1Справа № 335/7126/16-к 1-кп/335/370/2016
10 листопада 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, дітей на утриманні немає, не працевлаштованого, освіта професійно-технічна, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше засудженого
05.09.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік;
04.10.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання на строк 1 рік 6 місяців;
23.01.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно ст. 71 КК України частково приєднано до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2010 року, остаточно визначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
08.04.2016 приблизно о 21:00 годині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на п`ятому поверсі буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу проник до кімнати № НОМЕР_1 та викрав звідти холодильник марки «Snaig R-130», який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 3800 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 08.04.2016 приблизно о 21:00 годині він знаходився на п`ятому поверсі буд. АДРЕСА_2 , де проник до кімнати № НОМЕР_1 та викрав звідти холодильник, який належить ОСОБА_5 .У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що ОСОБА_7 дійсно викрав з його кімнати холодильник марки «Snaig R-130», але ОСОБА_7 матеріальну шкоду відшкодував в повному обсязі шляхом придбання нового холодильника, тому він не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру, проте просив сурово покарати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначенні ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, офіційно не працює, раніше судимий, перебуває на обліку в КУ „ОКНД та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину, повернув викрадене майно.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов по справі не заявлено, спричинені збитки відшкодовані, арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Цивільний позов не заявлявся.
Речовий доказ: металевий ключ сірого кольору, переданий ОСОБА_5 - повернути за належністю.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1