Єдиний унікальний номер 201/7337/16-к
Номер провадження 1-кп/201/272/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 24 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001746 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньо-технічною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 23 вересня 2003 року вироком Баглейського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 121 ч. 2 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;

- відповідно до постанови Пятихатського районного суду Дніпропетровській області від 30 березня 2009 року звільненого на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 14 днів;

- 11 травня 2011 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 27 листопада 2012 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року звільненого від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2012 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку;
- 20 березня 2014 року вирком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року звільненого від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку, який не має постійного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2016 року, приблизно о 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-28», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 6, побачив на торговому стелажі у відділі алкогольних напоїв пляшку коньяку «Артамат» об`ємом 0,5 літрів, вартістю 143 гривні 55 копійок, що належить ТОВ «АТБ-Маркет» і яку він визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв своєю правою рукою з прилавка пляшку коньяку «Артамат» об`ємом 0, 5 літрів, вартістю гривні 55 копійок і сховав її за ремінь одягнених на нього штанів, після чого попрямував до виходу з магазину.

Далі, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, залишив касову зону з викраденим майном, не розрахувавшись за товар. Разом з тим, знаходячись на виході з приміщення супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-28», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 6, ОСОБА_4 , був зупинений охоронцем супермаркету і не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду показав, що 23 квітня 2016 року, приблизно об 11 годині 45 хвилин, він знаходився у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-28», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 6, де на торговому стелажі у відділі алкогольних напоїв побачив пляшку коньяку «Артамат» об`ємом 0,5 л, яку вирішив вкрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгового стелажу одну пляшку коньяку «Артамат», сховав її за ремінь штанів, одягнених на нього, і пішов до касової зони, яку перетнув, не оплативши товар та намагався вийти із магазину, але на виході був зупинений працівниками охорони. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого майна, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, оскільки він умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за які у встановленому порядку не знята і не погашена, має середньо-технічну освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, не зареєстрований і не має постійного місця проживання, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, приведені вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді громадських робіт в межах строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 гривень 20 копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-скляну пляшку коньяку «Артамат», об`ємом 0,5 літрів, яка відповідно до розписки від 23 квітня 2016 року передана на зберігання ОСОБА_5 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», як законному володільцю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-скляну пляшку коньяку «Артамат», об`ємом 0,5 літрів, яка відповідно до розписки від 23 квітня 2016 року передана на зберігання ОСОБА_5 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», як законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1