АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1574/16 Справа № 192/2049/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відбутий строк покарання за правилами ст. 72 ч.5 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду від 14 червня 2016 року адвокат подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 листопада 2009 року по 08 грудня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та постановити, що покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від ОСОБА_6 відбуте повністю та зменшити ОСОБА_6 строк відбуття покарання призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року на один рік.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що до покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року, ОСОБА_6 було приєднано 1 рік позбавлення волі від невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 грудня 2010 року, покарання за цим вироком невідбуте повністю і ОСОБА_6 на теперішній час його відбуває в Солонянській виправній колонії №21, а отже щодо нього підлягають застосуванню положення ст. 72 ч. 5 КК України.

Зазначає, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 за період з 03 листопада 2009 року по 08 грудня 2010 року в кримінальному провадженні, яке здійснювалося Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. На його думку, при перерахунку витікає, що покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відбуто повністю, а тому від остаточного покарання, призначеного ОСОБА_6 Петриківським районним судом Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року слід відняти приєднану невідбуту частину покарання за попереднім вироком 1 рік позбавлення волі.

Вказує, що при винесенні ухвали суду від 14 червня 2016 року, судом першої інстанції не були застосовані положення ст. 72 ч.5 КК України, що у відповідності до ст. 409,413 КПК України є підставою для її скасування.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у відбутий строк покарання за правилами ст. 72 ч.5 КК України.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

08 грудня 2010 року ОСОБА_6 засуджений Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 164 ч.1, ст. 263 ч.1, ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, судом було зараховано строк перебування під вартою ОСОБА_6 з 03 листопада 2009 року по 08 грудня 2010 року та остаточно було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці 26 днів.

06 листопада 2012 року ОСОБА_6 засуджено Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.

На даний час засуджений відбуває покарання у Солонянській виправній колонії № 21.

Згідно з вироком суду від 06 листопада 2012 року, до призначеного покарання ОСОБА_6 була частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком. Тобто той період часу, протягом якого засуджений утримувався під вартою за попереднім вироком, при приєднанні частки покарання за новим вироком не був врахований, оскільки вже був відбутий, судом було приєднано саме те покарання, яке на момент ухвалення останнього за часом вироку не відбуте.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року ОСОБА_6 зараховано у відбутий строк покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2016 року, строк перебування під вартою з 27 червня 2012 року по 25 січня 2013 року, ухвала набрала законної сили 18 березня 2016 року.

За таких обставин, оскільки за правилами ст. 72 ч.5 КК України підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника засудженого щодо зарахування в порядку ст. 72 ч. 5 КК України строку попереднього ув`язнення за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року у строк покарання, призначеного за правилами ст. 71 КК України за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та вважала законною та обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції; перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 про зарахування в строк відбування покарання ОСОБА_6 за вироком від 06 листопада 2012 року строку його попереднього ув`язнення з 03 листопада 2009 року по 08 грудня 2010 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ґрунтуються на наявних у матеріалах даних та відповідають вимогам ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
При надходженні до суду клопотань про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення особи у разі її засудження до покарання у виді позбавлення волі, суди повинні забезпечити точне та неухильне дотримання законодавства та керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, зазначеним вище Законом № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року, Законом України «Про попереднє ув`язнення», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року в статтю 72 КК України були внесені зміни, що стосуються зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Так, згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виходячи з вказаної норми закону, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зарахування строку перебування ОСОБА_6 у попередньому ув`язненні в період часу з 03 листопада 2009 року по 08 грудня 2010 року, пославшись на те, що це попереднє ув`язнення ОСОБА_6 було застосовано до нього по кримінальному провадженню, по якому останній був засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 грудня 2010 року і яке було зараховано вказаним вироком у строк відбування покарання ОСОБА_6 і встановлено, що не відбутий ОСОБА_6 строк покарання складає 3 роки 4 місяці 26 днів та застосовано до засудженого положення ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку три роки.

Обгрунтовано послався суд першої інстанції і на те, що до покарання, за вироком від 06 листопада 2012 року, суд при застосуванні положень ст. 71 КК України, лише частково приєднав частину невідбутого засудженим ОСОБА_6 строку покарання за вироком суду від 08 грудня 2010 року у виді 1 року позбавлення волі, та на те, що по кримінальному провадженню за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року засудженому ОСОБА_6 відповідно до ухвали суду від 01 березня 2016 року було застосовано положення ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України № 838 - ІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та вказана ухвала вступила в законну силу.

Істотних порушень вимог КПК України, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали суду першої перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в тій частині, що у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України в останній редакції підлягає зарахуванню період часу з 03 листопада 2009 року по 08 грудня 2010 року, протягом якого засуджений ОСОБА_6 утримувався під вартою за попереднім вироком, при приєднанні частки покарання за новим вироком є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Приймаючи рішення за клопотанням захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, про те, що згідно з вироком суду від 08 грудня 2010 року строк перебування ОСОБА_6 під вартою з 03 листопада 2009 року по 08 грудня 2010 року був врахований у відбуття останнім покарання і не входив у невідбуту частину покарання, яка могла бути врахована судом Петриківського районного суду під час ухвалення вироку 06 листопада 2012 року і за даним вироком судом не враховувався, а лише було приєднано саме те покарання, яке на момент ухвалення останнього за часом вироку не було відбуто ОСОБА_6 за попереднім вироком.

Виходячи з зазначеного не відповідає фактичним обставинам справи і твердження адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відбув повністю, а тому від остаточного покарання, призначеного ОСОБА_6 Петриківським районним судом Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року слід відняти приєднану невідбуту частину покарання за попереднім вироком 1 рік позбавлення волі.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня отримання копії вказаної ухвали.

Судді: