Справа № 487/684/16-к
Провадження № 1-кп/487/190/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0006230 від 02.12.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:
На початку листопада 2015 року, точої дати та часу в ході судового слідства не встановлено, біля смітникових баків в районі Привокзальної площі у місті Миколаєві, ОСОБА_5 знайшов предмет, зовнішньо нагадуючий кистень, та став його незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу.

02.12.2015 року о 10 годині 35 хвилин, біля будинку №108 по вул. Мала Морська в м. Миколаєві за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 178 КУпАП затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_5 , виявлений та вилучений з-під одежі предмет, з двома палками, що скріплені між собою ланцюгом, зовнішньо нагадуючий кистень

Таким чином, суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбченного ч.2 ст. 263 КК України, тобто унезаконному носінні холодної зброї, а саме кистеню без передбаченого законом дозволу.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості від 05.02.2016 року, укладена між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до даної угоди прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0006230 від 02.12.2015 року і обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України у виді двох років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік. з покладанням обовязків відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 263 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді двох років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік. з покладанням обовязків відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 368,28 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази по справі підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 05.02.20116 року укладену між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0006230 від 02.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05.02.2016 року покарання у виді двох років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік. з покладанням обовязків відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Речовий доказ: кистень знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області витрати на проведення експертизі у розмірі 368,28грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбчаених ч.4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1