Справа №1-кс/760/750/1345/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю детектива ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження детектива Національного бюро Третього підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із начальником четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 22.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло зазначене клопотання, підтримуючи яке детектив зазначив, що детективом Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000014 від 22.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначили, що ОСОБА_5 нехтуючи вимогами законодавства, за попередньою змовою з суддею Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_6 , який в свою чергу відповідно до положень ч. 2 Примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, що займає відповідальне становище вчинив пособництво останньому в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних обставин.

ОСОБА_5 , на підставі договору про надання правової допомоги від 12.05.2015 здійснюється захист обвинуваченого за ст.289 ч.2 КК України у кримінальному провадженні № 0000322 ОСОБА_7 , судові слухання по якому проводяться Жидачівським районним судом Львівської області, під головуванням судді цього суду ОСОБА_6 .
20.01.2016 ОСОБА_5 перебуваючи в місті Миколаєві, Львівської області, в ході особистої зустрічі із братом підзахисного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 повідомив, що суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_6 висунув вимогу надання неправомірної вигоди, розмір якої буде визначено в подальшому, за заміну запобіжного заходу ОСОБА_7 із тримання під вартою на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
На наступний день, тобто 21.01.2016, ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел знову зустрівся із ОСОБА_8 в місті Миколаїв, Львівської області висунув вимогу про надання неправомірної вигоди для ОСОБА_6 у вигляді грошових коштів в сумі

1 500 дол. США (одна тисяча п`ятсот доларів США) за заміну запобіжного заходу ОСОБА_7 із тримання під вартою на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, при цьому обумовивши умови майбутньої передачі неправомірної вигоди.
27.01.2016 близько 19.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи поблизу пам`ятника Т.Г.Шевченку в м.Жидачів, Львівської області отримав від ОСОБА_8 , першу частину обумовленої раніше неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 700,00 доларів США (сімсот доларів США) для передачі ОСОБА_6 за сприяння у заміні запобіжного заходу ОСОБА_7 із тримання під вартою на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Того ж дня, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, у невстановленому досудовим розслідуванням місці розподілили між собою першу частину неправомірної вигоди, отриманої від ОСОБА_8 , таким чином, що частина коштів в сумі 200 дол. США (двісті доларів США) була залишена ОСОБА_5 , а 500 дол. США (п`ятсот доларів США) отримані ОСОБА_6

28.01.2016 близько 13.10 год. поблизу бару «Дністер» в м.Жидачів Львівської області ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_8 з метою переконання останнього у необхідності сплати другої частини неправомірної вигоди в сумі 800,00 доларів США (вісімсот доларів США), та виконання своїх зобов`язань. При цьому ОСОБА_6 повідомив про свої подальші процесуальні дії у кримінальному провадженні, спрямовані на виконання зобов`язань за заміну запобіжного заходу ОСОБА_7 із тримання під вартою на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Пізніше ОСОБА_6 залишив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 самих, а сам прослідував в приміщення Жидачівського районного суду. ОСОБА_5 залишившись із ОСОБА_8 продовжував переконувати останнього в необхідності передачі другої частини неправомірної вигоди. ОСОБА_8 усвідомлюючи, що в разі не надання другої частини неправомірної вигоди запобіжний захід у вигляді взяття під варту ОСОБА_7 змінений не буде, змушений був погодитися на умови висунуті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та передав ОСОБА_5 другу частину обумовленої раніше неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 800,00 доларів США (вісімсот доларів США).

В цей же день близько 14.00 год. ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні Жидачівського районного суду в службовому кабінеті останнього завершуючи злочинний умисел, розподілили між собою другу частину неправомірної вигоди, отриманої від ОСОБА_8 , таким чином, що частина коштів в сумі 300 дол. США (двісті доларів США) була залишена ОСОБА_5 , а 500 дол. США (п`ятсот доларів США) отримані ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні кафе «Три леви» в м.Жидачів, Львівської області повідомив ОСОБА_8 , що кошти передані ним судді ОСОБА_6 та в майбутньому останнім буде прийняте позитивне рішення в інтересах ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди,
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

28 січня 2016 року о 15 год. 41 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку

ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У зв`язку з тим, що на підставі виписки із медичної карти хворого №608/46/249 виданої Миколаївською ЦРЛ Львівської області станом на 14 годину 00 хвилин 29 січня 2016 року затриманому ОСОБА_5 протипоказане проведення за його участі слідчих та процесуальних дій, а також транспортування його за межі медичного закладу, тому повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_5 було здійснено в порядку ст.ст.111, 135, 278 КПК України,- шляхом направлення рекомендованим відправленням на адресу реєстрації та проживання. В подальшому о 11 годині 15 хвилин 02 лютого 2016 року підозрюваному ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_9 йому було вручено повідомлення про підозру та проведено його допит.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна.

Відповідно до даних інформаційної довідки (отриманої шляхом авторизованого входу з використанням електронного ключа) з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 52810333 від 08.02.2016, що була отримана ІС ЄДР Міністерства юстиції України, ОСОБА_5 володіє:на праві приватної власності садовий будинок КСТ «Цементник» за адресою: АДРЕСА_1 , набутий на підставі свідоцтва про право власності, НОМЕР_1 від 17.08.2012, виданим Демнянською сільською радою.

В судовому засіданні детектив підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому. Крім того вказав, що враховуючи обставини кримінального провадження, та для досягнення завдання кримінального провадження із встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, з метою заборони підозрюваним особам на даний час розпоряджатись вказаним майном, а також для унеможливлення продажу майна або настання інших наслідків, а також, що санкціями вищезазначеної статті КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме садовий будинок КСТ «Цементник», розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши детектива, вважаю, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Як зазначено в ч.1 ст.170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167 та ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При цьому, згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, прихожу до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту, а саме з метою відшкодування заподіяних злочином збитків та забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на садовий будинок КСТ «Цементник» за адресою: АДРЕСА_1 , який належить підозрюваному на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1