення начальника ВСВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_26 : про відсторонення (заміну) слідчого СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_25 та доручення здійснення досудового розслідування слідчій групі згідно постанови від 13.06.2015 року і скасувати дану постанову, та по передачі к/п від слідчого СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_25 слідчій СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_27 , і, унаслідок цього, всі подальші процесуальні дії та рішення, прийняті слідчими СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_27 та ОСОБА_23
Про час та місце судового розгляду кримінального провадження повідомити сторін та учасників..
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України

Головуючий ОСОБА_1