Єдиний унікальний номер №243/1468/16-к
Номер провадження №1-м/243/2/2016
У Х В А Л А
Іменем України
«01» квітня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 року у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Билбасівка Слов`янського району Донецької області Україна, громадянина України, із неповньою середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, не судимого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2016 року Міністерство юстиції України звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з клопотанням про приведення вироку Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 року у відповідність із законодавством України.

За вироком Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю, без штрафу з відбування покарання в виправній колонії суворого режиму. за вчинення злочинів передбачених частиною третьою статті 30, пунктами «а,г» частини третьої статті 228.1, частиною першою статті 30, пунктами «а,г» частини третьої статті 228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів організованою групою, в особливо великому розмірі), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Згідно Апеляційної ухвали Московського міського суду від 19.05.2014 року вирок Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 року залишено без змін.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №5 УФСВП Росії у Тамбовській області», кінець відбуття строку покарання 14 березня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив замах та готування до злочину, тобто умисні дії особи, безпосередньо спрямовані на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з не залежних від цієї особи обставин, до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі.

Представник Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з проханням розглядати клопотання без участі у судовому засіданні представника, яка згідно з ч.1 ст. 610 КПК України не є обов`язковою.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.30, п. «а,г» ч.3 ст.228-1 (готування до незаконного збуту наркотичних речовин у великому розмірі); ч.3 ст. 30 п. «а,г» ч.3 ст. 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних речовин у великому розмірі) КК РФ.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду РФ, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 .

Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Згідно ст. 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1

ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується письмовою заявою від 25 серпня 2015 року.

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 початок строку 15 березня 2012 року, кінець строку 14 березня 2023 року, станом на 25 серпня 2015 року не відбутий строк покарання 7 років 6 місяці 20 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України замах на незаконний збут наркотичних речовин у великому розмірі кваліфікується за ч.1 ст. 15, ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України - Санкція за цей злочин передбачає покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; готування до незаконного збуту наркотичних речовин у великому розмірі кваліфікується за ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України - Санкція за цей злочин передбачає покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Відповідно до частини 3 статті 603 КПК України при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Згідно з ч.5 ст.610 КПК України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 до нього не застосоване додаткове покарання, передбачене санкцією п. «а,г» ч.3 ст.228-1 КК РФ у виді позбавлення його права займати певні посади та займатися певною діяльністю, без штрафу з відбування покарання в виправній колонії суворого режиму.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначене ОСОБА_4 за вироком Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 року, покарання за своїм видом і тривалістю є сумісним із законодавством України та співвідноситься із заходами примусу, передбаченими КК України за вчинення аналогічних винних діянь, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 року щодо ОСОБА_4 та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 307 КК України; ч.1 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України.

Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 602, 603, 609, 610 КПК України, Конвенцією про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 року, згідно якого ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 3 ст. 30, п.п «а,г» ч. 3 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30, п.п. «а,г» ч. 3 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації і засуджено до 11 (одинадцяти) років позбавлення волі без позбавлення його права займати певні посади та займатися певною діяльністю, без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307; ч. 1 ст.14, ч. 3 ст.307 КК України з призначенням йому покарання:

-за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України - у вигляді 10 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст.14, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України - у вигляді 9 років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів - у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , відповідно до вироку Бутирського районного суду м. Москви від 27 грудня 2013 року, рахувати з 15 березня 2012 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1