УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

перекладача - ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, грузина за національністю, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без постійного місця проживання в м. Одесі, зі слів раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні за №0008156 від 23.10.2016 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання 23.10.2016 р. до ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за №0008156 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 жовтня 2016 р. приблизно о 18 год. 30 хв., у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились біля будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном. При цьому, об`єктом свого злочинного посягання визначили майно належне ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 згідно розподілених ролей підійшов до автомобіля марки «Тойота Карина» білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , в той час як ОСОБА_8 , знаходячись поруч, спостерігав щоб їх не викрили на місці вчинені злочину. Переконавшись у тому, що їхні злочинні дії залишаються непомітними та їхнім намірам ніхто не зможе перешкодити, ОСОБА_7 умисно, із корисних мотивів, шляхом розбиття скла передньої правої дверці автомобіля, викрав майно яке знаходилось на передньому пасажирському сидінні автомобіля, що належало потерпілому ОСОБА_9 , на загальну суму 2306 грн.

В подальшому, під час вчинення зазначеного злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були викриті співробітниками поліції та потерпілим. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розуміючи, що їх противоправні дії викриті, почали втікати з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, однак в подальшому були затриманні.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завдали потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2306 грн.

23.10.2016 р. о 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

24.10.2016 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
25.10.2016 р. слідчий, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які його обґрунтовують, заслухав думку прокурора, слідчого, які наполягали на його задоволенні, підозрюваного, його захисника, які заперечували проти його задоволення та зазначили, що ОСОБА_7 вину визнав та у нього туберкульоз, в зв`язку з чим просили обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є запобігання спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні. Також слід зазначити, що останній є громадянином іншої країни та не має постійного місця проживання в м. Одесі.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому ОСОБА_7 підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення саме такої застави може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати, тобто станом на січень 2016 року 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень (80 X 1378 = 110240).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 23.10.2016 р. о 19 год. 00 хв. з моменту фактичного затримання. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 22.12.2016р. о 19 год. 00 хв.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: