1Справа № 335/7718/16-к 1-кп/335/410/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 серпня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ул`янівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, який має неповну загальну середню освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
7 серпня 1998 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 81, ст.ст. 43, 44 КК України 1960 р. до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 12 січня 2002 р. за відбуттям строку покарання;
16 травня 2003 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 19 вересня 2003 р. по амністії;
28 січня 2005 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 25 січня 2006 р. за відбуттям строку покарання;
3 квітня 2006 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 2 500 гривень;
28 липня 2008 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
13 вересня 2010 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 26 листопада 2013 р. умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 24 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 вчинив злочин за таких обставин.
7 червня 2016 р. приблизно о 13:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у салоні тролейбусу № 8 на шляху прямування від зупинки громадського транспорту «вулиця Гагаріна» до зупинки «бульвар Шевченка» в Вознесенівському районі міста Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав з сумки потерпілої ОСОБА_6 лаковий гаманець фіолетового кольору вартістю 300 гривень, в якому знаходилась кредитна картка «Райффайзен банк» № НОМЕР_1 на ім`я потерпілої, після чого зняв з цієї кредитної картки у банкоматі «Індустріалбанк» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, шляхом здійснення трьох транзакцій грошові кошти в сумі 900 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1 200 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, надав пояснення про визнання вини та погодження з всіма обставинами скоєння кримінального правопорушення. Зокрема, пояснив суду, що 7 червня 2016 р. приблизно о 13:00 год. він їхав у тролейбусі, де з відкритої сумки потерпілої таємно викрав гаманець, та з викраденим вийшов на зупинці громадського транспорту «Україна». В гаманці була кредитна картка з ПІН-кодом, яку він забрав, а гаманець залишив на зупинці. Після чого у банкоматі біля універсаму «Україна» зняв з викраденої картки грошові кошти у розмірі 900 гривень. Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі.
Потерпіла у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду кримінального провадження повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила. Суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважав за можливе розглянути кримінальне провадження у її відсутність.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого, протоколу огляду виписки по банківському рахунку потерпілої на підтвердження розміру завданої шкоди, постанови про визнання речових доказів.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до злочинів середньої тяжкості, спричинених наслідків потерпілій завдано матеріальну шкоду, з огляду на що нею заявлено цивільний позов.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, покарання відбув повністю, за місцем відбуття покарання характеризується позитивно, має місце реєстрації та постійного проживання, не працює, перебуває на обліку в КУ «ЗОНД» перебуває, на обліку в КУ «ОКПЛ» не перебуває, страждає на тяжке захворювання. За сімейним станом ОСОБА_4 одружений, на утриманні дітей чи непрацездатних осіб не має. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 на суму 1 200 гривень обвинувачений визнав у повному обсязі.
Відповідно до вимог частини першої статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною четвертою статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Визнання обвинуваченим, який водночас є цивільним відповідачем, цивільного позову, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Цивільний позов ґрунтується на вимогах закону, зокрема, ст.ст. 22, 1666 Цивільного кодексу України.
З цих підстав, та враховуючи повне визнання відповідачем цивільного позову, суд доходить висновку, що цивільний позов слід задовольнити в повному обсязі.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання слід залишити до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2016 р. залишити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином, у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок.
-виписку по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_6 , долучену до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1