Справа № 304/1211/16-к
Провадження № 1-кп/304/121/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року м. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючого, перебуває у цивільному шлюбі (має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей), громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, -
25 серпня 2016 року о 11.40 год. обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи підводою, запряженою конем, на перехресті вулиць Грушевського та Центральна в с. Порошково Перечинського району, в порушення п. п. 1.2., 10.5., 16.11 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи з другорядної дороги, не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_6 , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, та виїхавши на смугу зустрічного руху допустив з ним зіткнення, внаслідок чого потерпілий впав на землю та потиличною частиною голови вдарився об асфальт, в результаті чого загинув на місці події, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 291 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 25 серпня 2016 року близько обіду їхав на підводі, віз дошки. Виїжджаючи з другорядної дороги на головну, зупинився, щоб подивитися, чи не їде автомобіль. Оскільки перепон для руху не було, він почав виїжджати на головну дорогу, де побачив велосипедиста, який наближався до нього по смузі зустрічного руху. Так як підвода була завантажена, то він не встиг проїхати перехрестя та на смузі зустрічного руху допустив зіткнення з потерпілим, який вдарився об його підводу і впав на асфальт. Тоді він відразу викликав карету швидкої допомоги та працівників поліції. Під час розгляду справи разом зі своїм захисником заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки у вчиненому злочині щиро кається, примирився з потерпілою та повністю відшкодував заявлену нею шкоду.
Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.
З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ст. 291 КК України, як порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель людини.
Вирішуючи питання про заявлене обвинуваченим клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти задоволення даного клопотання, дослідивши заяву потерпілої про примирення з обвинуваченим та відсутність до нього претензій морального і матеріального характеру, а також вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.
Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 цього Кодексу особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 291 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Також встановлено, що обвинувачений вказаний злочин вчинив вперше, щиро покаявся, примирився з потерпілою, яка не має до нього претензій ні морального, ні матеріального характеру.
Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості, примирився з потерпілою та повністю відшкодував заявлену нею шкоду, то його слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а провадження у справі закрити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.
Цивільний позов відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року, у разі закриття справи з передбачених законом підстав не розглядається.
Питання про речові докази та процесуальні витрати вирішуватимуться в порядку ст. ст.100, 124 КПК України.
Отже, враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 128, 284-286, 288, 369, 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 291 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу звільнити у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.
Речові докази по справі, а саме гужову повозку з вантажем, яка знаходиться на відповідальному зберіганні власника ОСОБА_4 , а також велосипед марки «Лебідь», який знаходиться на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_7 відповідно таким повернути.
Процесуальні витрати по справі за проведення судових автотехнічних експертиз № 477 та № 478 від 24 вересня 2016 року у розмірі 1 780 (одна тисяча сімсот вісімдесят) гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_8 , р/р НОМЕР_1 , ОКПО 14360570, МФО 305299, призначення платежу: «Для поповнення на карту НОМЕР_2 ».
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1