УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має вищу освіту, не працює, одружений, має малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.212, КК України, -
До Київського районного суду м. Харкова 21.06.2016 надійшло вказане клопотання, погоджене з процесуальним керівником, заступником начальника відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 у 70 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто в сумі 101 500 грн., з покладенням обов`язків.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що Голова ліквідаційної комісії Публічного акціонерного товариства «Автрамат» ОСОБА_6 , будучи службовою особою підприємства у зв`язку з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, маючи єдиний упродовж жовтня 2014 року-березня 2015 року умисел на ухилення ПАТ «Автрамат» від сплати податків, використовуючи своє службове становище у злочинних цілях, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи їх наслідки у вигляді ненадходження до бюджету держави податків у великих розмірах, і бажаючи їх настання, при проведенні ліквідаційної процедури у період часу з жовтня 2014 року по березень 2015 року умисно ухилився від сплати податків (податку на додану вартість) на загальну суму 2 278 157,40 грн., шляхом не відображення в деклараціях з податку на додану вартість податкових зобов`язань з податку на додану вартість, які виникли в результаті списання основних засобів підприємства, а також неправомірного застосування в січні-березні 2015 року режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з реалізації металобрухту та шлаку кольорового металу на адреси ТОВ «Реметалл» та ТОВ «УКР МЕТ-ПІВНІЧ».
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до актів списання основних засобів та товарів ПАТ «Автрамат», в жовтні 2014 року списані основні засоби залишковою балансовою вартістю 4 260 841,17 грн., податкові зобов`язання з податку на додану вартість - 852 168,70 грн., в листопаді 2014 року списані основні засоби залишковою балансовою вартістю 1 978 976,34 грн., податкові зобов`язання з податку на додану вартість 395 795,30 грн., в грудні 2014 року списані основні засоби залишковою балансовою вартістю 3 759 233,01 грн., податкові зобов`язання з податку на додану вартість 751 846,40 грн., в березні 2015 року списані основні засоби залишковою балансовою вартістю 1 085 495,40 грн., податкові зобов`язання з податку на додану вартість - 217 099,00 грн., тобто всього протягом листопада - грудня 2014 року та березня 2015 року були списані основні засоби залишковою балансовою вартістю 11 084 546,82 грн., в тому числі податкові зобов`язання з податку на додану вартість - 2 216 909,40 грн., однак ОСОБА_6 будучи посадовою особою ПАТ «Автрамат» відповідальною за ведення бухгалтерського обліку, а також нарахування та сплату податків до бюджету, в порушення вимог п.189.9 ст.189 Податкового кодексу України, навмисно занизив податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість при списанні основних засобів шляхом не відображення їх в деклараціях з податку на додану вартість за відповідні періоди на суму 2 216 909,40 грн.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 продовжено до 01.01.2017 дію режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість для операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів, визначеного пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (далі за текстом - ПКУ). При цьому переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. В той же час, дія Постанови Кабінету Міністрів України №15 від 12.01.2011, якою затверджені переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово звільняються від оподаткування податком на додану вартість, обмежувалась лише 2014 роком. Постановою Кабінету Міністрів України №136 від 25.03.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15» продовжено дію вказаних переліків до 01.01.2017 року.
Тобто, у період часу з 01.01.2015 року по 30.03.2015 року, операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД, оподатковувались в загальному порядку з нарахуванням податку на додану вартість за ставкою 20 відсотків, а ОСОБА_6 , всупереч вимог п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, умисно не включив до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість суми по господарським операціям з ТОВ «Реметалл» та ТОВ «УКР MET-ПІВНІЧ» за січень 2015 року на суму 29 946 грн., за лютий 2015 року на суму 28 911 грн. та за березень 2015 року на суму 2391,99 грн., умисно ухилившись таким чином від сплати податку на додану вартість на загальну суму 61 248,49 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , будучи службовою особою ПАТ «Автрамат», у зв`язку з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, при веденні фінансово-господарської діяльності у період часу з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. умисно ухилився від сплати податку на додану вартість до бюджету на загальну суму 2 278 157, 40 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету України грошових коштів у великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212 КК України умисне ухилення від сплати податків у великих розмірах.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.
Сторона обвинувачення вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність вказаних ризиків, а також на необґрунтованість повідомленої його підзахисному підозри, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний заперечував обставини кримінального правопорушення, на які посилається орган досудового розслідування, підтримав думку захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
15.06.2016 слідчим у даному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, яке 15.06.2016 вручено батьку ОСОБА_6 ОСОБА_9 .
В подальшому, 17.06.2016 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру, винесену 15.06.2016, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, тобто, в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, яка зобов`язана їх сплатити, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету України коштів в значних розмірах.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, що підтверджується актом документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Автрамат» від 14.09.2015 року №381/20-34-22-02-05/00236027 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.07.2015 року, складеним ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, згідно якого підприємству донараховано податок на додану вартість в сумі 4 402 178,0 грн., в тому числі за період виконання ОСОБА_6 обов`язків Голови ліквідаційної комісії податок на додану вартість в сумі 2 294 697,0 грн.; висновком судово економічної експертизи ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса від 31.03.2016 року № 2839, згідно якого висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Автрамат» від 14.09.2015 року №381/20-34-22-02-05/00236027 в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 4 258 674,8 грн., в тому числі за період виконання ОСОБА_6 обов`язків Голови ліквідаційної комісії податок на додану вартість в сумі 2 278 157, 40 грн. підтверджуються; показаннями свідка ОСОБА_10 , що містяться в протоколі його допиту; протоколом загальних зборів акціонерів ПАТ «Автрамат» №30 від 24.04.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 звітував перед акціонерами про те, що бухгалтерській облік на підприємстві ведеться відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності, інструкцій та інших нормативних актів, які регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.
Однак, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Отже, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, слідчий суддя, керуючись законом, п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає недопустимим надані стороною обвинувачення показання голови ліквідаційної комісії ПАТ «Автрамат» ОСОБА_6 , що містяться в протоколі допиту його свідком 12.05.2016.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, прийшовши до висновку про доведеність вказаних ризиків, слідчий суддя не приймає як докази існування таких ризиків, рапорти, що стосуються неявки ОСОБА_6 в якості свідка.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
При цьому, розмір застави у 70 мінімальних заробітних плати, тобто в сумі 101 500 гр., що запропонований прокурором, суд вважає помилковим, оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, та відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, яка визначає межі застави та прямо передбачає, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.
З цих же підстав, доводи прокурора щодо можливості вийти за межі визначеного розміру так само є помилковими, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Тобто, можливість вийти за межі визначеного законом розміру застави передбачена лише у випадку підозри або обвинувачення особи у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. В даному випадку підозрюваному інкриміновано злочин середньої тяжкості, про що вказано вище.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , який не тримається під вартою, що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, до 15 серпня 2016 року, наступні обов`язки в межах строку досудового розслідування:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1