Провадження № 1-кс/712/4966/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що 04 травня 2016 року на перехресті бул.Шевченка вул. І.Франка в м. Черкаси, працівники поліції зупинили його на автомобілі «Фольксваген пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , за підозрою фіктивного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та вилучили його. Оскільки слідчим клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до цього часу до суду не подавалося, останній згідно вимог ч. ч. 6 ст. 173 КПК України, зобов`язаний повернути йому вказаний автомобіль.

В судовому засіданні заявник який в подальшому до суду не з`явився та його адвокат скаргу підтримали та просили зобов`язати слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 повернути тимчасово вилучене 04 травня 2016 року майно, а саме: «Фольксваген пасат», д.н.з. НОМЕР_1 його власнику ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що власником вилученого автомобіля заявник не являється.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінальне провадження № 0004012 від 05 травня 2016 року, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 ч.1 п.1 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

З копії технічного паспорта (дозволу на користування) Серії DR/BAL 4514905 вбачається, що власником спірного автомобіля, являється ОСОБА_6 .

Відомостей про те, що ОСОБА_4 є власником автомобіля судом не встановлено.

При цьому, в матеріалах справи знаходиться копія довіреності від 04 листопада 2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_7 бути його представниками, зокрема в усіх судових органах та подавати від його імені будь-які заяви та клопотання.

В поданому до суду клопотанні зазначено, що заявниками є адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , як власник тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню. Жодних відомостей про те, що вказане клопотання подається саме в інтересах ОСОБА_6 , дійсного власника тимчасово вилученого майна, в клопотанні не зазначено. Таким чином, ОСОБА_4 та його адвокат не мають повноважень на звернення з даним клопотанням до суду від свого імені, оскільки ОСОБА_4 не являється власником автомобіля.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в даному випадку заявнику потрібно було звернутися до суду з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна не від свого імені, а як представником в інтересах власника автомобіля ОСОБА_6 , в звязку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303 304, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає..

Слідчий суддя: ОСОБА_9