печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просила поновити їй строк з 12 вересня 2016 року для звернення до суду зі скаргою, посилаючись на пропущення його з поважних причин та зобов,язати Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Генеральної прокуратури України внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі її заяви-повідомлення від 02 серпня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України із зловживання владою і службовим становищем групою суддів, очолюваною головою Апеляційного суду міста Києва.

ОСОБА_3 посилалась на таке: 21 вересня 2016 року вона звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність службових осіб САП ГПУ, яка полягає у невнесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі її заяви-повідомлення від 02 серпня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України із зловживання владою і службовим становищем групою суддів, очолюваною головою апеляційного суду міста Києва. 22 вересня 2016 року було відкрито провадження у справі, а 25 жовтня 2016 року скарга разом із матеріалами була їй повернути з причини непідсудності Шевченківському районному суду міста Києва. Як зазначає заявник, 04 серпня 2016 року заву-повідомлення від 02 серпня 2016 року на особистому прийомі передано заступника САП ГПУ, який виклав план дій щодо розслідування по заяві та сказав, що доручить цю справу підлеглому прокурору, який ОСОБА_3 викличе для надання пояснень. В заяві вказано, що , зловживаючи владою, голова апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 організував корупційне діяння з відкритого зухвалого викрадення у ОСОБА_3 суми 45153,00 гривень. З цією метою задіяно суддів Дніпровського районного суду міста Києва: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які без відома ОСОБА_3 склали рішення Дніпровського райсуду від 25 вересня 2013 року та 01 липня 2015 року про примусове стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Новобудова» суму 45153,00 гривень ніби-то заборгованості за жкп. При цьому в рішеннях речові права балансоутримувача будинку реалізовано не уповноваженою особою, що є неспростовним доказом зловживання суддями службовим становищем. Суму 45153,00 гривень до примусового стягнення з ОСОБА_3 присуджено за чужими зобов,язаннями-договорами, до яких ОСОБА_3 не має жодного відношення. Крім того, щоб с творити ОСОБА_3 обов,язок, не передбачений законом, судді застосовували закони, які до позову не мають жодного відношення і підробили їх правові норми. Зловживаючи службовим становищем, голова Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 перешкоджає скасуванню злочинних рішень в порядку апеляційного оскарження, доказом є ухвала Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2015 року та інші злодіяння. Голова Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_7 злочинно заяву ОСОБА_3 про перегляд заочних рішень за ново виявленими обставинами не допускає до правосуддя. Зокрема, 25 липня 2016 року вона звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з заявою про перегляд рішень Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2013 року та 01 липня 2015 року за ново виявленими обставинами. Заяву було подано у порядку, встановленому ПК України, тож вона підлягає розгляду судом, визначеним законом. 29 липня 2016 року було виявлено, що для розгляду заяви про перегляд рішень суддю не визначено. Це спричинило звернення Бондар до правоохоронних органів Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві. 01 вересня2016 року встановлено, що процесу визначення судді перешкодила голова суду, яка заяву ОСОБА_3 із процесу визначення судді вилучила, натомість 02 вересня 2016 року надала лист, який є доказом зловживання голови суду владними повноваженням и у злочинного її втручання у правосуддя з метою не допустити перегляд судових рішень за ново виявленими обставинами, які викривають факт протизаконного заволодіння коштами ОСОБА_3 в особисто великих розмірах. Дії судді є корупційно-злочинними. Її заява-повідомлення від 02 серпня 2016 року ґрунтується на фактах, що вказують на ознаки і склад злочину і підтверджені доказами, доданими до заяви. Отримавши заяву-повідомлення від 02 серпня 2016 року про вчинення групою суддів кримінального правопорушення, службова особа САП ГПУ замість внесення відповідних відомостей до ЄРДР, перевищуючи свої повноваження, надала лист номер 06-19013-16 від 12 вересня 2016 року, в якому повідомила , що скарга не містить об,єктивних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого правопорушення і ґрунтується на припущеннях, з огляду на те. що вона не може вважати такою, що підлягає внесенню до ЄРДР. Вона вважає вказаний лист неадекватним. Посилаючись на діюче законодавство та, вона вважає, що її заява не мала розглядатися у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», у відповідності до вимог ст.214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення, викладені в її заяві-повідомленні мали бути внесені до ЄРДР та розпочато досудове розслідування. Відмова у реєстрації заяви в ЄРДР прямо заборонена ст.214 КПК України. Крім того, зазначає, що заяву-повідомлення нею було здано 02 серпня 2016 року, які вона передала 04 серпня 2016 року на особистому прийому. Відповіді вона не отримала. З 05 серпня 2016 року вона знаходилась в селі під Києвом та за сімейними обставинами не могла займатися вказаним питанням. 12 вересня 2016 року була змушена знову звертатися з заявою та розглянути її на особистому прийомі. На особистий прийом службові особи її не допустили. Натомість, коли прибув наряд поліції, надали копію листа за номером 06-19013-16 від 12 вересня 2016 року, з якого видно, що службові особи САП ГПУ проявили бездіяльність, яка згідно вимог ч.1 ст.303 КПК України підлягає оскарженню. Таким чином, в силу об,активним причин вона не мала можливості подати скаргу протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заперечень чи будь-яких матеріалів на спростування заяви ОСОБА_3 не надала, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за її відсутності на підставі матеріалів, наданих до скарги.

Дослідивши матеріали, додані до скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , слідчий суддя прийшов до наступного висновку: 04 серпня 2016 року на особистому прийомі службової особи спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернулася з заявою-повідомленням від 02 серпня 2016 року про вчинення кримінального злочину. 22 вересня 2016 року вона звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою про зобов,язання Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури внести до ЄРДР відповідні відомості про кримінальне правопорушення на підставі її заяви-повідомлення від 02 серпня 2016 року. 25 жовтня 2016 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у справі номер 761/33440/16-к скаргу ОСОБА_3 було повернуто. До Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_3 звернулася 26 жовтня 2016 року, про що свідчить вхідний номер 107416.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії. Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Як вбачається з положень частини 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. У відповідності до ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом десяти днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_3 , вона звернулася 02 серпня 2016 року до САП Генеральної прокуратури України з заявою-повідомленням про скоєне кримінальне правопорушення. До Шевченківського районного суду міста Києва вона звернулася зі скаргою 21 вересня 2016 року. До печерського районного суду міста Києва вона звернулася зі скаргою 26 жовтня 2016 року. Десятиденний строк має відраховуватись з дня отримання САП ГПУ заяви повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення, саме з 05 серпня 2016 року. Таким чином заявником пропущений десяти денний строк для звернення зі скаргою до суду. Доказів на підтвердження обставин наявності перешкод надання суду доказів існування підстав для направлення скарги з метою реалізації права на оскарження згідно ст. 303 КПК України у встановлений законодавством строк не надано. Підстав для поновлення строку для звернення зі скаргою немає, оскільки таких доказів не надано.

Крім того, по суті заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо постановлення, на її думку, суддями Дніпровського районного суду міста Києва, Апеляційного суду міста Києва неправосудних рішень. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом. Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду. У зв`язку з тим, що відсутні підстави чим, згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР та скарга подана з порушенням вимог ст.304 КПК України вона не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя