Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого : ОСОБА_1 ,
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря : ОСОБА_4 ,
прокурора : ОСОБА_5 ,
засудженого : ОСОБА_6 ,
представника виправного центру : ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівному апеляційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 9 лютого 2016 року за матеріалами про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 9 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні подання начальника Городоцького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№131) та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 21 травня 2010 року Володимир Волинським міським судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ст.ст.70, 71 КК України до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна; 14 квітня 2015 року Сихівським районним судом м.Львова невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі.
В поданих на ухвалу суду апеляційних скаргах:
- прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною, яка не відповідає вимогам ст.81 КК України, а тому підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що оскільки подання на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відповідно до ст.81 КК України розглядається вперше, покликання суду на ч.8 ст.154 КВК України є помилковим, погіршуючим права засудженого, який своїм ставленням до праці та сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Просить ухвалу Рівненського районного суду від 09.02.2016 року скасувати та ухвалити нову, якою засудженого ОСОБА_6 звільнити умовно-достроково від відбування призначеного покарання на невідбутий ним строк покарання.
- засуджений ОСОБА_6 зазначає, що оскільки подання про його умовно-дострокове звільнення розглядається вперше, то посилання суду на ч.8 ст.154 КВК України є помилковими і таким, що суперечить вимогам ст.81 КК України і тим самим погіршує його права, оскільки підставою для умовно-дострокового звільнення є сумлінна поведінка та ставлення до праці, а також необхідність відбути ту частину строку покарання, що передбачено ч.3 ст.81 КК України, яку ним було відбуто. Зазначає, що за час відбуття покарання він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув відповідну частину строку покарання, що є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, розглянути подання про умовно-дострокове звільнення та звільнити його умовно-достроково.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, засудженого ОСОБА_6 , представника виправного центру про скасування ухвали суду та задоволення подання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного.
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_6 засуджено 21 травня 2010 року вироком Володимир - Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.
14 квітня 2015 року Сихівським районним судом м.Львова невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_6 замінено на обмеження волі строком 3 роки 10 місяців 2 дні.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2, умовно дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особо засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, згідно ч.8 ст.154 КВК України, особи звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог закону прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні подання начальника Городоцького виправного центру управління ДПтС України в Рівненській області №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення з місць обмеження волі засудженого ОСОБА_6 , оскільки з моменту заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі не закінчився річний строк за рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 14 квітня 2015 року.
Тому, доводи засудженого ОСОБА_6 та прокурора, наведені в поданих ними апеляційних скаргах, щодо необхідності застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтовані та безпідставні.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Городоцького виправного центру управління ДПтС України в Рівненській області №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення з місць обмеження волі засудженого ОСОБА_6 , законною та обґрунтованою, й підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, ст.81 КК України, ст.154 КВК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2016 року про відмову в задоволенні подання начальника Городоцького виправного центру управління ДПтС України в Рівненській області №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення з місць обмеження волі засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та прокурора - без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.
На ухвалу може бути подана учасниками судового розгляду касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
С у д д і :

____________ ____________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .