1-кп/381/125/16
381/2949/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2016 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
інших учасників судового розгляду:
потерпілих ОСОБА_12 ,
представника потерпілої ОСОБА_13 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000007 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07.12.2007 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 286 ч. 1 КК України, звільнений на підставі ст. 1-Б, 6, 8 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007 року, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . уродженця смт. Борова, Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України - раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Борова, Фастівського району, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Борова, Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні №0000007 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України надійшов до Фастівського міськрайонного суду Київської області з Апеляційного суду Київської області 01 квітня 2016 року.
Вирішуючи питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України.
Захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки, на її думку, він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та їх захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_12 , представник потерпілого ОСОБА_13 підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 .
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, їх захисників, потерпілого ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_13 вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
Суд першої інстанції під час підготовчого провадження зобов`язаний перевірити матеріали обвинувального акту, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття рішення про призначення до судового розгляду.
Згідно ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як встановлено судом, органом досудового слідства сформульований обвинувальний акт у такій редакції.
31.05.2012 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 разом з невстановленими особами перебували по АДРЕСА_1 . Також, неподалік, біля власного будинку за адресою: АДРЕСА_4 перебував ОСОБА_12 , який займався особистими справами поруч з своїм автомобілем марки «Хонда СR-V» державний номер НОМЕР_1 . Під час спілкування між собою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та двоє невстановлених слідством осіб, діючи з явною неповагою до суспільства голосно висловлювались один до одного ненормативною лексикою, при цьому ОСОБА_14 взявши в руку камінець кинув його в сторону де перебував ОСОБА_12 . З приводу таких дій з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 висловив зауваження, на яке вказані особи відреагували агресивно та швидко почали рухатись в напрямку ОСОБА_12 , висловлюючи в його сторону погрози застосування фізичного насильства, при цьому ОСОБА_4 зі свого автомобіля, який знаходився по вул. 1-го Травня з смт. Борова, Фастівського району, Київської області, марки «Шевроле Авео» державний номер НОМЕР_2 взяв спортивну биту. Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось в порушенні спокою мешканців АДРЕСА_1 , діючи з особливою зухвалістю, безпричинно почали наносити ОСОБА_12 удари руками та ногами по тулубу і голові, при цьому ОСОБА_4 наносив удари дерев`яною битою, ОСОБА_5 , в свою чергу, наніс ОСОБА_12 один удар в потиличну ділянку голови шматком цеглини, яку знайшов на дорозі поруч з місцем події, в наслідок чого ОСОБА_12 впав на землю. Також під час вказаних подій з подвір`я на захист ОСОБА_12 вийшла його дружина ОСОБА_15 , яка почала просити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлених слідством осіб, щоб вони припинили свої дії на що останні не реагували, продовжували поводити себе агресивно, при цьому завдали декілька ударів ОСОБА_15 , один з яких дерев`яною палицею схожою на спортивну биту наніс ОСОБА_4 . В результаті неправомірних дій з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлених слідством осіб, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_15 почали кликати на допомогу і в цей час з подвір`я вийшла ОСОБА_16 , яка також почала просити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлених осіб припинити протиправні дії, але її прохання останніми також були проігноровані. Малолітня ОСОБА_17 , в свою чергу, почувши крики батьків про допомогу, вибігла на вулицю та стала на захист ОСОБА_12 та ОСОБА_15 ,, та намагалася припинити хуліганські дії, в результаті чого ОСОБА_5 відштовхнув останню, внаслідок чого ОСОБА_17 вдарилася об кам`яний паркан. В результаті хуліганських дій та нанесення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження: у вигляді - рани голови, яка виникла від дії тупого предмета та має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потерпіла ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження: у вигляді - синця в ділянці правого ліктьового згину, синців і садна на правій нижній кінцівці. Потерпіла ОСОБА_17 отримала тілесні ушкодження: у вигляді синців на правій нижній кінцівці, що виникли від; дії тупого (их) предмета (ів), з обмеженою контактуючою поверхнею та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, зі змісту вказаного обвинувального акту видно, що в ньому вказані обставини лише ті, які були встановлені в ході досудового розслідування та в яких підозрюються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_14 , жодних даних про те, що зазначеним особам висунуто обвинувачення у вчиненні ними кримінальних правопорушень немає.
Наявність такого формулювання у обвинувальному акті прямо суперечить положенням ст. 62 Конституції України, загальним засадам кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України) відповідно до яких, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до якого обвинувальний акт повинен містити формулювання саме обвинувачення, а не висновок про те, що особа уже вчинила злочин.
При цьому як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
За таких обставин прокурором, з урахуванням і інших допущених порушень матеріальних та процесуальних приписів, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а також до усталеної практики ЄСПЛ, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_14 , не висунуто обґрунтоване та зрозуміле обвинувачення у вчиненні інкримінованого їм злочину.
Завданням кримінального провадження є захист будь-якої особи від кримінальних правопорушень, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час закінчення досудового розслідування та звернення до суду прокурора з обвинувальним актом.
Недотримання цих принципів є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення дотримання законності, правильного правозастосування та винесення обґрунтованого судового вироку, а тому є неприпустимим.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даному провадженні справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення підстав та змісту судового розгляду, що призводить до порушення прав осіб на захист.
Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, керуючись ст. 314, 369-372 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні (внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007) з додатками стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України за клопотанням ОСОБА_18 повернути прокурору внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1