АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер судової справи: 667/5103/15-к
Провадження №11-кп/791/35/16 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України
22 березня 2016 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 5.10.2015р. по кримінальному провадженню №0002064 щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)13.02.1996р. Суворовським районним судом м.Херсона за ст.141 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 26.04.2000р. Суворовським районним судом м.Херсона за ст.ст.141 ч.2, 142 ч.2, 42 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) 15.06.2005р. Суворовським районним судом м.Херсона за ст.147 ч.2 КК України на 4 роки та 6 місяців позбавлення волі; 4)16.10.2008р. Комсомольським районним судом м.Херсона за ст.ст.187 ч.1, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_9
засуджений за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Запобіжний захід обраний домашній арешт. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

За вироком суду з ОСОБА_9 стягнено на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

За вироком суду вирішено питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він 15.05.2015р., близько 2 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: м.Херсон, пров. 1-й Сквозний, 12, будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, впевнившись, що у вказаному будинку за його діями ніхто не спостерігає, викрав перстень із золота, вагою 3,61г, вартістю 1460 грн. 27коп., що знаходився на пальці руки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у непритомному стані, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальний збиток на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_9 вказує на незаконність вироку суду через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення кримінального процесуального закону. Вказує на те, що не заперечує кваліфікацію його дій та міру призначеного покарання, але вважає, що суд необґрунтовано стягнув з нього на користь потерпілої 1000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди. Завдання моральних страждань потерпілій нічим не підтверджується. Суд не врахував, що характеристика на нього не відповідає дійсності, тому призначив покарання що погіршує його становище. До адміністративної відповідальності він не притягувався. Просить вирок змінити, виключити вказівку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої 1000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди.

Вислухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_8 про підтримання апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого, про зміну вироку з виключенням вказівки про стягнення на користь потерпілої 1000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди; думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, вирок суду без змін; думку прокурора про залишення вироку без змін, а апеляційної скарги без задоволення; розглянувши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_9 у суді повністю визнав свою вину за обвинуваченням за ст.185 ч.2 КК України, ні він, ні інші учасники судового засідання не заперечували проти визнання судом недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ні ким не оспорювались, суд дослідив докази у скороченому порядку відповідно до ст.349 ч.3 КПК України.

Вина ОСОБА_9 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за що він засуджений, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, повністю доведена та ніким не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ст.185 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування вироку, не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості; дані про особу винного, який характеризується незадовільно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності; обставину, що пом`якшує покарання: щире каяття; обставину, що обтяжує покарання: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Наявність іншої обставини, на які вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_9 , зокрема: що він до адміністративної відповідальності не притягувався не може бути в даному випадку підставою для пом`якшення покарання. Так, суд правомірно дійшов висновку про неможливість виправлення та перевиховання ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, та про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією кримінального закону, в його середніх межах, оскільки обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, коли судимість за попереднім вироком не була погашена, при цьому злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що незадовільна характеристика не відповідає дійсності є безґрунтовним, оскільки відповідно до технічного запису судового процесу у суді оголошувалось про незадовільність характеристики, але обвинувачений не заявляв про незгоду з цим, не клопотав про дослідження доказів на спростування цього.

Ствердження обвинуваченого про позитивність даних, що його характеризують спростовується довідкою про неодноразові його судимості.

При таких обставинах, покарання призначене ОСОБА_9 - відповідає вимогам ст.65 КК України, воно є справедливе, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів, а підстав для пом`якшення покарання немає.

Разом з тим, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки задовольнив частково цивільний позов потерпілої, який не був предметом розгляду у судовому засіданні. Так, всупереч вимогам ст.347 ч.3 КПК України цивільний позов не був оголошений в судовому засіданні. В порушення ст.348 ч.2 КПК України, головуючий суддя не запитував у ОСОБА_9 , чи визнає він позов. Крім того, обвинувачений у судовому засіданні не допитувався з приводу заявленого позову.

Вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення в частині цивільного позову, що відповідно до вимог ст.412 ч.1 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку суду в цій частині.

Враховуючи, що цивільний позов не був предметом судового розгляду в суді першої інстанції, прокурор та потерпіла не заявляли апеляційні вимоги щодо розгляду провадження в суді апеляційної інстанції по суті цивільного позову, не заявляли клопотання про дослідження в апеляційному суді в цій частині певних обставин та доказів, які згідно зі ст.404 ч.3 КПК України мають бути досліджені, не просили постановити в цій частині новий вирок, тому суд апеляційної інстанції не вправі за власною ініціативою розглядати вказані питання. Оскільки чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, крім випадків, передбачених ст.ст.412 ч.2 п.2-7, 415 ч.1 КПК України, не регулює питання подальшого спрямування кримінального провадження, коли апеляційний суд повинен скасувати вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову через його незаконність, при цьому ухвалити новий вирок не має права, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження на підставі ст.ст.9 ч.6, 7 ч.1 п.1, п.2, п.3, п.13, п.15, п.16 КПК України, мають бути застосовані правила ст.ст.412 ч.2 п.2-7, 415 ч.1 п.1 КПК України, тобто вирок має бути скасований в частині вирішення цивільного позову та призначений в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок має бути залишений без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 5.10.2015р. щодо ОСОБА_9 в частині стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди скасувати.

Призначити у провадженні в частині заявленого цивільного позову ОСОБА_7 (а.п.24-25) новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала в частині залишення вироку без змін набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :