дата документу :
Справа № 359/1794/16-к
Провадження № 1-кп/359/155/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 березня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 11.01.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ургенч Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що своїми діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження 22 лютого 2016 року прокурор Бориспільської місцевої прокуратури юрист 3 класу ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_4 , уклали угоду про визнання винуватості, за якою:

ОСОБА_3 висунута підозра у тому, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи власний паспорт, в якому знаходилися підроблені відбитки штампів про перетин державного кордону України від 26.04.2012 р. та 28.04.2012 р. ППр "Тополі", оскільки вказані відбитки є необхідним реквізитом документа.
Після чого, 11.01.2016 р. о 11 год. 15 хв. ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право або звільняє від обов`язків, і реалізуючи свої злочинні наміри, під час оформлення пасажирів рейсу № 402, сполученням "Київ-Алмати", при проходженні паспортного контролю в терміналі "Д" ДП "МА "Бориспіль", що розташований в м. Бориспіль-7 Київської області, діючи умисно та з корисливих мотивів, для посвідчення своєї особи та підтвердження факту перетину Державного кордону України, пред`явив підроблений документ, а саме закордонний паспорт громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 , виданий 18.11.2009 р. на своє ім`я та був виявлений нарядом Державної прикордонної служби України.
Відповідно до інформації № 95/109/27/01-2016 від 18.01.2016 р. Управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції України в Київській області за даними міжвідомчої підсистеми "Аркан" відомості про перетин Державного кордону України у період з 01.01.2012 р. по 11.01.2016 р. громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України № 17/962 від 3 лютого 2016 р.: відтиски штампів у вигляді відміток про перетинання державного кордону України "Виїзд" № 033 від 26.04.2012 р. в пункті пропуску через державний кордон України "Тополі" та "В`їзд" № 041 від 28.04.2012 р. в пункті пропуску через державний кордон України "Тополі", які проставлено на сторінці 28 в паспорті громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідають за своїми характеристиками аналогічним відміткам, які проставляються уповноваженими особами ДПС України.
2. Під час досудового розслідування ОСОБА_3 визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався: сприяти з`ясуванню всіх обставин використання підробленого паспорту та під час підготовчого судового засідання повторно беззаперечно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

3. Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури юрист 3 класу ОСОБА_7 та обвинувачений узгодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

4. Обвинувачений розуміє, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він обмежений у праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та не має прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

5. ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

6. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив те, що він визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Він добровільно уклав угоду про визнання винуватості. Насильство, примус або погрози до нього не застосовувались.

У підготовчому судовому засідання захисник ОСОБА_4 підтвердив те, що він був присутній на досудовому слідстві під час укладення угоди про визнання винуватості від 22.01.2016 р. між прокурором Бориспільської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 . Підтвердив, те, що укладення угоди було добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вважав, за доцільне затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений виконав взяті на себе обов`язки.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно. Вид та розмір покарання відповідає межам санкції, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України. Це кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, його вчиненням заподіяна шкода тільки державним та суспільним інтересам. Тому відносно нього допустиме укладення угоди про визнання винуватості. Її зміст відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З огляду на ці обставини суд вважає допустимим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 491 гривня 04 копійки.

Речовий доказ паспорт громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить повернути власнику ОСОБА_3 .
Керуючись п. 4 ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 374, ст. 375, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 472-474 КПК України, ч. 4 ст. 358 КК України, суд

ухвалив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 22 лютого 2016 року між прокурором Бориспільської місцевої прокуратури юрист 3 класу ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі у 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави України - 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 04 копійки документально підтверджених витрат на залучення експерта.
Речовий доказ паспорт громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути власнику ОСОБА_3 .
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1