Комінтернівський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
До суду надійшла заява ОСОБА_9 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання, в якій він просить автомобіль марки «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати фактичному володільцю ОСОБА_9 на відповідальне зберігання до вирішення кримінальної справи по суті.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_9 посилається на те, що він є фактичним володільцем автомобіля марки «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який, накладено арешт та він перебуває на штрафному майданчику. Зазначив, що за довіреністю передав автомобіль другу свого племінника - ОСОБА_10 .
В судовому засіданні ОСОБА_9 заявлене клопотання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що автомобіль являється знаряддям злочину. Крім того, зазначив, що в своїх показаннях ОСОБА_5 вказував, що автомобіль марки «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 він взяв в оренду, з правом його подальшого викупу та сплачував за нього щомісячно по 4 000 гривень.
Представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.
Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні проти клопотання не заперечували. ОСОБА_5 пояснив, що взяв даний автомобіль в оренду, з правом викупу, сплатив за нього 8000 грн.
Заслухавши думки учасників судового процесу, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України (у редакції на час вирішення по суті заявленого клопотання), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно зі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За змістом ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Оскільки вказаний автомобіль марки «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний у справі речовим доказом і справа на момент розгляду клопотання знаходиться на стадії судового розгляду, суд вважає, що питання скасування арешту є передчасним і його необхідно вирішити в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України, тобто, після закінчення судового розгляду.
Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 170, 174, 372 КПК України суд,
В задоволенні клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна та передачу арештованого майна на відповідальне зберігання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя- ОСОБА_1