Справа № 605/288/16-к
ВИРОК
Іменем України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 01 квітня 2016 року, приблизно о 14 годин, знаходячись в торговому залі магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК«Львівхолод», розташованого по вул. Шевченка 1а в м. Підгайці Тернопільської області , маючи умисел на викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю очевидців, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з прилавків належні ТзОВ ТВК«Львівхолод»: один лимон вагою 0,198 кг. вартістю 5.94 грн., пляшку коньяку "Старий Кахетті" 0,5 літра вартістю 151.53 гривень та пляшку коньяку "Арарат" 0,5 літра вартістю 208,07 гривень; відерко із сметаною 21% торгової марки «Альма-Віта» вагою 900 грам вартістю 23,75 грн.; одну коробку цукерок «Ексклюзив» торгової марки «Світоч» вагою 218 грам вартістю 51.20 грн.. , з прилавка з ковбасами викрав ковбасу «Салямі- мисливську»-0.498 кг. вартістю 29.46 грн.; ковбасу «Салямі- європейську»- вагою 0.506 кг. вартістю 37,53 грн. а всього продуктів на загальну суму 507грн. 48 коп. Всі товари та продукти харчування обвинувачений склав у один поліетиленовий пакет який мав при собі, після чого, не оплатив вказаний товар через каси, вийшов з торгового залу через турнікер, який призначений лише для входу покупців. Залишивши пакет із викраденим товаром на столі, що знаходиться між вхідними дверями магазину та камерами для зберігання речей покупців в приміщенні цього ж магазину, обвинувачений повернувся в торговий зал, де взявши пляшку мінеральної води та одну запальничку з якими пішов до каси. Розрахувавшись лише за придбаний товар, тобто мінеральну воду та запальничку , ОСОБА_6 , утримуючи в пакеті продукти харчування при собі, вийшов з магазину. У результаті дій ОСОБА_6 ТзОВ ТВК«Львівхолод» була заподіяна матеріальна шкода на суму 507 гривень 48 коп. без урахування ПДВ.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині за фактом таємного викрадення з торгового залу в приміщенні магазину «Рукавичка», розміщеного за адресою: м. Підгайці вул. Шевченка 1а Тернопільської області хоча визнав однак при судовому розгляді справи пояснив, що він 01 квітня 2016 року в обідню пору, прийшов до магазину « Рукавичка», який розташований за адресою: м. Підгайці, вул. Шевченка, 1-а. В торгівельному залі він вибрав товар, який йому необхідний все поскладав у пакет. який виніс через турнікет та залишив. Згадавши що він не взяв пляшку води та запальничку повернувся в торгівельний зал і саме з цим товаром пішов на вихід уже через каси та розплатився за придбане лише за це (пляшку мінеральної води та запальничку). Далі обвинувачений пояснив, що наміру на викрадення продуктів харчування, раніше взятих та поскладених в поліетиленовий пакет, який знаходився за межами торгівельного залу, але в приміщенні магазину, він не мав. Вказував що у нього було достатньо коштів для проведення розрахунку за весь придбаний товар. Проте, визнає той факт що забув за весь товар заплатити, мотивуючи свої дії тим, що в цей час до нього зателефонували і він саме із-за дзвінка по мобільному телефону, забув повернутись до каси та оплатити всю покупку. Також, обвинувачений у своїх поясненнях зазначив проте, що фактично знав, що неоплатив за весь товар . За його показами вбачається, проте. що не здійснено повного розрахунку за весь товар, це він усвідомив, у себе дома. Однак повернути цей товар в магазин або повернутись до магазину щоб оплатити за нього він не став цього робити, лише з тих підстав, щоб ніхто не подував, що він цей товар фактично викрав.На сьогоднішній день, ним повністю відшкодовано збитки заподіяні викраденням вищезазначеного товару шляхом повернення коштів власнику магазину.
При призначенні покарання ОСОБА_6 просив суд врахувати, що він не прцює та немає самостійного і стабільного заробітку, за своїм матеріальним становищем немає можливість виплатити штраф, а також просив врахувати його стан здоровя, що йому противопоказана фізична праця. На даний час він оформляє інвалідність, проте жодного доказу на підтвердження цих обставин суду надано не було.
Незважаючи на заняту обвинуваченим ОСОБА_6 позицію, направлену на часткове визнання своєї вини у предявленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України, суд, після аналізу та оцінки всіх доказів, що містяться у кримінальному провадженні та досліджених безпосередньо у судовому засіданні, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна у торгівельнму залі магазину , у повному обсязі підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, представник потерпілого ОСОБА_5 , на підтвердження вини обвинуваченого показала, що вона є директором магазину «Рукавичка » в якому торгує продуктами харчування. Самої крадіжки продуктів харчування та спиртних напитків, що було здійснено ОСОБА_6 01 квітня 2016 року, приблизно о 14 годин з торгівельного залу магазину вона, як очевидець події, не бачила. Лише за повідомленням охоронця, згодом вони переглянули запис відео спостереження, що встановлено в торговому залі магазину та на зовні і побачили те, що обвинувачений набирав продуктів харчування, та не розраховуючись за них виходив з магазину.Таким чином даним відеозаписом було зафіксовано факт крадіжки товару ОСОБА_6 . У результаті дій Критишин З.С. ТзОВ ТВК«Львівхолод» була заподіяна матеріальна шкода на суму 507 гривень 48 коп. без урахування ПДВ, яку відшкодовано обвинуваченим у повному обсязі.
Крім цього, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться оголошеними в судовому засіданні доказами.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23 травня 2016 року проведено огляд магазину« ІНФОРМАЦІЯ_2 », що АДРЕСА_2 . Під час проведення слідчого експерименту 23 травня 2016 року показав як 01 квітня 2014 року він вчинив крадіжку продуктів харчування з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 .
Згідно протоколу огляду речових доказів (відеозапису) від 01 квітня 2016 року проведено огляд відеозапису подій, що відбувалися в магазині «Рукавичка », що в м. Підгайці, вул. Шевченка, 1-а. Під час огляду даного відеозапису обвинувачений пояснив, події, що мали місце 01 квітня 2016 року біля 14 год. в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та впізнає свою постать, який вчинив крадіжку продуктів харчування з магазину. Під час перегляду відеозапису видно як ОСОБА_6 підходить до прилавків та набирає в поліетиленовий пакет продукти харчування: колбаси, коробки з цукерками, відерко з сметаною, лимон, та спиртні напої, після чого сховав їх у сумку, яку мав із собою. Надалі з цим поліетиленовим пакетом з наповненим товаром виходить із торгівельного залу через турнікер на якому зображено знак вихід заборонено, виходить із цим пакетом та направився в сторону виходу з магазину, де встановлено стіл, який знаходиться між вхідними дверями магазину та камерами для зберігання речей покупців в приміщенні цього ж магазину. Кірм того зафіксовано, ОСОБА_6 вийшов з магазину в руках у нього поліетиленовий пакет наповнений, який він ховає в іншу господарську сумку і після цього з велосипедом на який повісив господарську сумку відходить від магазину.
Відповідний відеозапис з камери спостереження із файлами було оглянуто в судовому засіданні за правилами, які передбачені ст.359 КПК України.
За змістом відеозапису, який є чітким, кольоровим, без звуку, здійснений з ракурсу, який дає можливість чітко бачити всі події в магазині, під час перегляду в судовому засіданні відеозапису подій, що відбувалися 01.04.2016 року з 14 год. в приміщенні магазину «Рукавичка», що в м. Підгайці, вул. Шевченка, 1-а. видно, як обвинувачений ОСОБА_6 вчинив крадіжку майна із приміщення магазину. Вказані обставини не заперечив і сам обвинувачений після перегляду і підтвердив факт вчинення ним крадіжки цього майна.
Крім цього, у суда не викликає сумнівів той факт, що відеозапис з камери спостереження магазину, де він здійснюється відкрито, з попередженням всіх відвідувачів, й не спрямований на когось конкретно, за своїм змістом може бути належним і допустимим доказом у кримінальному провадженні.
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій підсудного та визнання його винуватості.
Не може бути прийнята до уваги позиція обвинуваченого про те, що викрадення він не здійснював, та мав намір провести розрахунок за товар, але забув це здійснити з огляду на наступне. Крадіжка, як один із злочинів проти власності, вчиняється в умовах її неочевидності для сторонніх осіб. Так, в п.п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» передбачає, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб; її потрібно вважати закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.
Згідно висновків Верховного суду України, які є обов`язковими для судів України відповідно до вимог ст.458 КПК України, а саме Постанови ВСУ від 06.03.2014 року № 5-16кс12 пункт 3 визначено, що ч.1 ст.185 КК України встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони. Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення. Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки - місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину. Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок. Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника. Постанова ВСУ від 11 грудня 2014 року №5-23кс14 в пункті 2 передбачає, що за нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.
При цьому заслуговує на увагу суду, поведінка ОСОБА_6 який сам складав товар у свій поліетиленовий чорний пакет, а не користувався торгівельною корзиною, наявною для цих цілей в магазині та сам цей пакет виніс через турнікер, де вихід з торгового залу не передбачено та заборонено. На вулиці цей пакет ОСОБА_6 переховав у господарську сумку. Вказані дії свідчать про відсутність наміру у ОСОБА_6 провести розрахунок за цей товар.. Крім того, під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 розповідав, що викрадаючи товар - він їх складав у свій пакет, а потім з ним вийшов з магазину. Подальша поведінка ОСОБА_6 вказує на його бажання залишити майно собі, а саме невжиття негайних заходів по поверненню власнику товару безпосередньо у магазині, небажання звернутися до адміністрації магазину з цього питання тощо, небажання провести оплату за цей товар свідчить про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав під час та після злочину.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що він статтею 12 Кримінального Кодексу України є віднесеним до злочинів середньої тяжкості, а також враховує, дані про особу винного та обставини передбачені ст. ст. 66-67 КК України.
Вивченням особи підсудного встановлено, що він до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався , вину у скоєному визнав частково, його вік а також, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких хронічних захворювань не має, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, непрацює, раніше не судимий
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є часткове визнання вини, каяття у вчиненому злочині. Згідно ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Судом також береться до уваги, що тяжких наслідків від злочину не настало, оскільки матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням обвинуваченим відшкодована в повному обсязі.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, вік, незадовільний стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, склад його сімґї, а також враховує думку прокурора і представника потерпілої щодо призначення можливого покарання , суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції статті та частини кримінального закону, за якими його дії кваліфіковані, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування ним реального покарання в місцях позбавлення волі, оскільки таке покарання буде занадто суворим і несправедливим до ОСОБА_6 .
Суд вважає, що призначення ОСОБА_6 менш суворого покарання, з числа передбачених санкцією ч.1 ст. 185 КК України, буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, зважаючи на особу обвинуваченого. Суд при призначенні покарання обвинуваченому, також враховує його позицію.Так як покарання у виді штрафу , виходячи із його матеріального становища, який не працює і можливість працевлаштування відсутня за станом здоровя, на що вказує і сам ОСОБА_6 є для останнього непосильним до виконання і обтяжливим для нього та його сімї тому не підлягає при призначенні покарання. Враховуючи, обставини вчинення злочину , характер діяння, та мотивацію злочину, на яку посилався обвинувачений при судовому розгляді справи, ту обставину що фактично ОСОБА_6 відсутнє дієве каяття, та враховуючи вік обвинуваченого, у сукупності з іншими обставинами, не дає підстав для пом"якшення призначеного покарання та перехід до більш м`якого основного виду покарання у виді громадських робіт та арешту.
З огляду на особу обвинуваченого, підстав для застосування щодо нього ст.ст. 69, КК України судом не встановлено.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим танеобхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, і буде відповідати цілям покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження обвинуваченим на досудовому слідстві не обиралися Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374,376,395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1( один) рік шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.
Речовий доказ відеозапис з камери спостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » залишити при матеріалах кримінального провадження
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід не обирати.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів із моменту проголошення, а засудженому ОСОБА_6 , - у такий же строк із моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому , представнику потерпілого та прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.
Головуючий: підпис ОСОБА_1