Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/978/16-к
Провадження № 1-кп/673/73/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора- ОСОБА_2 ,

обвинуваченої- ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000224 від 14.07.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, утриманців не має, працюючої без оформлення трудових відносин, фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 16.10.2002 року згідно вироку Краснодонського районного суду Луганської області за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 20.01.2006 року згідно вироку Лутугінського районного суду Луганської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ст..ст. 70,71 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 26.05.2010 року згідно вироку Деражнянського районного суду Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст.. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі; на підставі ст..ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки;

- 11.11.2010 року згідно вироку Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст.. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 09.01.2015 року звільнена після відбуття покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, маючи не погашені судимості, на шлях виправлення не стала та вчинила новий злочин проти власності.

Так, 13.07.2016 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення майна прослідувала до домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , де діставши із схованки ключ від житлового будинку, проникла у середину приміщення, звідки викрала грошові кошти в розмірі 400грн. Такими діями ОСОБА_3 заподіяла матеріального збитку ОСОБА_5 на вищевказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину свою у вчиненні даного злочину визнала повністю і про обставини та мотиви скоєного дала показання аналогічні описовій частині вироку. Вказала, що в липні 2016 року на прохання потерпілої ОСОБА_5 здійснювали порубку та складання дров на території домогосподарства останньої. За виконану роботу отримала грошову винагороду та в той час побачила, що ОСОБА_5 зберігає заощадження у шафі, яка розташована в одній із кімнат будинку. Перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, зверталася до потерпілої з проханням надати їй в борг кошти в розмірі 150грн. на що остання відмовила. Заздалегідь знаючи про те, що ОСОБА_5 відсутня за місцем проживання, прослідувала до її господарства, де у літній кухні на цвяху виявила ключ від вхідних дверей будинку. За допомогою ключа відкрила двері та проникла у будинок, де із шафи викрала грошові кошти в сумі 400 грн., які витратила на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 , раніше судимої за вчинення корисливих злочинів, які виразились у таємному викраденні грошових коштів із проникненням у житловий будинок ОСОБА_5 за обставин викладених в описовій частині вироку, суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України вчинила тяжкий злочин.

За матеріалами справи обвинувачена характеризуюється негативно, раніше неодноразово судима.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття та активне сприяння органам досудового слідства у розкритті злочину, а також добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення нею злочину відносно особи похилого віку.

З врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, а також всіх даних про особу обвинуваченої, її характеристики по місцю проживання, обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Також, враховуючи тяжкість злочину, особу винної і конкретні обставини справи, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до неї ст.ст.75, 76 КК України і звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати виннуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Виконання вироку в частині покарання не здійснювати, якщо засуджена протягом іспитового строку не вчинить іншого злочину і виконає покладений на неї обов`язок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 Лукіянець