Справа № 739/1189/16-к
Провадження № 1-кс/739/196/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
затриманої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Душанбе Таджикистан, громадянки Таджикистану, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , яка за даними Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному та міждержавному розшуку для притягнення до кримінальної відповідальності за частиною третьою статті 247 Кримінального кодексу Таджикистану,
В С Т А Н О В И В:
13 липня 2016 року до слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області звернувся начальник Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування до громадянки ОСОБА_4 тимчасового арешту на строк 40 діб до надходження запиту про її видачу від компетентних органів Республіки Таджикистан.
Клопотання обґрунтовано тим, що 11 липня 2016 року о 13 год. 10 хвилин в порядку статей 208, 582 КПК України слідчим СВ Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області затримано громадянку Таджикистану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за даними Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міждержавному та міжнародному розшуку для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 247 Кримінального кодексу Таджикистану (шахрайство), який скоєно 27 липня 2013 року.
Згідно даних Інтерполу ОСОБА_4 з 13 квітня 2016 року оголошена у міжнародний розшук на підставі постанови прокурора.
У зв`язку з викладеним до ОСОБА_4 слід застосувати тимчасовий арешт в порядку статті 583 КПК України до надходження запиту про її видачу. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати відносно ОСОБА_4 тимчасовий арешт на строк 40 діб.
Затримана ОСОБА_4 заперечила проти застосування відносно неї тимчасового арешту, посилаючись на те, що вона кримінальних правопорушень не вчиняла, про те, що перебуває у розшуку не знала.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, адвоката та особи, щодо, якої вирішується питання про тимчасовий арешт, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У відносинах між Україною і Таджикистаном у сфері екстрадиції застосовуються Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року N 240/94-ВР, Протокол до неї від 28 березня 1997 року, ратифікований Законом України від 03 березня 1998 року N 140/98-ВР, Європейська Конвенція про видачу правопорушників від 13.12.1957, Протоколи до неї від 15 жовтня 1975 року та від 17 березня 1978 року, ратифіковані Законом України від 16 січня 1998 року N 44/98-ВР.
Зазначені міжнародні договори набрали законної сили як для України, так і для Таджикистану.
Відповідно до положень статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Згідно зі статті 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, статті 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, частини першої статті 573 КПК України договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності. Відповідно до статті 2 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, частини другої статті 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі. Статтею 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року в редакції Протоколу до неї від 28 березня 1997 року передбачено, що після отримання вимоги про видачу запитувана сторона негайно вживає заходів до розшуку і взяттю під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видачу не може бути здійснено.
Згідно з частини першої статті 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, частин першої та другої статті 16 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути взята під варту і до одержання вимоги про видачу.
Частиною першою статті 583, пунктом 10 частини першої статті 541 КПК України також передбачено, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту. Як вбачається із наданих суду матеріалів громадянка Таджикистану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному та міждержавному розшуку для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 247 КК Таджикистану за вчинення шахрайства, скоєного 27 липня 2013 року. Законодавством України, а саме статтею 190 КК України також передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, тобто за вчинення дій, які ставляться у вину ОСОБА_4 . З`ясування питань щодо обгрунтованості обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 у Таджикистані, у звязку з чим її було оголошено у міждержавний та міжнародний розшук, не входить до компетенції суду України, який вирішує питання щодо застосування тимчасового арешту, тому слідчий суддя з цих підстав вважає необгрунтованими та безпідставини заперечення ОСОБА_4 і її захисника проти клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту.
Відповідно до статті 49 КК України, строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не закінчилися, тому слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування тимчасового арешту на строк 40 діб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обгрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 56, 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, Протоколом до неї від 28 березня 1997 року, статтями 1, 2, 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, Протоколами до неї від 15 жовтня 1975 року та від 17 березня 1978 року, статтею 10 Кримінального кодексу України, статтею 583 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Таджикістану, уродженим м. Душанбе, Таджикистан, яка перебуває у міжнародному розшуку згідно постанови від 13 квітня 2016 року - тимчасовий арешт на строк 40 діб, до надходження запиту про її видачу від компетентних органів Таджикистану, з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі. Строк арешту обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , з 13 год. 10 хв. 11 липня 2016 року. Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 13 годин 09 хвилин 20 серпня 2016 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1