УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника кримінально-виконавчої

інспекції: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням інспектора Суворовського РВ м. Херсона КВІ УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововоскресенське Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:
Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 09.02.2016 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На розгляд до суду надійшло подання інспектора Суворовського РВ м. Херсона КВІ УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_5 на неодноразові виклики до КВІ для розяснення порядку та умов відбування покарання не зявився. За адресою тимчасового проживання відсутній, як і протягом тривалого часу відсутній за зареєстрованим місцем проживання. Проведеними розшуковими заходами встановити місце перебування засудженого не виявилось можливим.

У судовому засіданні представник КВІ подання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор вважав, що подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Засуджений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення подання. Зазначив, що проживає зі своєю матірю в Нововоронцовському районі, де допомагає їй в роботі на полі, а не зявився на реєстрацію до КВІ, оскільки не знав порядку звернення, крім того йому пообіцяли, що повідомлять додатково, куди він має прибути для реєстрації. Наміру ухилятись від відбування покарання не мав, а ситуація склалась через його необізнаність.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 та матеріали подання, судом підстав для задоволення останнього не вбачається.

Як видно з матеріалів особової справи №24/2016 р., 18.03.2016 р. до Суворовського РВ м. Херсона КВІ УДпсУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі надійшов на виконання вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 09.02.2016 р., постановлений відносно ОСОБА_5 .

В період часу з 18.03.2016 р. до 05.05.2016 р. Суворовським РВ м. Херсона КВІ вживались заходи для виклику ОСОБА_5 з метою подальшої постановки на облік, проте останній на жоден з викликів (на 18.03.2016 р., на 28.03.2016 р.) не зявився. За місцем свого тимчасового проживання ОСОБА_5 з 21.12.2015 р. був відсутній, про що свідчать пояснення власника квартири АДРЕСА_3 . Вжиті Суворовським РВ м. Херсона КВІ першочергові розшукові заходи (запити до Херсонського слідчого ізолятора, до Обласного бюро судово-медичної експертизи, до КЗ «ХМЛК» ім. Карабелеша, до Херсонського обласного протитуберкульоз0ного диспансеру, до Херсонського обласного психіатричного диспансеру, до Військового комісаріату м. Херсона, до Херсонської обласної клінічної лікарні) результатів не дали, місцеперебування ОСОБА_5 встановлено не було.

05.05.2016 р. матеріали щодо ОСОБА_5 було передано для проведення подальших розшукових дій до Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області.

Станом на день розгляду подання ОСОБА_5 до кримінальної або адміністративної відповідальності більше не притягувався, відомостей про негативні характеристики матеріали особової справи та подання не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України, кримінально-виконавча інспекція організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Ч. 4 ст. 164 КВК України передбачено, що у разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Відповідно до ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

З роз`яснень, які містяться в постанові Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Даних про те, що ОСОБА_5 було примусово доставлено приводом до Суворовського РВ м. Херсона КВІ в матеріалах справи немає, в розшук він не оголошувався. Не з`явившись на реєстрацію за викликами, засуджений фактично з`явився самостійно 12.05.2016 р., про що свідчать надані під час судового розгляду матеріали, а саме: анкета, підписка, довідка співбесіди, пояснення, постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, листок реєстрації. До адміністративної або кримінальної відповідальності ОСОБА_5 протягом іспитового строку жодного разу не притягувався, питання про направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком, жодного разу не вирішувалось. Систематичного порушення вимог ст. 76 КК України останній не допускав.

Враховуючи викладене, судом не вбачається беззаперечних підстав для направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, оскільки останнім не було допущено таких порушень, які б свідчили про його бажання ухилитись від виконання обовязків, покладених судом.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 534 ч. 5, 537 ч. 1 п. 8, 539 КПК України, ст. ст. 164, 166 КВК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання Суворовського РВ м. Херсона КВІ УДпсУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1