Справа № 517/972/15-к
Провадження № 1-кп/517/31/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка кримінальне провадження, внесене 07.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарове Ширяївського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.10.1999 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.81, ч.1 ст. 89, ст. 42 КК України (1960) на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 02.10.2002 року на підставі постанови Ширяївського районного суду Одеської області, ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 26 днів,

- 23.09.2003 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.4 ст. 185, 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 04.07.2008 року за відбуттям терміну покарання.;

- 30.11.2012 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

- 06.07.2015 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, 71 КК України на 5 років 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бознени Котовського району Р.Молдова, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого останній раз:

- 05.07.2006 року Любашівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 30.01.2013 року за відбуттям терміну покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 07 червня 2015 року біля 10:00 години знаходячись у себе дома по АДРЕСА_1 , разом з мешканцями цього ж населеного пункту ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , запропонував останнім скоїти крадіжку металевих виробів з залізничної колії, державного підприємства «Одеська залізниця» Роздільнянської дистанції колії, поблизу смт. Затишшя, на що останні погодились.

В цей же день біля 11.00 години ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли на 1376 км. пк. перегону ст. Перехрестове ст. Затишшя, де на непарній колії, верхньої будови колії, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою вчинення крадіжки, хаотично за допомогою молотка почали вибивати, та зняли частину металевих виробів, а саме 18 закладних болтів в зборі вартістю 6,29 грн. за один на суму 113, 22 грн., 4 клемних болта вартістю 2,40 грн. за один на суму 9,60 грн., 7 клем вартістю 2,04 грн. за одну на суму 14,28 грн., 4 одиночних клеми вартістю 2,04 грн. за одну на суму 8,16 грн., 4 гайки вартістю 0,20 грн. за одну на суму 0,80 грн., 4 двовиткові шайби вартістю 1,00 грн. за одну на суму 4,00 грн., 3 клеми в зборі вартістю 5,44 грн. за одну на суму 16,32 грн., всього на загальну суму 166,38 грн. Однак в цей час на вказану територію перегону прийшов дорожній майстер державного підприємства «Одеська залізниця» Роздільнянської дистанції колії ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 припинили свої злочинні дії, не довівши злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані дорожнім майстром.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину визнав, розкаявся та суду пояснив, що він 07.06.2015 року разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за пропозицією останнього вирішили здійснити крадіжку металевих виробів із залізничної колії поблизу смт. Затишшя. Коли вони вибивали металеві вироби, прийшов працівник залізниці та затримав їх.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину визнав повністю, розкаявся, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, не оспорював часу, місця, способу вчинення злочину, його ролі у вказаному, корисливої мети його дій. Суду повідомив, що 07.06.2015 року він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 хотіли вчинити крадіжку металевих виробів із залізничної колії, які хотіли здати на металобрухт, але при їх демонтажі були затримані працівником залізниці, який викликав працівників міліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та розкаявся. Щодо обставин вчинення злочинуповідомив, що 07.06.2015 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийшли до залізничної колії, що знаходиться поблизу смт. Затишшя, з метою крадіжки металевих виробів. В подальшому під час того коли вони знімали металеві кріплення залізничної колії, з`явився ОСОБА_7 та вони почали відходити, але останній їх затримав та викликав працівників міліції.

З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що відповідно до рапорту оперативного чергового ЛВ на ст. Котовськ та довідки про прийняття і реєстрацію заяви 07.06.2015 року до чергової частини надійшло телефонне повідомлення від чергової ПЧ-2 ст. Роздільна Одеської залізниці про те, що на 1376 км, пк.9 перегону ст. Перехрестове ст. Затишшя Одеської залізниці, на непарній колії виявлено відсутність деталей верхньої будови колії.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З довідки про вартість Роздільнянської дистанції колії ДП «Одеська залізниця» вбачається, що вартість 18 закладних болтів в зборі, 4 клемних болтів, 7 клем, 4 одиночних клем, 4 гайок, 4 двовиткових шайб, 3 клем в зборіскладає 113, 22 грн., 9,60 грн., 14,28 грн., 8,16 грн., 0,80 грн., 4 грн. та 16, 32 грн. відповідно.
Відповідно до довідки, виданої апаратом безпеки руху поїздів і автотранспорту Одеської ревізорської дільниці ДП «Одеська залізниця» № УРБ-1-03/871 від 23.09.2015 року вбачається, що відсутність матеріалів верхньої будови колії не вплинуло на безпеку руху поїздів.
Згідно постанови про визнання речових доказів, прилучення їх до кримінального провадження та передачу їх на зберігання від 08.06.2015 року вбачається, що матеріали ВБК 18 закладних болтів в зборі, 4 клемних болта, 7 клем, 4 одиночних клеми, 4 гайки, 4 двовиткових шайби, 3 клеми в зборівизнано речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛВ на ст. Котовськ УМВС України на Одеській залізниці, що підтверджується корінцем квитанції № 92.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження іншихдоказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Під час судового провадження обвинувачені визнали свою винуватість у вчиненні злочину, повідомили, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ними не оспорюються, надали показання та повідомили про обставини вчинення ними злочину.
Аналіз показань обвинувачених, досліджених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинувачених, які в судовому засіданні визнали, що дійсно мали умисел на вчинення крадіжки, вчинили активні дії щодо реалізації свого умислу, а саме вибили з колії металеві вироби, але свій умисел до кінця не довели, оскільки були затримані дорожнім майстром. При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомили суду всі обставини вчинення вказаного, а саме місце, час, спосіб та вказали на майно, що стало предметом злочинного посягання. Вказані показання узгоджуються з письмовими доказами у справі, наданими прокурором та дослідженими судом, які підтверджують час, місце, спосіб злочинних дій, перелік майна, яким намагалися заволодіти обвинувачені та його вартість.
Вказані докази є належними та допустимими, а їх сукупність є достатньою для висновків про наявність в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинувачених.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі, прийнявши до уваги зазначені положення та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфікує їх дії за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, як вчинення незакінченого замаху на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, повторно, а дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, як вчинення незакінченого замаху на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.При цьому суд також враховує думку представника потерпілого, яка просила призначити обвинуваченим покарання на розсуд суду.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ від 14.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ від 14.09.2015 року ОСОБА_5 на обліку лікаря-нарколога не перебуває.
З довідки Затишанської селищної ради Фрунзівського району вбачається, що ОСОБА_5 проживає з співмешканкою ОСОБА_8 та її трьома дітьми: 2008 року народження, 2009 року народження та 2014 року народження, за період проживання скарг та заяв на нього в селищну раду не надходило.
З вимоги про судимість та копії вироків відносно ОСОБА_5 вбачається, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 06.07.2015 року.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на даний час засуджений та відбуває покарання у виді позбавлення волі, вчинив незакінчений замах на умисний злочин середньої тяжкості в період непогашеної судимості, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні та визнання винуватості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Відповідно до довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ від 14.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Довідкою Фрунзівської ЦРЛ від 14.09.2015 року підтверджено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до довідки-характеристики за місцем проживання ОСОБА_4 вбачається, що він проживає разом з співмешканкою ОСОБА_9 , інколи зловживає алкогольними напоями, скарг на його поведінку не надходило.
З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області та копій судових рішень вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість погашена у встановленому законом порядку.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні та визнання винуватості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ від 14.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ ОСОБА_6 на наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.

З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , копії вироку вбачається, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий вироком Любашівського районного суду Одеської області від 05.07.2006 року за ч.3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 30.01.2013 року за відбуттям терміну покарання.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив незакінчений замах на умисний злочин середньої тяжкості в період непогашеної судимості, вину у вчиненні злочину визнав, на даний час офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні та визнання винуватості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, осіб обвинувачених, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання у виді позбавлення в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженими.
В той же час, при визначенні строку вказаного виду покарання суд враховуєприписи ч. 3 ст. 68 КК України, яка регулює призначення покарання за незакінчений злочин.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше судимий Фрунзівським районним судом Одеської області 06.07.2015 року та вчинив злочин до постановлення вказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України.
Разом з тим, наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді щирого каяття та визнання винуватості, відсутність претензій до обвинувачених з боку представника потерпілої юридичної особи є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з застосуванням положень ст. 76 КК України.
Крім того, у справі слід вирішити долю речових доказів відповідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного покарання покаранням за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 06.07.2015 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 19 вересня 2016 року.
На підставі п. ґ ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.06.2016 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 06.07.2015 року з 27.11.2015 року по 22.06.2016 року.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази, а саме старопридатні матеріали ВБК 18 закладних болтів в зборі, 4 клемних болта, 7 клем, 4 одиночних клеми, 4 гайки, 4 двовиткові шайби, 3 клеми в зборі, що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів ЛВ на ст. Котовськ УМВС України на Одеській залізниці згідно квитанції № 92 повернути представнику потерпілої юридичної особи Державне підприємство «Одеська залізниця».
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення,а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення копії вироку.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: