Дата документу Справа № 317/2557/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1312/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/2557/13-к
Категорія: ст.289 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001000, № 0002707, №0002026, №0003052, №0001513, №0001730, №0001753, №0000818, №0001435, №0003228, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 301; ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 186 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 /т. 12 а.п. 163-166/, в якій, не оспорюючи кваліфікації вчиненого обвинуваченим та доведеності його вини, просить вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами від 04.04.2013 року, 13.07.2013 року, 28.07.2013 року, 05.08.2013 року два роки шість місяців позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 11.06.2013 року три роки три місяці позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 301 КК України два роки позбавлення волі з конфіскацією порнографічної відеопродукції;

за ч. 2 ст. 289 КК України за епізодом від 22.05.2013 року п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити п`ять років позбавлення волі з конфіскацією порнографічної відеопродукції, без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком від 06.08.2013 року більш суворим, призначити п`ять років позбавлення волі з конфіскацією порнографічної відеопродукції, без конфіскації майна.

Призначити за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами від 10.08.2013 року, 14.08.2013 року, 25.08.2013 року, 08.09.2013 року, 16.09.2013 року, 22.09.2013 року, 24.09.2013 року, 24.09.2013 року, 03.10.2013 року, 04.10.2013 року, 05.10.2013 року три роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 24.09.2013 року три роки шість місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України два роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України п`ять років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України за епізодом від 05.09.2013 року п`ять років три місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання покарання, остаточно призначити п`ять років шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком від 06.08.2013 року, остаточно призначити п`ять років дев`ять місяців позбавлення волі з конфіскацією порнографічної відеопродукції, без конфіскації майна.

В решті просить вирок залишити без змін.

Апелянт вважає, що оскільки вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні низки злочинів, 8 з яких ним були вчинені до постановлення вироку від 06.08.2013 року, а решта 16 після, то за таких обставин суд повинен був призначити ОСОБА_7 покарання за епізодами злочинної діяльності до вироку від 06.08.2013 року, потім за сукупністю цих злочинів, і вже потім за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України. Після чого, необхідно було призначити покарання за епізодами злочинної діяльності після вироку від 06.08.2013 року, визначити за ними покарання відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України і лише потім остаточно за сукупністю вироків. Однак судом першої інстанції вказані вимоги були порушені, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, таке призначення покарання не забезпечило його індивідуалізації окремо до епізодів, які мали місце до постановлення вироку від 06.08.2013 року та до епізодів, які мали місце після постановлення вироку, оскільки в обох випадках судом при призначенні покарання за сукупністю злочинів застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У той же час, вчинення ОСОБА_7 злочинів після постановлення щодо нього вироку від 06.08.2013 року, яким йому призначено покарання з випробуванням, свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства, та, з огляду на наявність у нього непогашених судимостей за аналогічні злочини, схильність до забезпечення своїх потреб кримінальним шляхом. З урахуванням викладеного, на думку апелянта, призначення ОСОБА_7 покарань за епізодами злочинної діяльності у межах мінімальних строків санкцій ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, а потім ще й визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 301 КК України до двох років позбавлення волі, з конфіскацією порнографічної відеопродукції;

- за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років восьми місяців позбавлення волі.
До епізодів, вчинених до винесення вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року, а саме: 04.04.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 22.05.2013 року (ч. 2 ст. 289 КК України), 21.06.2013 року (ч. 2 ст. 301 КК України), 11.06.2013 року (ч. 3 ст. 185 КК України), 13.07.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 24.07.2013 року (ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України), 28.07.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 05.08.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), застосовано ст. 70 ч. 1 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено п`ять років позбавлення волі, з конфіскацією порнографічної відеопродукції, без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду від 06.08.2013 року, більш суворим, призначеним за сукупністю злочинів, скоєних до постановлення вироку, призначено п`ять років позбавлення волі, з конфіскацією порнографічної відеопродукції, без конфіскації майна.

До епізодів, вчинених після винесення вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року, а саме: 10.08.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 14.08.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 15.08.2013 року (ч. 2 ст. 190 КК України), 25.08.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 05.09.2013 року (ч. 2 ст. 289 КК України), 08.09.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 16.09.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 22.09.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 24.09.2013 року (ч. 3 ст. 185 КК України), 24.09.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 24.09.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 03.10.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 04.10.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 05.10.2013 року (ч. 2 ст. 185 КК України), 08.10.2013 року (ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України), 06.12.2014 року (ч. 2 ст. 186 КК України) застосовано ст. 70 ч. 1 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено п`ять років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за сукупністю злочинів, скоєних після винесення вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року, частково приєднано невідбуту частину покарання за цим вироком, та остаточно призначено п`ять років три місяці позбавлення волі, з конфіскацією порнографічної відеопродукції, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 17.12.2014 року.

Зараховано у загальний строк покарання перебування під вартою у період з 08.10.2013 року по 29.11.2014 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишений до набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів, тобто до 27.06.2015 року включно.

Цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , КП «Водоканал», ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ТОВ «Стиль Д», ОСОБА_17 задоволено у повному обсязі та постановлено стягнути з ОСОБА_7 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь: Комунального підприємства «Водоканал» (м. Запоріжжя) 1 100 грн., ОСОБА_10 3 111 грн., ОСОБА_11 1 199 грн., ОСОБА_12 8 600 грн., ОСОБА_13 400 грн., ОСОБА_14 3 500 грн., ОСОБА_17 1 652 грн., ОСОБА_18 1 400 грн., ОСОБА_16 150 грн., ТОВ «Стиль Д» 249 грн. 19 коп.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

У вироку також зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий:

- 06.09.2000 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 140 ч. 2 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, приєднано покарання за вироком від 09.02.1998 року, до відбуття 3 роки 6 місяців; 02.10.2002 року звільнений по відбуттю покарання;

- 24.11.2003 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі, зараховано строк знаходження під вартою, звільнений в залі суду;

- 02.11.2005 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 296 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнений 03.07.2009 року по відбуттю покарання;

- 07.06.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 11.03.2013 року по відбуттю покарання;

- 15.07.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2, ст. 395 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;

- 06.08.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який частково підтримує апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого та його захисника із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги і просять вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши вказівки суду касаційної інстанції, викладені в Ухвалі від 16.06.2016 року, колегія суддів доходить наступного висновку.

Згідно з вироком, обвинувачений ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

04 квітня 2013 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись навпроти під`їзду № 7 буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав один чавунний люк вартістю 1 100 грн. без урахування ПДВ, чим спричинив матеріальну шкоду КП «Водоканал» на вказану суму.

22 травня 2013 року, близько 01 години, ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через огорожу проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_19 , де незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом, що належить потерпілій, в результаті чого завдав потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на суму 2 500 грн.
11 червня 2013 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля буд. АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через відкрите вікно проник до приміщення кв. АДРЕСА_5 вказаного будинку та таємно викрав з вішалки у коридорі майно, яке належало ОСОБА_12 на загальну суму 8 595 грн. 10 коп., чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

21 червня 2013 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою збуту наявного у нього диску формату DVD, що містить відеопродукцію порнографічного характеру, який він придбав на початку травня 2013 р. на ринку «Анголенко» в м. Запоріжжі у невстановленої особи за 25 грн., з корисливих мотивів, незаконно перевіз на громадському транспорті вищевказаний диск від зупинки «Рубана» до зупинки «ринок Ювілейний», після чого направився на вищезазначений ринок, де в цей же день, 21 червня 2013 року, приблизно о 12 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наявного у нього диску формату DVD, що містить відеопродукцію порнографічного характеру, незаконно збув за 30 грн. раніше незнайомому йому ОСОБА_20 диск формату DVD з відеозаписами, які згідно з висновком експерта №42 від 24.06.2013 р. містять сцени порнографічного характеру.

13 липня 2013 року, близько 03 години 15 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на 10 поверсі під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав у сплячої ОСОБА_10 її майно на загальну суму 3 111 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

24 липня 2013 року, близько 03 години, ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. № 20 по вул. Рубана в м. Запоріжжі, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до раніше незнайомого чоловіка - ОСОБА_21 , при цьому штовхнув останнього на землю та намагався відкрито викрасти у нього гаманець з кармана брюк, але не вчинив цього, з причини, яка не залежала від його волі, оскільки його дії були припинені громадянином ОСОБА_20

28 липня 2013 року, приблизно о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в салоні маршрутного таксі, що рухалося з боку зупинки громадського транспорту «ун. Україна» в бік зупинки громадського транспорту «Лахті» у м. Запоріжжі, в районі зупинки громадського транспорту «Лахті», діючи повторно, з жіночої сумки чорного кольору таємно викрав майно, що належить ОСОБА_22 , чим завдав потерпілій ОСОБА_22 матеріальної шкоди на загальну суму 3 342 грн.
05 серпня 2013 року, близько 10 години, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля процедурного кабінету в приміщенні міської поліклініки № 1, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізького Козацтва, буд. 25, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із сумки ОСОБА_13 , яка сиділа поряд з ним, її майно на загальну суму 400 грн., чим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

10 серпня 2013 року, близько 21 години 15 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись навпроти під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з лавки майно ОСОБА_11 на суму 1 199 грн., чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

14 серпня 2013 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території гаражного кооперативу «Рубін», що розташований по вул. Полякова № 2 у м. Запоріжжі, діючи повторно, з корисливих міркувань, шляхом вільного доступу через відкриті двері, таємно викрав з кабіни автомобіля «Mercedes Agro», дн НОМЕР_1 , майно, яке належить ОСОБА_23 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 160 грн.
15 серпня 2013 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, знаходячись біля супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 50-А, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_24 , під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінку, заволодів майном потерпілого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на загальну суму 189 грн.
25 серпня 2013 року, близько 17 години 10 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в парку «Перемоги», розташованому по пр. Ювілейному в м. Запоріжжі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з сумки, яка знаходилась на лавці, майно ОСОБА_25 на суму 325 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_25 матеріальну шкоду на вказану суму.

05 вересня 2013 року, близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, шляхом вільного доступу, через огорожу, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_19 , де з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом, чим заподіяв ОСОБА_19 майнову шкоду у розмірі 2 500 грн.
08 вересня 2013 року, в період часу з 11 годин 40 хвилин до 11 годин 55 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в торгівельних рядах ЦКР «Анголенко» в м. Запоріжжі, діючи повторно, шляхом вільного доступу з правої задньої кишені штанів, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_26 , чим завдав потерпілому ОСОБА_26 матеріальної шкоди на загальну суму 1 400 грн.
16 вересня 2013 року, близько 17 години, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в кв. АДРЕСА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з ліжка в кімнаті майно, яке належить ОСОБА_27 , на загальну суму 524 грн., чим спричинив ОСОБА_27 матеріальну шкоду на вказану суму.

22 вересня 2013 року, близько 04 години, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав шляхом демонтажу з автомобілю «Lanos» д/н НОМЕР_2 колесо, вартістю 400 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_28 матеріальну шкоду на вказану суму.

24 вересня 2013 року, близько 10 години 55 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля ринку «Ювілейний» по вул. Будьонного в м. Запоріжжі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з автомобілю «Tayota Land Cruiser» д.н. НОМЕР_3 , двері якого були не зачинені, майно ОСОБА_14 на загальну суму 1 245 гривень 50 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму.

24 вересня 2013 року, в період часу з 19 години 20 хвилин до 19 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в салоні маршрутного таксі, що рухалося з боку зупинки громадського транспорту «бул. Центральний» в бік зупинки громадського транспорту «ЦКР Анголенко» у м. Запоріжжі, в районі зупинки громадського транспорту «Малий ринок», діючи повторно, таємно з карману викрав майно, що належить ОСОБА_16 , чим завдав потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 150 грн.
У період часу з 19 годині 24.09.2013 року до 05 години 25.09.2013 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом розбиття скла, проник до торгівельного кіоску «Іграшки», розташованого в підземному переході біля зупинки громадського транспорту «пл. Пушкіна» в м. Запоріжжі, звідки таємно викрав майно ОСОБА_17 на загальну суму 1 652 грн., завдавши тим самим останній матеріальної шкоди на вказану суму.

03 жовтня 2013 року, близько 06 години, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в кв. АДРЕСА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу в кімнаті майно, яке належить ОСОБА_27 на загальну суму 1 430 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_27 матеріальну шкоду на вказану суму.

04 жовтня 2013 року, близько 06 години, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в кв. АДРЕСА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу в кімнаті майно, яке належить ОСОБА_29 , на загальну суму 462 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_29 матеріальну шкоду на вказану суму.

05 жовтня 2013 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «Простор», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 148, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно, з торгових прилавок, викрав майно, що належить ТОВ «Стиль Д», чим завдав ТОВ «Стиль Д» матеріальної шкоди на загальну суму 249 грн. 19 коп.
08 жовтня 2013 року, приблизно о 05 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, будучи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом розбиття скла молотком, проник до торгівельного кіоску «Іграшки», розташованого в підземному переході біля зупинки громадського транспорту «пл. Пушкіна» в м. Запоріжжі, звідки таємно викрав майно ОСОБА_17 , на загальну суму 480 грн., завдавши тим самим останній матеріальної шкоди на вказану суму. Однак злочинні дії ОСОБА_7 , направлені на таємне викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_17 , були помічені охоронцем вищевказаного підземного переходу, після чого ОСОБА_7 , знаходячись у кіоску потерпілої, був затриманий співробітниками міліції. Тобто, останній свій злочинний намір не довів до кінця з причин не залежних від його волі.

06 грудня 2014 року, приблизно о 16 годині 28 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду № 1 буд. № 14 по вул. Рубана в м. Запоріжжі, наніс три удари кулаком правої руки в область голови малолітньому ОСОБА_30 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, що не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 із руки малолітнього потерпілого шляхом ривку відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_31 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 430 грн.
Зміст вироку в частині фактичних обставин подій, висновків суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені інкримінованих йому злочинів та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, у зв`язку з чим, зазначені обставини згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України в апеляційному порядку не переглядаються.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував, що вчинені ним злочини, згідно зі ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів; врахував особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває; а також всі обставини по справі, а саме: вчинення низки злочинів у період випробування за попереднім вироком, а також після звільнення з-під варти у грудні 2014 року, що свідчить про стійку антисуспільну установку обвинуваченого та небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого положень ст. ст. 69, 75 КК України, та про можливість виправлення ОСОБА_7 лише в ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів; обставинами, що обтяжують покарання, судом визнано вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину відносно малолітнього.

За вчинені обвинуваченим злочини суд призначив йому покарання в межах відповідних санкцій частин статей кримінального закону.

З вироку вбачається, що суд при призначенні обвинуваченому покарання керувався ч. 4 ст. 70 КК України, а також роз`ясненнями, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких, коли після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням, як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Разом із тим, у даному випадку суд при призначенні покарання мав керуватися роз`ясненнями, що містяться у пунктах 20, 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України про те, що правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого, як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності, що не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Крім того, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Виходячи з визначеного в апеляційній скарзі предмету оскарження, з урахуванням часткового підтримання апеляційної скарги прокурором під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги в частині неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та призначення надто м`якого покарання заслуговують на увагу і є слушними.

При цьому, колегія суддів зазначає, що заявлені в апеляційній скарзі вимоги в частині порядку призначення покарань не відповідають вимогам кримінального закону і не узгоджуються з наведеною позицією Верховного Суду України, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального закону та, ухвалюючи вирок, не врахував, що після скасування попередніх судових рішень касаційним судом до обвинувачення ОСОБА_7 був доданий епізод грабежу із застосуванням насильства до малолітнього, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є не мотивованим і занадто м`яким.

Відповідно до норм ст. ст. 409, 413, 414, 420 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Так, відповідно до висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, визнаного судом доведеним, він визнаний винним у вчинені 24 епізодів кримінальних правопорушень, які мають самостійну кваліфікацію, як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції, а саме за: ч. 2 ст. 301 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України.
При цьому, діяння, за які передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 301 КК України та ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, були вчинені обвинуваченим до постановлення попереднього вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року.

Суд першої інстанції вимоги, як закону України про кримінальну відповідальність, так і позицію Верховного Суду України, не врахував, у зв`язку з чим, вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню з ухваленням апеляційною інстанцією нового вироку в цій частині.

Так, як суд першої інстанції, так і колегія суддів при призначенні покарання обвинуваченому враховує, що вчинені ним злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів; враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває; вчинив низку злочинів у період випробування за попереднім вироком, а також після звільнення з-під варти у грудні 2014 року, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення; також враховує сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме відповідно: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння та відносно малолітнього; і доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 лише в ізоляції від суспільства з призначенням йому реального покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням зазначених обставин та уточнень, внесених прокурором під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог кримінального закону з дотриманням позиції Верховного Суду України, а також з врахуванням змін, внесених до ст. 301 КК України Законом № 770-VIII від 10.11.2015 року в частині спецконфіскації порнографічної відеопродукції, по якій судом першої інстанції прийнято рішення відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком обвинувачений визнаний винним у вчиненні злочинів, які мають самостійну кваліфікацію, як до попереднього вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року, так і після його ухвалення, по якому повинен відбувати реальне покарання, виходячи з того, що нові злочини були вчинені обвинуваченим під час дії іспитового строку.

Отже, обвинуваченому підлягають призначенню покарання за злочини з самостійною кваліфікацією, вчинені до попереднього вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року, потім на підставі ч. 1 ст. 70 КК України підлягає призначенню покарання за сукупністю цих злочинів, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання за попереднім вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року, за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинення.

За наступні діяння, без урахуванням епізодів злочинної діяльності, що не мають самостійної санкції, підлягають призначенню покарання за кожний з вчинених злочинів. По епізоду діянь від 06 грудня 2014 року, який має самостійну кваліфікацію, відносно неповнолітнього потерпілого за ч. 2 ст. 186 КК України підлягає призначенню більш суворе покарання у виді позбавлення волі, ніж призначив суд першої інстанції, потім на підставі ч. 1 ст. 70 КК України підлягає призначенню покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

Остаточне покарання за сукупністю вироків підлягає призначенню обвинуваченому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за сукупністю злочинів за вироком та невідбутого покарання за попереднім вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року.

В решті вирок підлягає залишенню без змін.

По кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_7 має періоди тримання в місцях попереднього ув`язнення, по яким йому частково здійснено зарахування, у зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, йому підлягає зарахуванню в строк відбування покарання за вироком, строк попереднього ув`язнення за період з 16.06.2016 року по 06.12.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому колегія суддів враховує надану Вільнянським районним судом Запорізької області, на запит апеляційного суду, ухвалу від 16.05.2016 року, яка набрала законної сили, відповідно до якої ОСОБА_7 у строк відбування покарання було зараховано час попереднього ув`язнення з 08.10.2013 року по 29.11.2014 року та з 17.12.2014 року по 08.12.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

з а с у д и л а:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 29.04.2015 року по об`єднаним кримінальним провадженням щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання, скасувати.
Вважати обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених: ч 2 ст. 301 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 301 КК України два роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до призначеного покарання за вироком зарахувати невідбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України три роки три місяці позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України два роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України п`ять років три місяці позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 186 КК України п`ять років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити п`ять років шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за вироком невідбутого покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років дев`яти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

В решті вирок залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання за вироком, строк його попереднього ув`язнення за період з 16 червня 2016 року по 06 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту його проголошення, проте на нього учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4