Провадження 1-кс/127/8803/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_6 , який захищає інтереси підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000220, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.11.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 , який захищає інтереси підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000220, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим УСБУ у Вінницькій області провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000220, в ході розслідування якого 20.10.2016, ухвалою суду відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Проте, на теперішній час, виникла необхідність у зміні відносно підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 20.10.2016, Вінницьким міським судом винесено ухвалу, згідно якої задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів. Одночасно визначено розмір застави у сумі 500000 гривень та покладено на ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у випадку внесення застави.

На думку захисника, на теперішній час наявні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з взяття під варту на запобіжний захід, не пов`язаний із взяттям під варту.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні службового злочину, передбаченого ст.191 ч. 3 КК України є необґрунтованою. ОСОБА_5 не має будь-якого наміру переховуватися від суду.

ОСОБА_5 одружений, за місцем проживання на нього жодних компрометуючих матеріалів. Діяльність, пов`язана із заготівлею лісу була джерелом доходів для утримання сім`ї та лікування дружини.

Частиною 1 п. С) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зазначено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Жодна людина не може бути позбавлена волі інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, у таких випадках, як: законний арешт або затримання людини, здійснені з метою забезпечення її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обгрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Обрання запобіжного заходу у вигляді під вартою не може використовуватися стороною обвинувачення як засіб примусу до визнання вини та «співпраці» зі слідством. Підзахисний ОСОБА_5 повідомив про готовність активно допомагати слідству незалежно від загрози бути поневоленим. Слідчому також було запропоновано розглянути можливість укладення угоди.

Згідно практики ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012, зазначено: «Підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Небажання особи зізнатися чи дати «потрібні показання» не можуть бути підставами для взяття під варту».

За наведених підстав захисник просив слідчого суддю клопотання задовольнити та змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

Прокурори в судовому засіданні заперечили проти клопотання захисника, суду пояснили, що по кримінальному провадженні існують ризики, що унеможливлює обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні підтримали клопотання, просили суд дане клопотання задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в судовому засіданні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування, а також, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати та виправдовують необхідність застосування саме такого запобіжного заходу.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, працює, на всі виклики слідчого, до затримання, з`являвся.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, тому з метою попередження можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

В судовому засіданні встановлено, з наявних доказів кримінального провадження, що підозра ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, є обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 , який захищає інтереси підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду відразу після проголошення ухвали суду.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , діє протягом 60 (шістдесят) днів, з моменту застосування запобіжного заходу, тобто до 23 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження, зі встановленою періодичністю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Вінницького ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя