Справа № 337/1614/16-к
Провадження № 1-кп/337/152/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі,громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.04.2011 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 21.03.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 01.04.2011 року і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнився 17.02.2015 року по відбуттю строку покарання; 04.05.2016 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в :
10.04.2016 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва» ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізького Козацтва, 27, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з полиці, таємно, викрав два розгладжуючих креми для обличчя гідро омолодження SPF6, 50 мл. фірми Lirene Hyaluro Age, вартістю 84 грн. 50 копійок (без ПДВ) за одну одиницю, на загальну суму 169 грн. (без ПДВ) та два матуючих креми для обличчя гідро баланс 50 мл. фірми Lirene Hyaluro Mat, вартістю 89 грн. 50 копійок (без ПДВ) за одну одиницю, на загальну суму 179 грн. (без ПДВ), спричинивши ТОВ «РУШ» матеріальний збиток на загальну суму 348 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав. Суду пояснив, що кримінальне правопорушення він не скоював, цивільний позов не визнає. Що робив протягом дня 10.04.2016 року пояснити не може.
І хоч обвинувачений свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення не визнав, його винуватість встановлена та підтверджується доказами, здобутими в ході розгляду справи судом:
-показаннями представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що з телефонного дзвінка керуючого магазином «Єва-112», йому стало відомо, що у магазині виявлено крадіжку товару. Коли вони проглянули записи з камер відеоспостереження магазину, виявили, що крадіжку кремів скоїв молодий чоловік, після чого викликали працівників поліції. Заявлений цивільний позов на суму 348 грн. підтримує і просить вказану суму стягнути з обвинуваченого;
- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що у квітні 2016 року вона була на робочому місці у торговому залі магазину «Єва», коли до приміщення магазину зайшов молодий чоловік у куртці з капюшоном і підійшов до полиці з кремами. На таких людей вони завжди звертають увагу. Від молодого чоловіка вона знаходилася на відстані 3-4 метрів. Після цього її покликали покупці і вона відволіклася, деякий час хлопця не бачила, а коли спрацювала антикрадіжна система- сигнал, вона побачила, як молодий чоловік вже знаходився у дверях. Вона вийшла, побігла за ним, але він вийшов з дверей і побіг. Після цього встановили пустоту на полиці з кремами, подивилися записи з камер відеоспостереження, на яких було видно, що креми викрав цей молодий чоловік. Як він викрадав, вона не бачила, але молодого чоловіка роздивилася добре, коли він заходив до залу магазину, та впізнає його- це обвинувачений. До крадіжки вона хлопця ніколи раніше не бачила;
- показаннями свідка ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), яка пояснила, що вона працює адміністратором у магазині «Єва-112» і у квітні місяці 2016 року знаходилася на робочому місці. Коли знаходилася у залі магазину, звернула увагу, що до магазину зайшов молодий чоловік, який був одягнений у толстовку з капюшоном на голові. Коли вона знаходилася у своєму кабінеті, спрацювала система захисту від крадіжок і вона зразу ж подивилася на записи з камер відеоспостереження, де побачила, що з залу йде молодий чоловік у куртці з капюшоном до виходу і у руках тримає чотири креми. В цей же день була проведена інвентаризація, виявлена недостача кремів. Молодий чоловік, якого вона бачила, коли він заходив до залу магазину і той, який виходив з магазину з кремами, це був один і той же чоловік. При цьому обличчя чоловіка, який заходив до магазину, вона роздивилася добре, цей чоловік присутній у залі судового засідання, вона його впізнає- це обвинувачений;
- CD R диском з записом з камер відеоспостереження магазину «Єва-112» від 10.04.2016 року ( а.с. 44-45);
- протоколом огляду предметів від 15.04.2016 року та фототаблицею ( а.с.46-50);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2016 року ( а.с.64- 65);
- протоколом огляду місця події від 12.04.2016 року та фототаблицею ( а.с.70-72);
- актом часткової інвентаризації ( а.с.68);
- довідкою про вартість товару ( а.с. 69).
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, з врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, вважає, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю і доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно.
За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 у тій частині, що він не скоював крадіжки з магазину «Єва-112», спростовуються поясненнями представника потерпілого ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), CD- R диском з відеозаписом камер спостереження магазину «Єва-112» від 10.04.2016 року.
Пленумом Верховного суду України, Постановою N 9 від 01.11.1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визначив, що статтею 129 Конституції встановлено, що до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін, забезпечення доведеності вини та підтримання в суді державного обвинувачення, яке згідно зі ст.121 Конституції покладається на прокуратуру, тому суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ст. 185 ч.2 КК України.
Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_7 та стороною захисту- захисником ОСОБА_4 не надано суду жодного доказу у частині заперечень щодо скоєння обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення.
Суд вважає, що дані висновки не протиречать Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, оскільки остання не виключає необхідності і можливості застосування національного законодавства України, що діє на даний момент і вказаного вище, яке вбачає те, що обов`язково приймається до уваги принцип презумпції невинності, передбачений ст.62 Конституції України, а саме: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Роль обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, є очевидною і встановленою.
Враховуючи дії ОСОБА_7 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, суд вважає, що з урахуванням дій обвинуваченого при вчиненні злочину і покарання яке буде призначено йому судом, має бути законним, справедливим, обґрунтованим, співрозмірним та індивідуальним. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння нових злочинів.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
У судовому засіданні ОСОБА_11 вину не визнав та пояснював, що кримінальне правопорушення він не скоював.
Невизнання вини обвинуваченим, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше був неодноразово засуджений за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена, знову скоїв корисливий злочин.
ОСОБА_7 раніше був засуджений 04.05.2016 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, дане кримінальне правопорушення скоїв 10.04.2016 року, тобто до винесення вироку 04.05.2016 року, тому за сукупністю вироків, на підставі ст. 70 ч.4 КК України , суд вважає за можливе остаточно призначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Заявлений ТОВ «РУШ» цивільний позов на суму 348 грн. підлягає повному задоволенню.
Керуючись ст. ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.05.2016 року у вигляді двох років позбавлення волі, призначити до відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.
У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без повідомлення органів кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ТОВ «РУШ» у рахунок відшкодування завданої шкоди 348 грн.
Речові докази: CD R диск з записом з камер відеоспостереження магазину «Єва-112» - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1