АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/873/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0010524 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0010524 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернутий прокурору.

Як зазначено в ухвалі суду, вказаний обвинувальний акт складений без додержання вимог ст. 291 КПК України, так як за вказаними в акті адресами проживання та реєстрації обвинуваченого, ОСОБА_7 повістки про виклик до суду не отримував, а його привід в підготовче судове засідання на підставі ухвали суду від 17.02.2016 року здійснено не було. Оскільки, під час досудового слідства та при направленні обвинувального акту до суду місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 фактично не було встановлено, запобіжний захід щодо нього у даному кримінальному провадженні не обирався, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не містить обов`язкових анкетних даних обвинуваченого про місце проживання, а прийняті судом передбачені законом заходи для забезпечення його явки в підготовче судове засідання шляхом його викликів та приводу позитивних наслідків не дали, що позбавляє суд провести підготовче судове засідання у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства у встановлені розумні строки, забезпечивши обов`язкову участь обвинуваченого у судовому провадженні.

В апеляційні скарзі прокурор у провадженні просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва та постановити нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки вважає, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, в порушення вимог ст. 412 КПК України, безпідставно послався на невстановлення місця проживання обвинуваченого. Прокурор зазначає, що у обвинувальному акті зазначені ті анкетні дані та адреса фактичного місця проживання, які при наданні пояснень, при допиті підозрюваного, вказував ОСОБА_9 , а також підтверджується паспортними даними, а відтак за матеріалами кримінального провадження повністю доведено та у обвинувальному акті обґрунтовано зазначено місце проживання обвинуваченого.

Розглянувши провадження у відсутність обвинуваченого, який у встановлений законом спосіб повідомлявся про день та час апеляційного розгляду, проте у судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин своєї неявки не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв; заслухавши доповідь судді; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження з обвинувальним актом та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст. 291 КПК України. Зокрема в п. 2 ч. 2 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, зокрема місце проживання останнього.

На думку колегії суддів, з огляду на наявні у кримінальному провадженні відомості стосовно даних обвинуваченого, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та є безумовною підставою для повернення акту прокурору.

Так, як убачається із матеріалів справи, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України надійшов на розгляд до суду 12 жовтня 2015 року та ухвалою судді-доповідача призначений у підготовче засідання на 20 листопада 2015 року, про що обвинувачений був належним чином повідомлений шляхом відправки поштової кореспонденції за вказаними в обвинувальному акті адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 ; а також адресою реєстрації: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, ні у зазначене судове засідання, ні у подальші судові засідання, ОСОБА_7 не з`явився. На виконання ухвали суду від 17 лютого 2016 року привід обвинуваченого до суду здійснений не був. При цьому відповідно до рапорту ст. інспектора відділу Шевченківського УП ГУ НП України у м. Києві, ОСОБА_7 , за адресою, яка вказана в обвинувальному акті: вул. Шевченка, 7, с. Бортничі, Київська обл., не проживає, ніколи не проживав та за слів мешканки зазначеної квартири, вона його не знає.

Крім того, фактично відсутній обвинувачений і за місцем своєї реєстрації.

Ці обставини у суді апеляційної інстанції фактично не оспорювались і прокурором, а тому доводи в апеляційній скарзі про необґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки наявні недоліки обвинувального акту, а враховуючи вимоги чинного законодавства щодо розумних строків прийняття процесуальних рішень, унеможливлювали не тільки судовий розгляд справи, а й навіть і проведення підготовчого засідання.

Врахувавши наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обвинувальний акт містить недоліки, (а саме він не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у ньому фактично не зазначені усі необхідні анкетні відомості обвинуваченого, зокрема місце проживання останнього), у зв`язку із чим обґрунтовано повернув вказаний процесуальний документ прокурору для усунення недоліків, а відтак підстав для скасування ухвали суду, яка є законною і належним чином мотивованою, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0010524 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернутий прокурору, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4