справа № 278/1312/16-к
У Х В А Л А
27 липня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Представник потерпілого заявила клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого - автомобіль "Фіат Скудо", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з метою забезпечення заявленого потерпілим цивільного позову.
Прокурор поклався на розсуд суду, захисник та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання.
Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Ч. 6 ст. 170 КПК передбачено, що у такому випадку арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. Представником потерпілого не надано суду доказів на обгрунтування заявленого позову. Крім того, суд звертає увагу, що арешт накладається на майно обвинуваченого. Хоча ч. 3 ст. 171 КПК України не зобов`язує цивільного позивача надати докази належності майна обвинуваченого, однак суд позбавлений права, наданого ч. 4 ст. 172 КПК України слідчому судді, під час розгляду клопотання про арешт майна за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.
За таких обставин, оскільки суду не надано підтвердження належності саме обвинуваченому автомобіля, на який просить накласти арешт преставник потерпілого, суд відмовляє у задоволенні цього клопотання.
Крім того, захисник обвинуваченого подав суду клопотання про повернення названого автомобіля обвинуваченому як тимчасово вилученого майна.
Обвинувачений підтримав клопотання, прокурор та представник потерпілого заперечили проти його задоволення.
Вирішуючи клопотання захисника, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, в якої воно вилучено. Захисником не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що автомобіль "Фіат Скудо", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", було вилучено та вилучено саме в обвинуваченого. Матеріали судового провадження відповідних даних також не містять. Відповідно до ст. 22 КПК України сторони самостійно обстоюють свої правові позиції, права та свободи, мають права збирати докази на підтвердження або спростування обставин. Суд таким правом законом не наділений. За таких обставин, в задоволенні клопотання захисника слід відмовити за безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 169, 170-173, 350 та 372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль "Фіат Скудо", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про поверення цього автомобіля обвинуваченому - відмовити за безпідставністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1