1Справа № 335/7270/16-к 1-кп/335/378/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповна середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

09.04.2012 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин;

21.11.2012 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 15 днів обмеження волі, звільненого з місць позбавлення волі 14.04.2014 умовно-достроково на 10 місяців 16 днів;

03.03.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив злочин за таких обставин.

12 червня 2016 року приблизно о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на каскаді «Райдуга», що розташований по проспекту Маяковського у Вознесенівському районі міста Запоріжжя, відкрито викрав мобільний телефон в корпусі червоно-чорного кольору фірми «Lenovo S820» (ІМЕІ НОМЕР_1 ), вартістю 2 500 гривень, в якому знаходились: сім-карти мобільного оператора «МТС» ( НОМЕР_2 ) та «Київстар» ( НОМЕР_3 ), флеш-карта об`ємом пам`яті 16 Гб фірми «SP» та шкіряним чохлом чорного кольору від вказаного телефону, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, після чого зник з місця скоєння злочину, тим самим відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальні збитки на суму 2 500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому злочині, щиро покаявся у скоєному, пояснив суду, що 12 червня 2016 р. після 23:00 год. він познайомився на каскаді «Райдуга» з потерпілим ОСОБА_6 , в якого попросив скористатись мобільним телефоном в корпусі червоно-чорного кольору фірми «Lenovo S820» для здійснення дзвінку. Разом з телефоном він відійшов на відстань від потерпілого та втік. Пізніше його було затримано працівниками поліції та вилучено в нього цей телефон, який в подальшому було повернуто потерпілому. Зазначив, що телефон викрав для власного користування, в скоєному покаявся.

Від потерпілого надійшла заява про розгляд кримінального провадження за його відсутності, в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, покарання просить обрати на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, спричинених наслідків: тяжких наслідків не настало, матеріальна шкода потерпілому не заподіяна, оскільки потерпілому було повернуто його майно. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений за вчинення корисливого злочину, за місцем попереднього ув`язнення характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікарів-нарколога та -психіатра не перебуває. За сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, на утриманні дітей чи непрацездатних осіб не має. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений у санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Беручи до уваги, що злочин ОСОБА_4 скоїв під час іспитового строку, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2016 року, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, покарання йому слід призначати у відповідності до ст. 71 КК України із застосуванням принципу часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 13 червня 2016 р. по 8 серпня 2016 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування, суд вважає за необхідне залишити в порядку ст. 377 КПК України до набрання вироком законної сили, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання з 13 червня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 13 червня 2016 р. по 8 серпня 2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Речовий доказ по справі:

мобільний телефон в корпусі червоно-чорного кольору фірми «Lenovo S820» (ІМЕІ НОМЕР_1 ), а також сім-карти мобільного оператора «МТС» ( НОМЕР_2 ) та «Київстар» ( НОМЕР_3 ), флеш-карта, об`ємом пам`яті 16 гб, фірми «SP», шкіряний чохол чорного кольору від вказаного телефону, переданий потерпілому ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1