Справа № 383/107/16-к .
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця радгоспу «Озинський», Озинського району, Саратовської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітніх дітей, освіта середня-спеціальна, раніше судимого, остання судимість:
- 12.03.2015 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючий судимості, скоїв умисне легке тілесне ушкодження, тобто злочин передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, при слідуючих обставинах.
23 листопада 2015 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_5 знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень підійшов до ОСОБА_7 та кулаком правої руки наніс їй один удар в область обличчя після чого схопив її за верхній одяг та повалив на підлогу. В результаті цього ОСОБА_7 отримала: садно на правій надбрівній ділянці голови, синець під правим оком, що згідно висновку судово - медичної експертизи № 117 від 29.11.2015, проведеної Бобринецьким міжрайонним відділенням СМЕ, відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині не визнав та надав показання, що не завдавав в день події при обставинах зазначених у обвинувальному акті тілесних ушкоджень своїй колишній дружині ОСОБА_7 , вказує, що остання зводить на нього наклеп, тому просить кримінальне провадження закрити.
Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає, що його вина у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні та узгодженими між собою показаннями потерпілої, свідків обвинувачення, а також письмовими доказами.
Так потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що обвинувачений являється її колишнім чоловіком, з яким вони продовжують проживати в однім житловім будинку в АДРЕСА_2 . Вказує, що 23 листопада 2015 року близько 18 години 30 хвилин між нею та обвинуваченим в будинку відбулася сварка, оскільки останній вдарив їхню малолітню доньку ОСОБА_8 блюдцем, та коли вона стала на захист дитини, обвинувачений підійшов до неї та наніс один удар кулаком правою рукою їй в обличчя в область ока, тоді поваливши її на підлогу наніс ще декілька ударів по її обличчю. Вказує, що раніше останній вже застосовував до неї фізичне насилля, з приводу чого притягувався до відповідальності, тому просить покарати його суворо, при цьому претензій майнового характеру до нього вона не має.
В судовому засіданні допитана малолітня свідок ОСОБА_8 надала показання, що обвинувачений та потерпіла її батьки. 23 листопада 2015 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_5 був агресивно налаштований та запитав у неї бубликів, що лежали на блюдці на столі кухні та які їй та її молодшому братику передала бабуся, на що вона відповіла, що не дозволяє йому брати бублики, тоді останній розізлився та взявши блюдце з бубликами жбурнув по ній і вказане блюдце попало по її голові, тоді вона почала кричати й на її крик в кімнату прийшла мама, але обвинувачений був розгніваний підійшов до матері на наніс їй удар кулаком в обличчя, а коли та впала, вона почала голосніше кричати й на її крик до будинку прийшли сусіди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , надала суду показання про те, що 23 листопада 2015 року близько 18 години 30 хвилин вона разом із ОСОБА_10 проходили повз домоволодіння обвинуваченого та потерпілої та почули крики їх дітей, коли прийшли до будинку та відчинили двері, то побачили потерпілу у якої на обличчі була кров, знаючи агресивність поведінки обвинуваченого вона забрали дітей та потерпілу до себе додому.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала аналогічні свідку ОСОБА_9 , показання.
Крім цього, вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України підтверджується письмовими доказами:
- висновком судово-медичної експертизи №117 від 29.11.2015 року проведеного Бобринецьким відділенням Кіровоградського обласного бюро СМЕ, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: - садно на правій надбрівній ділянці голови, синець під правим оком, що відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ( т.2 а.п. 14);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , від 08.02.2016 року, де остання детально показала про обставини скоєння злочину обвинуваченим при нанесенні їй останнім легких тілесних ушкоджень (т.2 а.п. 21-22).
Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши інші докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння слід кваліфікувати, як умисне легке тілесне ушкодження.
Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки факт нанесення потерпілій обвинуваченим легких тілесних ушкоджень підтверджений в судовому засіданні належними та допустимими узгодженими між собою доказами, окрім того, обвинувачений вже не вперше притягується до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65,67 КК України, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості.
Суд також враховує повні та всебічні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який ніде не працює, має не погашену судимість, враховує його ставлення до вчиненого діяння, а також посередню характеристику за місцем проживання.
Обставини, які пом`якшують покарання не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
На підставі викладеного та враховуючи думку потерпілої з приводу призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобіганню скоєння ним нових злочинів необхідно призначити покарання в межах максимальної санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт.
Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 370-371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1