АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/3209/16-к
Провадження № 11-кп/791/941/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.5 ст. 72 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25 липня 2016 року, якою їй відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_8 судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України , -

ВСТАНОВИЛА:
З матеріалів провадження вбачається, що до Білозерського районного суду Херсонської області, звернулась ОСОБА_7 з клопотанням про зарахування засудженому ОСОБА_8 судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд постався на те, що у строк попереднього ув`язнення, термін слідування засудженого під вартою із слідчого ізолятору до установи виконання покарання та наступне перебування його в такій установі, після вступу вироку у законну силу, зарахуванню на підставі ч.5 ст. 72 КК України не підлягає.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд залишив поза увагою повідомлення Дар`ївської ВК № 10 УДПтС України в Херсонській області про рух засудженого ОСОБА_8 , в якій зазначено що засуджений вибув до СІЗО м. Миколаїва 03.07.2015 року та 11.02.2016 року за постановами Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26.05.2016 року та 13.01.2016 року відповідно.

Вищевказані обставини, як про це зазначає апелянт, не були враховані судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в рамках того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» з моменту набрання вироком законної сили попереднє ув`язнення закінчується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 26.04.2016 року засудженому ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 13.07.2012 року у період з 16 червня 2011 року по 26 листопада 2013 року, із розрахунку передбаченого ч.5 ст. 72 КК України. Вирок набрав законної сили 26.11.2013 року.

Отже, суд першої інстанції вірно зарахував ОСОБА_8 у строк попереднього ув`язнення за правилами визначеними ч. 5 ст. 72 КК України період з 16.06.2011 року до 26.11.2013 року, тобто з дня його затримання по день набрання вироком щодо нього законної сили.
Доводи апеляційної скарги про те, що у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 суд безпідставно не врахував весь час слідування його в СІЗО аж до моменту прибуття до установи відбування покарання, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
За вищевказаних обставин апеляційна скарга ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції являється законною та обґрунтованою.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25 липня 2016 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_8 судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України - без змін.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: