Справа № 554/1291/16-к

Дата документу 18.04.2016
Справа № 554/1291/16-к
Провадження № 1 кп/554/150/2016
В И Р О К
Іменем України
18 квітня 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0003959 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня технічна, розлученого, судимого
21 травня 2003 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України (далі - КК) на 3 роки позбавлення з звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК з іспитовим строком на 3 роки;

14 червня 2004 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК на 4 роки позбавлення волі;

22 червня 2005 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. ч. 2 і 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. ч. 1 і 4 ст. 70 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 29 серпня 2006 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 8 днів;

22 листопада 2007 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ст. 395, 70, 71, 72 КК на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 6 січня 2011 року по відбуттю покарання;

10 липня 2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК на один рік позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК з іспитовим строком на 1 рік;

29 травня 2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК на 1 рік 2 місяці позбавлення. Звільнений 24 березня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 13 днів

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
27 грудня 2015 року, близько 02 год. 10 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кінотеатру ім. Котляревського, що по вул. Жовтнева, 31 в м. Полтаві, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з жіночої сумки потерпілої ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 300 грн. та мобільний телефон «Sony Xperia Z1 D5503 Соmpact» в корпусі чорного кольору вартістю 7446,80 грн. з картою оператора мобільного зв`язку «МТS» вартістю 20 грн., на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 30 грн., який знаходився в накладному силіконовому чохлі бірюзового кольору вартістю 100 грн., чим спричинив матеріального збитку потерпілій на загальну суму 7896,80 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Він також визнав заявлений по справі цивільний позов потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_4 під час допиту в суді також підтвердила факт вчинення обвинуваченим злочину, внаслідок чого їй було заподіяно шкоду, зазначену в обвинувальному акті, яку вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь, задовольнивши заявлений нею по справі цивільний позов. Вона також наголосила, що злочинними діями обвинуваченого їй було завдано моральну шкоду.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджувався за вчинення умисних, в тому числі аналогічних злочинів, має не погашену у визначеному законом порядку судимість, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику його особи, відсутність стійких соціальних зв`язків, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді арешту, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації. Обираючи такий вид покарання, суд виходить з того, що інший, на його думку, вид покарання не буде сприяти його виправленню та перевихованню, оскільки він неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, але після відбуття покарання не робив для себе належних висновків.

Оскільки обвинувачений засуджується до арешту, який має відбувати реально, то суд вважає за необхідне з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання покарання за цим вироком, обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

По справі потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування 7896,80 грн. матеріальної та 7500 грн. моральної шкоди.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд керується статтями 28, 328 КПК України, статтями 23, 1166, 1167 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (далі - Постанова). При цьому суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

В добровільному порядку обвинуваченим збитки не відшкодовувались.

Зважаючи на те, що вину обвинуваченого у заподіянні матеріальної шкоди потерпілій доведено в повному обсязі, суд задовольняє її позовні вимоги в цій частині на заявлену нею суму.

Суд також вважає, що потерпілій була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок вчинення злочину щодо неї вона зазнала інтенсивних фізичних, душевних, психічних переживань, що потягло за собою вимушені зміни в її житті. Потерпілою було потрачено багато часу та зусиль для відновлення попереднього стану, чого незважаючи на докладені зусилля, їй в повній мірі зробити не вдалось. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості і вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 3000 грн.

Процесуальних витрат і речових доказів по справі немає.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді шести місяців арешту.

Початок строку відбування покарання рахувати з 18 квітня 2016 року.

Частково задовольнити заявлений по справі потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 7896,80 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

До набрання вироком законної сили обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення по цій справі у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 18 квітня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1