АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1910/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 травня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Манченки, Харківського району, Харківської області, громадянин України, з вищою освітою, офіційно непрацюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 736,56грн.

Як встановив суд, 24.06.2015 року близько до 02 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався по вул. О.Гончара з боку вул. Сумської в бік вул. Мироносицької. Під`їжджаючи до перехрестя вул. О. Гончара та вул. Мироносицької м. Харкова не поступився дорогою та проїхав знак 2.1 Додатка 1 до Правил дорожнього руху України «поступитись дорогою» внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Ніва Шевроле» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по вул. Мироносицькій по головній дорозі з боку вул. Весніна в бік вул. Маяковського. Внаслідок ДТП ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №705-А/15 від 06.08.2015 року ОСОБА_10 заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом 6-го ребра справа по середньо-підпахвовій смузі без зміщення.
Згідно з висновком № 613/15 від 13.08.2015 року НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, у ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.п.16.3,16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та п.33 п.п 2.1 Додатка до даних Правил, які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_7 були порушені наступні пункти Правил дорожнього руху України:

п.16.3 - «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) чи 1.13 світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;
п.16.11 - «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
п. 33 п/п 2.1 Додатка до даних Правил - «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, посилаючись на те, що він в повній мірі відшкодував завдані збитки потерпілій, скоїв необережний злочин середньої тяжкості та примирився з потерпілою.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і за згодою його та всіх учасників судового засідання, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Доводам обвинуваченого щодо того, що його необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також є необережним злочином.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження знаходиться нотаріально завірена заява від потерпілої ОСОБА_10 , згідно до якої обвинуваченим ОСОБА_7 їй було відшкодовано матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі, жодних претензій щодо нього вона не має, а також просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України закрити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий
Судді: