Справа № 138/2785/16-к
Провадження №:1-кп/138/176/16

ВИРОК
Іменем України
22 вересня 2016 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області кримінальне провадження № 0000606 від 03.07.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суботівка Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

29.06.2016 приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на неогородженій території домоволодіння АДРЕСА_2 поряд з недобудованим приміщенням на землі знаходяться різноманітні частини чорного металу, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку металевих виробів загальною вагою 175 кг 560 г, а саме: коляски до мотоцикла МТ-10 вагою 59,7 кг, крила від мотоцикла МТ-10 вагою 4,45 кг, металевої бочки ємкістю 100 л вагою 19,8 кг, двох коліс вагою 28,1 кг та 34 кг та металевого диску сівалки вагою 29,4 кг, що належали ОСОБА_5 . Після вчиненого ОСОБА_4 з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 952 від 12.06.2016 ринкова вартість металобрухту чорного металу загальною вагою 175,56 кг, який згідно довідки вартості коштує 2,20 грн. за 1 кг, станом на 29.06.2016 могла становити 386,23 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 386,23 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю.

Суду пояснив, що він знав, що території домоволодіння АДРЕСА_2 знаходиться металобрухт, а тому 29.06.2016 приблизно о 21 годині проник на подвір`я і вчинив крадіжку металевих виробів, зазначених в обвинувальному акті. Викрадене він забрав і заховав навпроти свого домоволодіння в корчах. Він хотів здати викрадене на металобрухт і заробити гроші, однак на пункт здачі металобрухту приїхали працівники поліції та потерпілий і все вилучили та повернули ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся. Зазначив, що потерпілого знає, навчався разом з його братом, іноді виконував за оплату різні роботи для потерпілого. Близьких, дружніх стосунків між ними не було. Вказав, що неодноразово намагався вибачитись перед потерпілим і відшкодувати завдану шкоду. Однак потерпілий обвинувачував його ще й в тому, що він розібрав обладнання, і хотів, щоб він сплатив йому 1000 доларів США. Він також хотів вибачитись і перед власником домоволодіння, з якого вчинив крадіжку, ОСОБА_6 , але той також відмовлявся з ним зустрітись. Цивільний позов не визнає, оскільки викрадене майно потерпілому повністю повернуто, а будь-яких моральних страждань ОСОБА_5 не зазнав. Просив призначити покарання у виді штрафу, який має можливість сплатити, оскільки влітку підробляв на сільськогосподарських роботах, а тому має заощадження.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілого, свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

Прокурор ОСОБА_3 просив визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Потерпілий підтвердив, що викрадене майно йому повернуто, а тому претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Суд також враховує, що матеріальні збитки потерпілому повністю відшкодовано

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Також потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Позов обґрунтований тим, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину йому спричинено моральні страждання. Так, він знайомий з ОСОБА_4 з раннього дитинства, навчався з ним в одній школі, ходили один до одного в гості. Вчинення ОСОБА_4 даного злочину призвело до того, що погіршилось його самопочуття, він знову почав палити цигарки, звертався до лікаря з приводу неврологічного стану і приймав ліки. Також погіршились його відносини з дружиною, вони почали сваритись і сперечатись. Крім цього, він витрачав пальне, коли їздив з поліцією до пункту здачі металобрухту і коли з`являвся до суду.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру,
за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та потерпілий не перебували між собою в міцних дружніх відносинах, інколи зустрічались та спілкувались, обвинувачений виконував для потерпілого різні оплачувані роботи, про що його просив брат потерпілого. Обвинувачений намагався вибачитись та відшкодувати завдану йому шкоду, однак потерпілий від цього відмовлявся. Жодних доказів того, що стан здоров`я потерпілого погіршився саме внаслідок вчинення даного злочину, потерпілий суду не надав, не містить доказів такого взаємозв`язку і надана потерпілим довідка Ярузької АЗПСМ від 17.09.2016 № 3. Також потерпілий не довів суду факт того, що він дійсно почав палити цигарки і що ця подія відбулась через протиправні дії обвинуваченого. Взаємозв`язку між крадіжкою, вчиненою обвинуваченим та сварками потерпілого із його дружиною, судом також не встановлено. При цьому потерпілий не обґрунтував розмір моральної шкоди, не довів суду, чому саме в такому розмірі він просить стягнути завдану шкоду. Фактично, з пояснень потерпілого вбачається, що він просить відшкодувати не моральну шкоду, а витрати пов`язані із розглядом даного кримінального провадження, що полягають у витратах потерпілого на пальне для заправки автомобіля з метою виявлення злочину та явки в судові засідання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог слід відмовити, оскільки вони не доведені цивільним позивачем.
Керуючись ст. ст. 12, 53, 65-67, 185 ч. 1 КК України, ст. ст. 128, 349 ч. 3, 368-370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

У задоволенні цивільного позову відмовити повністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1