АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/140/16
Категорія - ст. 190 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001851, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор у провадженні посилається на незаконність судового рішення через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому зазначає, що у обвинувальному акті міститься опис фактичних обставин кримінального правопорушення, визначено його мету, мотив та спосіб вчинення, правову кваліфікацію, а тому висновки суду є хибними, які до того ж зроблені судом поза межами відповідної стадії процесу. Крім того, безпідставними вважає і висновки суду щодо неповноти даних відображених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, оскільки повернення обвинувального акту з цих підстав нормами КПК України не передбачено.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

У запереченнях захисник ОСОБА_8 просить ухвалу залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Як зазначено в судовому рішенні, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено із порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Так, органом досудового розслідування не розкрито повні відомості про час вчинення злочинів інкримінованих обвинуваченому, тобто не зазначено часу та місця заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 у кожному злочині. Не вказано у яких торгівельних точках ОСОБА_7 розраховувався за товари, коли і в якій сумі, коли вказані кошти переводились у готівку за допомогою банкомату і в якій сумі. Не зазначено в якій сумі були здійснені такі перекази невстановленій особі та яким чином особисто обвинувачений з корисною метою заволодів грошами потерпілого та розпорядився ними на власний розсуд, що вказує на неконкретність обвинувачення.

Крім того, у порушення вимог ч. 1 ст. 290 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про повідомлення захиснику обвинуваченого про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів цього розслідування, хоча слідчим ухвалена постанова про залучення захисника від 23.09.2015 року.

За таких обставин, суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Виходячи з приписів закону, встановлених ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, у тому числі і про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам закону, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.
Мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні прокурору, суд зазначив, що органом досудового розслідування не розкрито повні відомості про час вчинення злочинів інкримінованих обвинуваченому, тобто не зазначено часу та місця заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 у кожному злочині. Не вказано у яких торгівельних точках ОСОБА_7 розраховувався за товари, коли і в якій сумі, коли вказані кошти переводились у готівку за допомогою банкомату, і в якій сумі. Не зазначено в якій сумі були здійснені такі перекази невстановленій особі, та яким чином особисто обвинувачений з корисною метою заволодів грошами потерпілого та розпорядився ними на власний розсуд, що вказує на неконкретність обвинувачення.

Як вбачається з тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування, вимог щодо відповідності цього процесуального документу вимогам КПК України, в тій частині, на яку посилається районний суд у своїй ухвалі, дотримався, зазначивши зокрема, ознаки як об`єктивної так і суб`єктивної сторони інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 злочинів.

Суд першої інстанції, визначаючи невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, через неконкретність обвинувачення, послався на те, що в ньому не зазначено часу та місця заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 у кожному злочині, та не встановлено де, і яким чином він розпорядився отриманими від потерпілих коштами.

Однак, суд не звернув увагу на те, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_7 злочин, передбачений ст. 190 КК України, тобто шахрайство вважається закінченим з моменту заволодіння майном, у даному випадку, як зазначено у обвинувальному акті, грошовими коштами, які надійшли на розрахунковий рахунок відкритий у банківській установі на третю особу, і отже те, яким чином особа розпорядилася отриманими коштами, у сенсі ст. 94 КПК України, не свідчить про неконкретність обвинувачення, оскільки зазначені обставини обов`язковому доказуванню не підлягають.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в ухвалі суду обставини не відносяться до кола підстав передбачених законом, за яких обвинувальний акт підлягає поверненню, а тому висновки суду про його невідповідність вимогам закону, саме з цих підстав, є помилковими.
Висновок суду щодо невідповідності вимогам КПК України (ст.109) реєстру матеріалів досудового розслідування через відсутність даних про повідомлення захиснику обвинуваченого про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів цього розслідування, то на думку колегії суддів, це не є обставиною, що сама по собі тягне повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, і може бути з`ясована та усунута під час судового розгляду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної мотивованої підстави для повернення обвинувального акту прокурору, як такого що не відповідає вимогам передбаченим ст. 291 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4