УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2016 р. м.Київ
Суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, заяву захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва (головуючий суддя ОСОБА_7 ) знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_5 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_7 у зв`язку з наявністю відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КК України інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

В судовому засіданні з розгляду заяви про відвід судді особа, яка подала заяву про відвід, адвокат ОСОБА_5 заяву підтримав, з підстав, викладених у ній, додатково пояснивши, що під час розгляду судом кримінального провадження відносно ОСОБА_6 головуючим суддею порушувались норми чинного кримінально-процесуального законодавства щодо забезпечення рівності сторін кримінального провадження у використанні своїх прав, оскільки під час допиту свідків необґрунтовано знімалися запитання сторони захисту, в той час як всі запитання сторони обвинувачення головуючим підтримувались. На його думку головуючий є упередженим, оскільки засідання проводилося з обвинувальним нахилом, зазначені дії свідчать, що суддя заздалегідь визначився з виною обвинуваченого ОСОБА_6 , що є неприпустим.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід судді, посилаючись на відсутність будь-яких обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Крім того, зазначив, що заява є неналежно мотивованою, оскільки заявником не наведено конкретні докази на підтвердження упередженості судді. Зняття головуючим запитань, їх уточнення, відмова в задоволенні клопотань не є іншими обставинами, що викликають сумніви у неупередженості судді та не є предметом самостійного оскарження. Крім того, сторона захисту не позбавлена можливості оскаржувати будь-яке рішення суду, винесене за результатами розгляду кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 проти задоволення заяви про відвід заперечував, подав суду письмові заперечення, зазначивши, що доводи адвоката ОСОБА_8 він вважає надуманими, безпідставними та необґрунтованими, а дії судді ОСОБА_7 такими, що відповідають чинному законодавству, а також принципам законності, верховенства права, розумності і справедливості. В судовому засіданні під час допиту потерпілого і свідка захисником ставилися велика кількість запитань поза межами предмету доказування. Відповідно до ст.ст.28, 321 КПК України з метою усунення з судового розгляду всього, що не має значення для кримінального провадження, для забезпечення дотримання розумності строків проведення такої процесуальної дії як допит, суддею ОСОБА_7 дійсно знімалися ті питання адвоката, відповіді на які не дозволяли встановити обставини, що підлягають доказуванню згідно з ч.1 ст.91 КПК України. Зазначені дії судді відповідають вимогам КПК України. Також суддею було роз`яснено захиснику, що в разі наявності на його думку порушень в діях суду норм матеріального чи процесуального права, він має право викласти свої доводи в апеляційній скарзі. Необхідність у таких роз`ясненнях була очевидна, однак суддею не вимовлялося жодних слів, які б свідчили про судове рішення, яке може бути прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання згідно вимог ст.135 КПК України, в останнє не з`явився, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористався.

Представник потерпілого ОСОБА_9 , будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду заяви, в судове засідання також не з`явилася з поважних причин.

Враховуючи вимоги ст.ст.22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися, і, заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши журнал судового засідання від 28.12.2015 року, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Зави про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження, крім іншого, є поведінка учасників кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, викладені в заяві про відвід, думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, письмові заперечення останнього та журнал судового засідання від 28.12.2015 року, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про те, що зазначені у заяві захисника адвоката ОСОБА_5 підстави для відводу не є обставинами, що виключають участь судді ОСОБА_7 у зазначеному вище кримінальному провадженні, в розумінні ст.75 КПК України.

При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Зокрема, оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суддя вважає висловлені захисником ОСОБА_5 доводи щодо відводу судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 такими, що не ґрунтуються на вимогах ст.75 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів. Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 у рамках кримінального провадження №0001146, відсутні.

Керуючись ст.ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволені заяви захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 відмовити.

Копію ухвали направити для відома судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 та вручити присутнім учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1