Справа № 536/415/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження №536/415/16-к про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець с. Чечелево Кременчуцького району,

Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня,

не одружений, не працює, судимий 11.03.2016 року Кременчуцьким

райсудом за ч. 2 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

покарання відбув повністю,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 з корисливих мотивів незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі.

Так, 6 березня 2016 року приблизно о 08-30 годин ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння з корисливих мотивів предметами, що знаходяться на могилі, прибув на територію цвинтаря в с. Маламівка Кременчуцького району, де шляхом викопування на могилі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволодів чотирма металевими секціями огорожі, розміром 120Х250 см.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і дав пояснення відповідно до викладеного формулювання обвинувачення стосовно фактичних обставин справи, в скоєному розкається, повністю відновив секції огорожі на могилі.

Обставини справи ніким не оспорюються, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має, тому суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу винного ОСОБА_4 , який по місцю проживання характеризується негативно, раніше судимий, щиро кається у скоєному та повністю відшкодував заподіяну шкоду, що є обставинами які пом`якшують відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує вину є рецидив злочинів.

З врахуванням наведеного та всіх обставин справи, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню у вигляді обмеження волі, від якого його можливо звільнити з випробуванням, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, приймаючи до уваги щире каяття, повне відшкодування заподіяної шкоди та можливість виправлення без відбування призначеного покарання.

Речові докази по справі велосипед необхідно залишити у власника за належністю, металеві секції залишити на могилі.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України й призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації.

Речові докази по справі велосипед «Україна» залишити у ОСОБА_7 , чотири металеві секції залишити на могилі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1