АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/495/16 Справа № 201/4034/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

29 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

представника заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року про арешт грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року задоволено клопотання слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 та накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться та можуть надійти на розрахунковий картковий рахунок за карткою НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та на інші карткові рахунки, відкриті на його ім`я в ПАТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) в сумі 3 404 000, 00 гривень. Зупинено видаткові операції по зазначеним рахункам, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, а так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати. Зобов`язано службових осіб вказаного банку зробити відмітку на постанові суду з даними про залишок грошових коштів на арештованих рахунках із зазначенням часу, дати та суми залишку грошових коштів на рахунках. Зобов`язано службових осіб установи банку раз на 10 діб направляти до СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, 17-А, виписку (довідку) із зазначенням на арештованих рахунках залишку грошових коштів та невідкладно направляти до СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області відомості щодо додаткового надходження грошових коштів на вищезазначені рахунки.

Свої висновки слідчий суддя мотивує дослідженням матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим дані, викладені в цих матеріалах дають підстави для висновку, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення накладення арешту на грошові кошти є необхідним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Слідчим суддею окрім доводів, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та з метою забезпечення відшкодування завданих збитків не навів, що суперечить положенням ст.370 КПК України, ст.372 КПК України. Повідомлення про підозру в межах кримінального провадження у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення скаржнику та іншим особам не вручено, а його у січні 2015 року було допитано лише у якості свідка. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про заявлені зацікавленими особами цивільні позови про відшкодування збитків. Розмір нібито спричиненої шкоди не доведений жодними доказами, в тому числі, актами податкових перевірок, висновками судово-економічної та судово-бухгалетрської експертиз.
У доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначає, що підстав вважати, що його грошові кошти виступають знаряддям вчинення кримінального правопорушення та було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, немає. Відсутня сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, в той час як арешт такого майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Метою арешту майна ОСОБА_7 не може бути і забезпечення конфіскації майна як виду покарання, отже в цьому випадку арешт накладається лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження і щодо якої може бути застосований захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (яким не є ТОВ «Фірма Дельта-Інвест», де ОСОБА_7 є директором).
Крім того, зобов`язання, зазначене у резолютивній частині ухвали слідчого судді, фактично є тимчасовим доступом слідчого до документів до рахунку N832491 та інші, однак з таким клопотанням останній до слідчого судді не звертався, а клопотання про арешт майна в частині доступу до документів не відповідає вимогамст. 160 КПК України, як не відповідає вимогам ст. 164 КПК Україниі ухвала слідчого судді в частині надання доступу до документів КБ «ПриватБанк", в яких є інформація про кошти на рахунках ОСОБА_7 С
Заслухавши суддю - доповідача, доводи заявника та його представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги заявника, думку прокурора, який вважав за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши надані матеріали скарги та кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За положеннями ч. 7 ст. 173 КПК України при вирішенні питання слідчим суддею про арешт майна, копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Колегія суддів, вважає, що строк на подачу апеляційної скарги заявником не пропущено, оскільки за твердженнями представника у судовому засіданні та викладеними в апеляційній скарзі заявником поясненнями, останній випадково дізнався 18 квітня 2016 року про існування оскаржуваної ухвали з Єдиного реєстру судових рішень. Матеріали клопотання не містять даних щодо направлення судом копії ухвали заявнику, також відсутні інші відомості, які б спростували вищевикладені пояснення.
Апеляційним переглядом встановлено, що 23 травня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 було внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 КК України.
21 березня 2016 року слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться та можуть надійти на розрахунковий картковий рахунок за карткою НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та на інші карткові рахунки, відкриті на його ім`я в ПАТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) в сумі 3 404 000, 00 гривень.
Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вказане в клопотанні прокурора.
З висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків, виходячи з наступного.
В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно із ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ,3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Вартість майна, яке належить арештовувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України слідує, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти заявника, колегія суддів, враховуючи підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт зазначеного в клопотанні майна, вважає що клопотання не може бути задоволено, оскільки не відповідає в повному обсязі вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та має недоліки і підлягає поверненню для їх усунення.
Апеляційним переглядом встановлено, що клопотання про арешт грошових коштів подано прокурором з метою забезпечення можливо заявленого у майбутньому цивільного позову.
В цьому разі у ньому мають бути зазначені дані, передбачені ч.2,3,4 ст.171 КПК України.
Однак подане клопотання не містить викладення наступних обставин: чи є ОСОБА_7 особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану суспільно небезпечним діянням, співрозмірність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з розміром грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках на ім`я ОСОБА_7 .
Крім того, в клопотанні має бути конкретизовано перелік і види майна, що належить арештовувати, а саме: на яких рахунках перебувають грошові кошти, їх номери, та в яких банківських установах відкриті такі рахунки.
У зв`язку із зазначеним клопотання про арешт грошових коштів не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги, та в порушення вимог ч.3 ст.172 КПК України дійшов висновку про задоволення клопотання з підстав, не зазначених у ньому.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою повернути клопотання прокурорувідділу прокуратури Дніпропетровської області для усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права слідчого або прокурора після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Поновити строк ОСОБА_7 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року про арешт грошових коштів скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться та можуть надійти на розрахунковий картковий рахунок за карткою НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та на інші карткові рахунки, відкриті на його ім`я в ПАТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) в сумі 3 404 000, 00 гривень повернути прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області для виконання вимог ст.171 КПК України в строк протягом сімдесяти двох годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: