АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1181/16 Справа № 191/1715/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002191 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України, -
В с т а н о в и л а:
цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянин України, працюючий керівником ФОП « ОСОБА_9 », який проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
засуджений за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. З урахуванням ч.1 ст.. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено до відбуття 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України від відбуття призначеного покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки. Судом також вирішено долю речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, знаходячись у невстановленому місці, точну час та дату встановити не можливо, придбав шляхом знаходження залишений поліетиленовий пакет білого кольору, в якому знаходились предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на бойові припаси, а саме дві картонні коробки з патронами калібру 7,62 мм., зеленого кольору з маркуванням «270-63». Також, у вказаному пакеті білого кольору, ОСОБА_8 побачив предмет схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням «193-78 Т» і запал УЗРГМ-2 з маркуванням «146-78, 583» до неї. Після чого, у ОСОБА_8 виник умисел на придбання вищевказаних боєприпасів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне носіння бойових припасів ОСОБА_8 , взяв вищевказаний пакет білого кольору з боєприпасами в руки переніс його за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Ігноруючи норми, що закріплюють встановлений законом правовий режим поводження з бойовими припасами, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність придбання, носіння та зберігання бойових припасів, ОСОБА_8 став зберігати боєприпаси, які знаходились в поліетиленовому пакунку білого кольору, в одній із кімнат квартири за місцем його мешкання, з невстановленого часу до 16.12.2015р. до 18 години 15 хвилин. 16.12.2015р. о 18 годині 15 хвилин, під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено предмети, як зовнішніми ознаками схожі на бойові припаси, а саме патрони в кількості (сорока) штук, в двох картонних коробках, по 20 (двадцять) штук в кожній з них, калібр 7,62 мм., зеленого кольору з маркуванням «270-63» та предмет схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням «193-78 Т» і запал УЗРГМ-2 з маркуванням «146-78, 583» до неї.
Крім того, ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи намір на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту для особистого вживання, знаходячись у невстановленому місці ( більш точно дату, час та місце вчинення кримінального правопорушення встановити не вдалося) , порушуючи Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року, придбав один поліетиленовий прозорий згорток та один паперовий згорток білого кольору, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, рослини роду «канабіс». В такий спосіб обвинувачений ОСОБА_8 незаконно придбав вищевказані два згортки з рослинною речовиною зеленого кольору роду «канабіс», котрі став незаконно зберігати при собі. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переніс два згортки з вищевказаною подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, рослини роду «канабіс» за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати в приміщенні квартири за місцем свого мешкання, а саме в кухні та зальній кімнаті один поліетиленовий прозорий згорток та один паперовий згорток білого кольору в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, рослини роду «канабіс», з невстановленого судом часу до 16.12.2015 року по 18 годину 15 хвилин.
16.12.2015 року о 18 годині 15 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні квартири на кухні, зверху на поверхні шафи виявлено один поліетиленовий прозорий пакет із подрібненою рослинною речовиною, рослини роду «канабіс» та в зальній кімнаті в шафі серед інших речей один паперовий згорток білого кольору, в середині якого знаходилася подрібнена рослинна речовина, рослини роду «канабіс». Речовина масою 22,626 гр., та 0,173 гр. - є «канабісом», який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено; маса «канабісу» в перерахунку на висушену речовину становить відповідно 20,816 гр., 0,159 гр.; загальна маса «канабісу» , вилученого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 16.12.2015 року становить 20,975 гр.
В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Заперечень на дану апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які, кожен окремо, заперечували проти задоволення даної апеляції, перевіривши матеріали провадження в межах апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію прокурора залишити без задоволення з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, за які він засуджений, кваліфікація його дій за ч.1 ст.263 КК України незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ч.1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, учасниками судового провадження відповідно до ч.3 ст.349, ч.2 ст. 394 КПК України не оспорюються, а тому, згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що остаточне покарання з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від його відбуття з іспитовим строком 3 роки на підставі ст.. 75 КК УКраїни буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується на таких підставах.
Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином , призначивши покарання в межах санкцій статей.
Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_8 за вчинення вищезазначених злочинів суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів тяжких та середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше в силу ч.3 ст.. 88 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійну роботу, усталені соціальні зв`язки, повне визнання своєї вини та щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його наслідки, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, застосувавши принцип гуманізації відповідальності, який закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України із застосуванням ч.1 ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів, без реального його відбуття.
Таким чином, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів та дані по особу ОСОБА_8 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого і необхідності погіршення його становища через скасування застосованих до останнього положень ст.ст. 75, 76 КК України та призначення покарання саме з реальним його відбуттям, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.376 ч.2, ст.404, ст.405, ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-
П О С ТА Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України, без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4