Провадження № 1-кп/369/98/16
УХВАЛА
Іменем України
17.11.2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Захисник заперечував призначенню провадження до судового розгляду та заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України. Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, встановив, що наявний у кримінальному провадженні обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчиненні злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Судом встановлено, що в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а наводить лише фактичні обставини, які були встановлені під час досудового розслідування та правову кваліфікацію.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України повернути прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) діб з моменту її оголошення до Апеляційного суду Київської області.
СУДДЯ: ОСОБА_1