Справа № 639/2783/16-к 1-кп/639/243/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, раніше судимий: 08.07.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 191, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі, звільнений з місць обмеження волі 29.08.2012 умовно достроково на не відбуту частину покарання 1 рік 15 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд,
встановив :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 08.07.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 191 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі, звільнившись умовно-достроково з місця обмеження волі 29.08.2012 на не відбуту частину покарання 1 рік 15 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив корисний злочин за наступних обставин.
ОСОБА_4 , 24 грудня 2015 року, приблизно о 10 годині знаходився в під`їзді будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив, що його сусід ОСОБА_5 , з квартири АДРЕСА_4 , залишив без нагляду демонтовану, металеву дверну коробку вхідних дверей, біля своєї квартири.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме металевої дверної коробки вхідних дверей.
Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисних мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно заволодів металевою дверною коробкою, належною ОСОБА_5 , вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 324 від 19.01.2016, - 510 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
16 березня 2016 року в м. Харкові між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та застосуванням обмежень, передбачених ст.76 КК України.
В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 провину в обсягу підозри визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати угоду за його відсутності, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.
Прокурор не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання та розгляду зазначеної угоди судом за відсутності потерпілого ОСОБА_5 , просив затвердити угоду та призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче судове засідання по провадженню та розглянути угоду за відсутності потерпілого ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Відшкодування судових витрат, вартість проведення експертних досліджень по провадженню суд покладає на підозрюваного відповідно до вимог ст.ст.122, 126 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд,
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 на період іспитового строку наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по справі: металеву дверну коробку, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , - повернути останньому як законному власнику.
Копію вироку після проголошення вручити підозрюваному та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Суддя ОСОБА_1