Справа № 462/1469/16-к
У Х В А Л А
31 березня 2016 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003575,

встановив:
Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні його потерпілим в межах кримінального провадження № 0003575 та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим. Свої вимоги мотивує тим, що слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003575 за фактом невиплати заборгованої зарплати ОСОБА_5 директором СП ТзОВ «Астра» ОСОБА_6 . Заявником та потерпілим у даному провадженні є ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_7 . Йому при звільненні директор СП ТзОВ «Астра» також не виплатив заборговану зарплату та розрахункові,чим наніс йому матеріальні та моральні збитки. Відповідно до ст. 55 КПК України він написав заяву слідчому визнати його потерпілим. Проте, оскаржуваною постановою йому було відмовлено у визнанні потерпілим

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, з мотивів викладених у ній.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що відсутні будь-які правові підстави для визнання скаржника потерпілим в межах кримінального провадження №0003575.

Заслухавши скаржника, слідчого, оглянувши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Слідчим СВ Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003575 від 16 листопада 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 190 КК України по факту невиплати ОСОБА_5 заробітної плати під час його роботи водієм в СП ТОВ «Астра» та вчинення відносно нього можливих шахрайських дій посадовими особами зазначеного товариства.

ОСОБА_5 та його дружину ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0003575 було визнано потерпілими.

23.02.2016 року до слідчого ОСОБА_4 поступила заява від ОСОБА_3 , в якій він просив залучити його у якості потерпілого в межах кримінального провадження № 0003575, мотивуючи це тим, що він також працював на посаді водія в СП ТОВ «Астра», проте при звільненні йому не виплатили заробітної плати.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 25.02.2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим в межах кримінального провадження № 0003575.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як убачається з пояснення ОСОБА_3 , яке він надав у судовому засіданні, він не звертався до Залізничного ВП ГУНП України у Львівській області зі заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, яке б полягало у невиплаті йому заробітної плати при звільненні з посади водія СП ТОВ «Астра».

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 не звертався до правоохоронних органів зі заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також той факт, що ОСОБА_3 не могла ніяким чином бути завдана шкода тим, що СП ТОВ «Астра» не була виплачена заробітна плата ОСОБА_8 , оскільки скаржник не є членом його сімї, вважаю, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 25.02.2016 року про відмову у визнанні потерпілим винесена з дотриманням вимог КПК України, оскільки відсутні правові підстави для визнання скаржника потерпілим в межах кримінального провадження № 0003575.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Проте, скаржник під час розгляду скарги не надав доказів, які б підтверджували доводи щодо неправомірності постанови слідчого ОСОБА_4 від 25.02.2016 року.
Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Разом з тим, скаржнику роз`яснюється, що він не позбавлений права звернутися до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області зі заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003575 - відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.