"25" травня 2016 р. Справа № 363/1005/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 р. м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника КВІ Вишгородського р-ну
УДПтСУ в м. Києві та Київській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород подання Вишгородського РВ КВІ УДПтСУ в м. Києві та Київській області відносно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, яка має середню освіту, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на місця обмеження волі,-
ВСТАНОВИВ
16.03.2016р. до Вишгородського районного суду Київської області надійшло подання начальника Вишгородського РВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням засудженої в місця позбавлення волі, відносно ОСОБА_5 , засудженої вироком Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2015 р., в обґрунтування якого вказано.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2015р. ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, за якими призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України штраф в сумі 850 грн., за ч. 2 ст. 185 КК України - обмеження волі строком на три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з покладенням обов`язків передбачених ст.75 КК України.ОСОБА_5 порушено виконання покладених на неї судом обов`язків ст. 76 КК України, в зв`язку з чим Вишгородське РВ КВІ звернулося до суду з клопотанням для вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на місця обмеження волі щодо засудженої.
В судовому засіданні представник Вишгородського РВ КВІ ОСОБА_4 подання підтримала.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні також підтримав заявлене РВ КВІ подання.
Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Судом неодноразово приймались заходи щодо виклику ОСОБА_5 до суду, але остання не з`явилась.

Заслухавши представника Вишгородського РВ КВІ, прокурора, дослідивши надані суду письмові матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, з подання вбачається, що Вишгородським РВ КВІ направлялись виклики ОСОБА_5 про необхідність її прибуття до інспекції від 15.10.2015р., 26.10.2015р., 02.11.2015р., однак вона за викликом не з`являлась та про причини неявки не повідомляла.
Відповідно до ч. 1 ст. 163 КВК України, контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
В зв`язку з неодноразовими неявками ОСОБА_5 на реєстрацію без поважних причин, 17.11.2015р. РВ КВІ було направлено подання до Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області про примусовий привід засудженої, який не був виконаний в зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем проживання і неможливістю встановлення її місця перебування.
З відповіді начальника Вишгородського ВП ГУНП в Київській області від 23.05.2016 року вбачається, що за подання РВ КВІ від 14.03.2016р. заведено розшукову справу № 28-2016 в рамках якої проводяться розшукові заходи спрямовані на встановлення місця знаходження ОСОБА_5 .. В ході проведення розшукових дій було здійснено обстеження будинку за місцем реєстрації ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено що засуджена не проживає та не з`являється за місцем реєстрації протягом трьох років, а місце її знаходження невідоме.
17.05.2016р. Вишгородського ВП ГУНП в Київській області була опитана сестра засудженої ОСОБА_6 , яка пояснила, що ОСОБА_5 дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , однак на час проведення допиту місце знаходження сестри їй невідомо та за вказаною адресою остання не мешкає.
Також, з пояснень наданих громадянином ОСОБА_7 вбачається, що він за проханням ОСОБА_5 зареєстрував її за адресою АДРЕСА_1 , однак місце перебування її йому невідоме.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що поведінка ОСОБА_5 свідчить про її небажання стати на шлях виправлення та може призвести до скоєння нового кримінального правопорушення, оскільки остання на виклики РВ КВІ та суду не з`являлася, примусові приводи виконати було не можливо через відсутність її за місцем реєстрації, оголошенням в розшук (справа № 28-2016).
Керуючись ст.78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
ухвалив:
Подання Вишгородського РВ КВІ УДПтСУ в м. Києві та Київській області про направлення звільненої від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування призначеного покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2015 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту розшуку та направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання у виді обмеження волі.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1