ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3046/16-к
№ 1-кп/636/395/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження № 0000234 від 27 квітня 2015 р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, командира 3-го взводу оперативного призначення дев`ятої роти оперативного призначення (на автомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , лейтенанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -

встановив:

Лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення вимог статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», статей 2, 9, 11, 16, 119, 120, 130, 218-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, 15 листопада 2014 року без поважних причин і дозволу командирів та начальників самовільно залишив місце служби територію військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та до 02 серпня 2016 року до військової частини не повернувся, а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині при вищевикладених обставинах визнав повністю, щиросердно розкаявся у вчиненому, пояснивши, що покинув військову частину у зв`язку з матеріальними труднощами в його родині.

Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив про те, що з доказами, зібраними на підтвердження його вини він згоден, їх не оспорює, і просив суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доказана та підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, судом визнано недоцільним відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом прийнято до уваги, що обвинувачений та учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів в добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Досліджені в порядку ч.3 статті 349 КПК України та оцінені в їх сукупності докази дають суду підстави для визнання доведеною вини ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби тривалістю понад один місяць, і кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 статті 407 КК України.

Судом вивчено дані, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він раніш не судимий, має постійне місце проживання, за місцем служби характеризується позитивно, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які, відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючу покарання обставину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає, виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік з покладенням відповідно до п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя