Провадження № 1-кп/734/105/16 Справа № 734/1994/16-к
іменем України
08 липня 2016 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, курсанта навчальної роти підготовки снайперів військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 19 від 28 січня 2015 року молодшого сержанта ОСОБА_4 , який прибув з Чернігівського ОВК на підставі Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою курсанта навчальної роти підготовки снайперів військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Місцем дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 являється відповідна територія за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 03 березня 2015 року приблизно об 15 годині 00 хвилин молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом підчас мобілізації, на особливий період, з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, нехтуючи вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за призовом підчас мобілізації, на особливий період, не зважаючи на дію в Державі особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування, військового управління з приводу подальшого проходження військової служби, не звертався. Крім того, під час незаконної відсутності у військовій частині молодший сержант ОСОБА_4 постійно перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 29 від 10 березня 2016 року молодшого сержанта ОСОБА_4 виключено з усіх видів забезпечення та припинено нарахування грошового забезпечення, та вважається таким, що самовільно залишив військову частину.
В подальшому, 01 червня 2016 року молодший сержант ОСОБА_4 самостійно повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 110 від 03 червня 2016 року молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано на всі види забезпечення і рахується таким, що повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Отже, молодший сержант ОСОБА_4 був незаконно відсутній у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в період часу з 03 березня 2015 року по 01 червня 2016 року.
Таким чином, молодший сержант ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке сторона обвинувачення кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України, тобто самовільно залишив військову частину, тривалістю понад один місяць.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, та дав показання, що все було так, як вказано в обвинувальному акті.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку і на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у інкримінованих йому діях.
Вина обвинуваченого у вчиненні і інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) доведена повністю, його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано: по ст. 407 ч. 3 КК України самовільне залишиння військової частини, тривалістю понад один місяць.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаюється у скоєному, повністю визнає свою вину, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлені.
З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, з урахуванням особи обвинуваченого, який свою вину у скоєному визнав, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає за доцільне та необхідне призначити обвинуваченому покарання, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів, та з врахуванням вимог ст. 60, ст. 69 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 6 місяців, з відбуттям покарання на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 для забезпечення виконання вироку до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою взявши під варту із зали суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 60, 69 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту із відбуттям покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 для забезпечення виконання вироку до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою взявши під варту із зали суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати час його ув`язнення з розрахунку - одному дню перебування під вартою відповідають два дні тримання в дисциплінарному батальйоні (гауптвахті).
Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення, у разі не подання апеляції.
Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з часу отримання копії вироку.
Головуючий суддя: ОСОБА_1