Справа № 366/2260/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1349/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 02.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
« 2 » листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 29 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця с. Красилівка Броварського р-ну, Київської обл., проживаючого в АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 26.07.2016 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та засуджено на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 , звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Іванківського районного суду Київської області від 26.07.2016 року,шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирішено питання речових доказів та судових витрат.
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

В період часу з 5.04.16р. по 10.04.16р., точної дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_8 , з метою вчинити крадіжку з господарства АДРЕСА_2 , через відсутність загорожі господарства, потрапив на територію домогосподарства, де шляхом злому вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав тример марки «Sturm» моделі «BT8933D» вартістю 2120, 42 грн., що належав потерпілому ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікацію його дій, просить вирок змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з резолютивної частини вироку застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України після призначення ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що судом І інстанції в порушення вимог п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» було двічі застосовано положення ст.ст. 75, 76 КК України, а саме після призначення ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 185 КК України та після призначення покарання за сукупністю злочинів за ч.4 ст.70 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила вирок суду змінити, виключити з резолютивної частини вироку застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України після призначення ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 185 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання зміні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд за погодженням з учасниками судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить їх аналіз та перевіряє вирок відповідно до ст. 404 КПК України лише в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними по справі доказами, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_8 судом І інстанції вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р. у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі часини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду і розміру.

Як вбачається з вироку, суд призначаючи ОСОБА_8 покарання в повній мірі не дотримався вказаних вимог закону.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин та прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим, при призначенні покарання ОСОБА_8 за правилами ч.4 ст.70 КК України, із врахуванням того, що злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 був вчинений до постановлення вироку Іванківського районного суду Київської області від 26.07.2016р., суд І інстанції помилково застосував положення ст.ст. 75, 76 КК України після призначення покарання за ч.3 ст. 185 КК України за вказаним епізодом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає зміні з виключенням з резолютивної частини вироку застосування щодо ОСОБА_8 положень ст.ст.75,76 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна в період з 5 по 10.04.2016р. у потерпілого ОСОБА_9 .

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 29 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку застосування положень ст.ст.75,76 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна в період з 5 по 10.04.2016р. у потерпілого ОСОБА_9 .

В решті вирок залишити без зміни.

Судді