А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

16.03.2011 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів Крегула М.М., Стана І.В., Мишинчук Н.С., з участю прокурора Міцовда К.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальну справу за апеляціями підсудніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 на вирок Міжгірського районного суду від 17 грудня 2010 року,

Цим вироком засуджено :

ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

ОСОБА_2 за ст. 122 ч. 1 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від покарання з випробуванням, якщо вони протягом одного року іспитового строку не вчинять нового злочину.

Цим же вироком ОСОБА_3 визнано невинною в учиненні злочину, передбачено ст. 125 ч. 1 КК України і виправдано.

Цивільний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно і користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) гривень. В частині відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_3 . відмовлено.

Запобіжні заходи ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - підписки про невиїзд д набрання вироком законної сили залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнані винними і звасуджені за те, що 13 вересня 2008 року приблизно в 17 годині у с. Присліп. Міжгірського району на дорозі біля дворогосподарства № 184 ОСОБА_1 на грунті особистих неприязнених відносин затіяла бійку з ОСОБА_3 під час якої умисно ударила останню один раз дерев'яною палкою по лівій нозі, а також кулаками рук по голові. До даної бійки долучився чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який на грунті особистих неприязнених відносин умисно два рази ударив ОСОБА_3 дерев'яною палкою по правій нозі, а також коліном в область грудей і шиї. Внаслідок цих побоїв ОСОБА_3 одержала тілесні ушкодження у виді синців на правому стегні і лівій гомілці, забій підколінних ямок, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта. Наслідки вище перерахованих тілесних ушкоджень у вигляді посттравматичного періартриту обох колінних суглобів, перенесеної ЗЧМТ у вигляді хронічного церебрального арахноїдиту з правобічним гемі синдромом, помірним порушенням ліквородинаміки та вираженим антеновегетативним синдромом потягли за собою розлад здоров'я більше 21 дня і кваліфіковано як умисні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

ОСОБА_3 обвинувачувалась потерпілими в тому, що вона перебуваючи в неприязнених відносинах з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 13.09.2008 р. біля 17 години на дорозі біля дворогосподарства № 184 в с. Присліп, Міжгірського району під час бійки з Монинцями дерев'яною палкою умисно вдарила ОСОБА_1 кілька разів по ногам, тягнула за волосся, вдарила рукою у підборіддя, по грудях і в живіт, повалила на землю і вкусила за палець, а також ударила ліктем руки в обличчя ОСОБА_2 розбивши губу зліва. Внаслідок цих дій ОСОБА_1 одержала тілесні ушкодження у виді садна на другій фаланзі третього пальця правої кисті по долонній поверхні і синець на правому локті. що відносяться до легких без розладу здоров'я тілесних ушкоджень, а ОСОБА_2 одержав тілесне ушкодження у вигляді синця шкіри та слизової оболонки верхньої губи зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження без розладу здоров'я.

В апеляції засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказують що вирок суду відноснj них є незаконним і необгрунтованим, просять його скасувати.

ОСОБА_3 у своїй апеляції зазначає, що вирок суду щодо неї в частині розвязання цивільного позову є незаконним і необрунтованим і також просить в цій частині його скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення , які вважають вирок суду законним і обґрунтованим, промову прокурора про відхилення апеляції і залишення вироку без зміни, дослідивши матеріали кримінальної справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що підстав для її задоволення немає.

Висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їм злочину відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні і наведеними у вироку доказами.

Посилання винних в апеляції на те, що органами досудового слідства і судом не були вжиті всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують обвинувачених є безпідставними.

З матеріалів кримінальної справи, зокрема, протоколу судового засідання вбачається, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.. 257 КПК України безпосередньо дослідив усі докази у справі, допитав підсудних, потерпілих, свідків, дослідив висновки експертів, письмові докази, протоколи та інші документи, в тому числі і ті, на які є посилання в апеляції. Саме такими доказами, яким суд дав оцінку в їх сукупності і стверджено винуватість ОСОБА_4 инець та ОСОБА_1 в умисному заподіянні потерпілим ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Зокрема, із показань потерпілого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, 184. Міжгірського району, Закарпатської області, гр. України, одруженої, не працюючої, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимої,

Підсудна-потерпіла ОСОБА_1 в пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 України винною себе в суді не визнала і пояснила, що вона з ОСОБА_3 перебува неприязнених відносинах і 13.09.2008 року біля 17 години вона пішла до криниці по воду коли несла воду то на неї з Палицею в руках напала ОСОБА_3. повалила на землю почала бити . Коли вона захищалась то ОСОБА_3 вкусила її за палець. На це надійшов її чоловік ОСОБА_2 і вона тобто ОСОБА_3 вибила йому зуб. Конфлікт відбувся 5 м від їх будинку. Вона та її чоловік ударів ОСОБА_3 не наносили. Ніяких свідків було. Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_3 вона отримала з міліції не оскаржувала і ніяких претензій до ОСОБА_3 не має.

Підсудний-потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він винним себе пред'явленому звинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України не визнає і що дійсно 13.09.2(1(1 року біля 17 години він вийшов з власного будинку почувши голосну мову і побачив.я його жінка лежить на землі, а на ній зверху сидить ОСОБА_3 Він хотів Терелю з жіни зняти і в цей момент вона його вдарила ліктьом навідліт по обличчю. Бачив удари боку ОСОБА_3 Дерев'яної палиці не бачив. Від удару у нього зламався зуб. Неприязнен стосунки з ОСОБА_3 у них через гараж. Потерпіла утекла з двора і пішла дорогою.

Потерпіла-підсудна ОСОБА_3 в пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України винною себе в суді не визнала і пояснила , що 13.09.2008 року біля 17 годині вона йшла по вулиці до своєї матері. Біля хліву знаходилася ОСОБА_5. яка затіяла: нею спір на дорозі, а потім взяла дерев'яний плінтус і ударила ї по ногам, потім схопила! волосся , а її чоловік почав наносити їй удари по шиї. коліном по животу і грудях. ОСОБА_1 загуляла їй рот. щоб не кликала по допомогу і тоді вона вкусила її зі палець. ОСОБА_1 відпустили її тоді коли побачили її дочку. ОСОБА_2 вона зубі вибивала. Дорога проходить повз будинок підсудних на відстані 3 метри. Як наносили їй удари чула ОСОБА_6 Того ж дня її відвезли в лікарню. Додому прийти допомогла І дочка. Цивільний позов підтримує.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що 13.09.2008 року біля 17 години її маги ОСОБА_3 пішла до бабусі і до них прийшла ОСОБА_8 і сказала, що ОСОБА_2 б'ють її маму. Вона пішла і по дорозі зустріла матір і допомогла їй прийти додому. Самого конфлікту не бачила, однак мати їй розказала, що ОСОБА_1 ударила її дерев'яним плінтусом по позі і тримала за волосся, а її чоловік бив коліном.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що дійсно 13.09.2008 р. його просила Тереля Ii відвезти її маму до лікарні. По дорозі в лікарню ОСОБА_3 говорила, що її побшпі ОСОБА_1. Скаржилась на болі у нозі.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що 13.09.2008 року вона бачила як ОСОБА_3і/ йшла по дорозі, в руках у неї нічого не було. Через півгодини почула крики від будинку ОСОБА_1 і тоді вона сказала дочці ОСОБА_3 щоб та бігла до будинку Монинців І там можливо б'ються. Саму бійку не бачила.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що потерпіла ОСОБА_3 поступила в травматологічне відділення лікарні з діагнозом 4MТ. Крім того вона скаржилася на біль і ногах так як у неї були забійні гематоми на підколінних ямках. При зовнішньому огля було видно ознаки забоїв.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_3 внаслідо] події, яка мала місце 13.09.2008 року одержала синці на правому стегні і лівій гомілц: забою підколінних ямок, ЗЧМТ, струс головного мозку, забій шийного відділу хребті виникли дані тілесні ушкодження від дії тупих твердих предметів з обмеженої травмуючою поверхнею продовгуватої форми, по ударному механізму спричинення яким могли бути дерев'яна палка, кулак сторонньої людини або взуті ноги людини вкладаються в час пригоди що мала місце 13.09.2008 р. Наслідки тілесних ушкоджень які знаходяться в прямому причинному звязку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді посттравматичного періартриту обох колінних суглобів, наслідки нанесеної ЗЧМТ у вигляді хронічного церебрального арахноїдиту з правобічним немі синдромом, помірним порушенням ліквородинаміки та вираженим антено-вегетативним синдромом потягли за собою розлад здоров'я більше 21 дня і їх слід кваліфікувати за цією ознакою як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Враховуючи локалізацію і механізм виникнення вищеописані тілесні ушкодження не могли виникнути при падінні тіла з висоти власного зросту оскільки являються характерними для локальних, ізольованих ударів тупими твердими предметами з обмеженою травматичною поверхнею і засвідчуваній було нанесено не менше 4-х ударів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 внаслідок події, яка мала місце 13.09.2008 р. виявлено тілесні ушкодження у виді садна третього пальця правої кисті і синець на правому лікті по тильній поверхні і відносяться до легких без розладу здоров'я тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 М.1. внаслідок події яка мала місце 13.09.2008 р. виявлено тілесні ушкодження у виді синця шкіри та слизової оболонки верхньої губи зліва. Дане тілесне ушкодження відноситься до легких без розладу здоров'я.

Оцінивши встановлене в сукупності з іншими матеріалами справи: протоколом огляду місця події (а.с. 2-4) яким є ґрунтова дорога біля хліву дворогосподарства № 184 у с.ГІрисліп, Міжгірського району, протоколами відтворення обстановки і обставин події проведених з участю ОСОБА_3 . ОСОБА_1. ОСОБА_2 (а.с. 81-87. 132-135. 136-140) по яких вказані особи показують і розказують про обставини вчинення злочину, та іншими доказами суд приходить до такого висновку.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України за кваліфікуючою ознакою умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я і вина таким у вчиненні цього злочину с повністю доведеною.

Суд відхиляє заперечення вини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і критично оцінює їх покази, вважає такі як спосіб захисту та уникнення від покарання за вчинений злочин оскільки таке спростоване належними доказами зокрема показами потерпілої ОСОБА_3, висновком комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_3. висновками судово-медичних експертиз самих Монинців, сукупністю непрямих доказів (показів свідків та інших матеріалів у справі).

Не знайшло свого підтвердження в суді обвинувачення ОСОБА_3 за с. 1 ст. 125 КК України і таку слід визнати невинною у вчиненні цього злочину по відношенню до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і виправдати по суду виходячи з такого.Як видно з показів потерпілої ОСОБА_3 . гцо 13.09.2008 р. біля 17 год. на дорозі біля хліву дворогосподарства № 184 у с.Присліп, яке належить Монинцям її перестріла ОСОБА_1 і вмісті зі своїм чоловіком почали її бити дерев'яним плінтусом, руками і ногами по різних частинах тіла. Коли вона почала кликати по допомогу то ОСОБА_1 I'M. затуляла їй рот і тоді вона вкусила її за палець.

ОСОБА_2 підтвердив в суді, що коли ОСОБА_3 піднімалася нібито з його дружини то махнула рукою і вдарила його по губі. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_3 мали місце середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів з ізольованою обмежуючою травмуючою поверхнею від ударів рук, взутих ніг людини і дерев'яною палицею не менше 4-х ударів, не могли виникнути з висоти падіння власного зросту.

Наведене дає підстави суду для висновку, що ОСОБА_3 знаходилась в стані необхідної оборони і завдала ОСОБА_1 і ОСОБА_2 легкі без розладу здоров'я [ тілесні ушкодження захищаючись від їх протиправних посягань на її здоров'я і життя.

За вчинений злочин ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягають покаранню.

Обираючи до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину та особи винних, які раніше не судимі, позитивно характеризуються, вину не визнали і не покаялися у вчиненому, неповнолітнії дітей не мають.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують покарання винних осіб судом не встановлено.

Тому суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_1 і ОСОБА_2І, можливе і без реальної ізоляції їх від суспільства з наданням іспитового строку.

Цивільний позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню виходячи Ў наступного.

І Іозов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у виді витрат на придбання ліків і поїздок в м.Ужгород на консультацію до лікарів належними доказами не доведено. Зокрема тілесні ушкодження одержані ОСОБА_3 від побоїв лікувались нею стаціонарно в Міжіірській ЦРЛ з 15.09.2008 р. по 08.10.2008 р. і на її лікування лікарня понесла затрати в т.числі і на медикаменти. Додаткові медикаменти такій не призначались, що ствердили в суді свідки-лікарі ОСОБА_10 та ОСОБА_11

ОСОБА_3 лікувалась стаціонарно, їздила на консультацію в OKJT м. Ужгород з приводу захворювань, які є хронічними, систематичними, що не знаходяться в причинному зв'язку з тілесними ушкодженнями, перенесеними захворюваннями (остеохондроз, гіпертонічна хвороба, ерозія матки і т.д.).

Тому суд вважає, що витрати ОСОБА_3 на це лікування відповідно до ст. 1166 ЦК України не підлягають відшкодуванню, оскільки не доведено, що ця шкода від вчинених дій Монинців.

Моральна шкода від злочину Монинців підлягає до задоволення ОСОБА_3, оскільки такій було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, фізичний біль і побої, приниження гідності людини, незручності у побуті, тимчасової втраті працездатності, тобто глубина і характер моральних страждань потерпілої дає сулу підстави для задоволення позову по відшкодуванню моральної шкоди в розмірі 7000 три.

У Х В А Л И В :

Апеляцію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Міжгірського районного суду від 17 грудня 2010 року - без зміни.

Судді: