Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

11 липня 2012 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Самофал О.Г.

з участю прокурора Струся О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

по ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12 січня 2012 року близько 21.00 годин в м. Іллінці, Вінницької області, проходив біля магазину «Наташа», що в м. Іллінці по вул.. Кірова-114, Вінницької області та в цей час на дворі побачив велосипед жіночого типу, старого зразка і в нього виник умисел його викрасти. Після чого, ОСОБА_1, переконавшись, що його ніхто не бачить, таємно та умисно викрав бувший у використанні жіночий велосипед, старого виробництва, який стояв біля вище зазначеного магазину та який належить ОСОБА_2 і вартість якого згідно висновку експерта № 452 від 12.06.2012 року становить 180 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю і показав, що він проживає в будинку сам, а біля нього розташований будинок матері ОСОБА_3. Він на даний час не працює і проживає за рахунок тимчасових заробітків. Так, 12 січня 2012 року, близько 21.00 годин він проходив біля магазину «Наташа», що в м. Іллінці по вул. Кірова, який належить ОСОБА_4 і біля магазину горіло світло та освітлювало площадку перед вхідними дверима до магазину. Біля площадки, він побачив, що стоїть велосипед, жіночого типу і вирішив його викрасти. Він підійшов до велосипеда і побачив, що нікого з людей не має, а також і переконався, що його ніхто не бачить. В цей час магазин ще працював. Він швидко взяв велосипед і сівши на нього поїхав до себе додому і заховав його в себе на погрібнику, щоб не бачила мати. Сам велосипед був старий, але робочий: нове чорне із шкірозамінника сідло, білі пластмасові ручки на кермі, два нових блакитних щитки на колесах, на передньому колесі на металевих шпицях був динамік та рама була пофарбована в синій колір, були педалі, цепок та він був хоча й старий, але робочий. Даний велосипед знаходився в нього в погрібнику і той ним час від часу їздив у своїх справах, але не знає, хто міг це бачити. Мати точно цього не бачила, так як відразу б запитала, де взяв велосипед, так як в домогосподарстві ні в нього ні в матері не має велосипеда. В травні 2012 року, до нього додому приїхав знайомий ОСОБА_5 і в ході розмови з ним він йому запропонував купити вище вказаний велосипед і показав його. Коли ОСОБА_5 запитав, де взяв велосипед, то він йому сказав, що хтось залишив його на вулиці, біля будинку, а він забрав. Про те, що велосипеда викрав, ОСОБА_5 нічого не говорив. На велосипеді лише не було металевого цепка, так як він перед цим у вечірній час їхав в магазин купити цигарок і цепок злетів із кріплення і він ремонтуючи його порвав і тоді рознервувався і взагалі викинув на дорогу. ОСОБА_5 погодився купити велосипед і у вечері прийшов до ОСОБА_1, того ж самого дня і дав гроші в сумі 60 грн. і забрав велосипед. Гроші він використав на цигарки та харчі. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати.

В звязку з тим, що підсудній ОСОБА_1 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти задоволення клопотання підсудного, відповідно до ст.299ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних даних, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина у скоєні злочину підтверджується іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: заявою ОСОБА_2 про те, що 12.01.2012 року невідомі особи викрали її велосипед. (а.с. 4 ), протоколом огляду місця події від 12.01.2012 року, а саме площадка біля магазину «Наташа», що в м. Іллінці по вул.. Кірова-114. (а.с . 5-6 ), протоколом огляду місця події від 19.05.2012 року, а саме під час якого було виявлено та вилучено велосипед, який належить ОСОБА_2 (а.с. 36-38), протокол явки з повинною ОСОБА_1 від 21.05.2012 року (а.с. 34), висновком експерта № 452 від 12.06.2012 року в якому вказано, що вартість велосипеда становить 180 грн. (а.с. 49-53), протоколами огляду речового доказу, а саме: велосипеда, який належить ОСОБА_2 (а.с. 54-58).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєні злочину доведена повністю, його дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно по ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин злочину та його наслідків, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, як помякшуючі обставини щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, які б обтяжували його покарання в ході розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності, та обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без його ізоляції від суспільства, і вважає за можливе, ОСОБА_1 призначити міру покарання, передбачену санкцією ч.1ст.185 КК України у виді штрафу.

Долю речових доказів по справі вирішити в порядку ст.81 КПК України.

Відповідно до ст.91 КПК України судові витрати по справі покласти на засудженого ОСОБА_1.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно підсудного суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.321- 324 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Речові доказ по справі велосипед, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_2 повернути останній.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області 588 (пятсот вісімдесят вісім) гривень і 48 (сорок вісім) копійок удових витрат по справі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін-підписку про невиїзд.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Головуючий