Справа № 461/3805/16-к
Провадження № 1-кс/461/2729/16
15.06.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Львівської області ОСОБА_5 ,
07 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Львівської області ОСОБА_5 вчинити певні дії для внесення відомостей в ЄРДР відповідно до заяви від 30 травня 2016 року.
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 30 травня 2016 року ним була подана заява про вчинення злочину, однак станом на день подання скарги відповіді немає.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, надав клопотання, в якому вказує, що прокурор Львівської області ОСОБА_5 відмовляє у розгляді його скарг та клопотань, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 керує діями прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , щоб заважати діяльності слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_8 та слідчого поліції ОСОБА_9 , тому вважає, що їх дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.ч.1,2 ст.382, ч.1 ст.135, ч.1 ст.364-1 КК України. Просив скаргу задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, надав пояснення про те, що листом від 02 червня 2016 року №06/4-5935-13 ОСОБА_4 було надано відповідь на його звернення. Вказав, що до ЄРДР підлягають внесенню не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні відомості про кримінальні правопорушення. З врахуванням того, що заява ОСОБА_4 від 30 травня 2016 року не містить таких відомостей, така не була внесена до ЄРДР. Просив у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 30 травня 2016 року подав прокурору Львівської області заяву про злочин, тобто є належним носієм права на оскарження бездіяльності прокурора (а.с.2-3).
У вказаній заяві ОСОБА_4 просить розпочати кримінальне провадження за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ст.382 КК України відносно заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , прокурора відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , які, на його думку, приховують кримінальні правопорушення та чинять перешкоди у проведенні досудового розслідування у кримінальних провадженнях.
Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Таким чином, згідно з вимогами КПК України, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Встановлено, що листом від 02 червня 2016 року начальник відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_10 надав відповідь ОСОБА_4 , про те, що, незважаючи на те, що у заяві від 01 червня 2016 року останній стверджує про вчинення працівниками прокуратури Львівської області кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ст.366, ст.382 КК України, його заява за своїм змістом та викладеними обставинами не містить даних про будь-яке кримінально каране діяння, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що прокуратурою Львівської області не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, його заява було розглянуто з врахуванням норм діючого законодавства, а тому скарга є безпідставною та у задоволенні такої слід відмовити.
Керуючись ст.ст.1,22,110,214,303,304,306,307,309,318-380 КПК України, ст.55 Конституції України, слідчий суддя -
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Львівської області ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1