Справа № 755/8372/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "20" травня 2016 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження № 0006937 від 18.05.2016 р. із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що 13.05.2016 приблизно о 21:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись в кафе «Кораблик», що знаходиться по бульвару Я. Гашека в м. Києві, познайомився з ОСОБА_6 , під час спільного вживання спиртних напоїв.
Перед закриттям вказаного вище кафе, ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_6 , та під вигаданим приводом, провів її до вагончику, що на території будівництва, по АДРЕСА_2 , де проживав, працюючи охоронцем. Перебуваючи у вагончику, ОСОБА_5 , продовжив вживати алкогольні напої з ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний намір на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 .
Реалізовуючи злочинні наміри, спрямовані на незаконне позбавлення волі ОСОБА_5 , взяв до рук дерев`яну биту, якою почав наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_6 , тим самим подавлюючи її волю і здатність до опору. На прохання ОСОБА_6 припинити нанесення їй ударів битою та відпустити, ОСОБА_5 не реагував та продовжував свої незаконні дії.
В результаті чого, ОСОБА_5 почав утримувати ОСОБА_6 у вагончику проти її волі, при цьому двері до вагончика ОСОБА_5 закрив на замок, тим самим вчинив незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.
Так, 18.05.2016 приблизно о 07 год. 00хв., ОСОБА_6 , будучи позбавлена волі, з постійними заподіяннями фізичних страждань з 23 год. 00хв., 13.05.2016р. та переймаючись за своє життя та здоров`я, спробувала покинути вагончик, в якому її утримував ОСОБА_5 та під приводом виходу до туалету втекла з місця утримання.
Крім того, ОСОБА_5 , вчинив умисний злочин проти власності, при наступних обставинах.
Так, 14.05.2016 року, приблизно о 08год. 00хв., ОСОБА_5 , перебував за місцем свого тимчасового проживання, а саме в вагончику, по АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 , яку він незаконно утримував проти її волі. В цей час, побачивши жіночу сумку з особистими речами потерпілої ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_5 , здійснюючи психічне насильство, яке полягало в залякуванні ОСОБА_6 та скориставшись безпорадним станом потерпілої, відкрив жіночу сумку останньої, звідки дістав гаманець, з якого відкрито викрав грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень, які належали потерпілій ОСОБА_6 .
Після скоєного, ОСОБА_7 , з викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши своїми діями ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 400 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 , вчинив умисний злочин проти власності повторно, при наступних обставинах.
Так, 15.05.2016 року, приблизно о 08год. 00хв., ОСОБА_5 , перебував за місцем свого тимчасового проживання, а саме в вагончику, по АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 , яку він незаконно утримував проти її волі.
Під час, незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 , способом небезпечним для життя чи здоров`я, ОСОБА_5 , наносячи удари по різним частинам тіла потерпілої, побачив на останній прикраси, в результаті чого у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_5 , здійснюючи психічне насильство, яке полягало в залякуванні ОСОБА_6 та скориставшись її безпорадним станом, знявши дві срібні каблучки з пальців рук, останньої, перша вартістю 800грн., друга 1200грн., з шиї срібні ланцюжок вартістю 400 грн., хрестиком вартістю 200 грн., підвіскою вартістю 200грн. та парою срібних сережок вартістю 500 грн. відкрито їх викрав.
Після скоєного, ОСОБА_7 , викраденим майном, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши своїми діями ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3300 гривень.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Крім того, на думку захисника стороною обвинувачення не наведено підтвердження, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж вказаного у клопотанні. Також, захисник зазначив, що порушеного ч. 4 ст. 178 КПК України, а саме відносно підозрюваного не внесено відомості до ЄРДР, щодо інкримінованих статей. Відповідно до протоколу допиту потерпілої та її заяви не вбачається, що ОСОБА_5 заволодів її речами, потерпіла вказує тільки те, що ОСОБА_5 її утримував проти її волі.

Захисник вважає, що підозра взагалі не обґрунтована.

Дослідивши копії документів з матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, заслухавши думку прокурора, якій навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку захисника, підозрюваного, які просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

З наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, - якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин суд вважає про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, але більш м`якого, ніж той, що просить застосувати прокурор.

Так, з урахуванням особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, віку, конкретних обставин правопорушення, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, суд прийшов до висновку про можливість та доцільність застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, що на думку суду стане достатнім стримуючим фактором для запобігання вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

УХВАЛИВ:
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки:

1) Прибувати до слідчого за першою його вимогою на визначений час;

2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

3) Не покидати межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Контроль за виконанням зобов`язань покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя