Справа №585/590/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/862/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2016 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області із клопотанням про застосування положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-V111 від 26.11.2015 року звернувся засуджений ОСОБА_7 , в якому порушив питання про приведення вироку Апеляційного суду Харківської області від 14.08.2009 року у відповідність до положень вказаного Закону, зокрема врахування в строк відбування покарання терміну попереднього ув`язнення за вказаним вироком, а також строк перебування ним у СІЗО.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено частково та у строк відбуття покарання останньому зараховано строк його попереднього ув`язнення за вироком Апеляційного суду Харківської області від 14.08.2009 року, яким він був засуджений за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до довічного позбавлення волі, з 08.02.2009 р. по 01.06.2010 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушує питання про його скасування та постановлення нової ухвали, якою відмовити засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання. Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги клопотання засудженого, оскільки положення ч.5 ст.72 КК України вказує виключно на строковий вид покарання, що підлягає перерахунку та до покарань у виді довічного позбавлення волі не застосовуються.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушує питання про зміну ухвали суду та задоволення вимог клопотання засудженого в повному обсязі, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.02.2009 по 02.03.2011 року відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України. Свої доводи сторона захисту мотивує тим, що висновки суду в частині зарахування засудженому лише періоду з 08.02.2009 по 01.06.2010 року є необґрунтованими, оскільки останній після ухвалення щодо нього вироку, перебував у слідчому ізоляторі та фактично утримувався під вартою до 02.03.2011 року, а тому часткове задоволення вимог клопотання засудженого та не зарахування останньому періоду з 02.06.2010 по 02.03.2011 року суттєво впливає на його права та має істотне значення для обрахування останньому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини провадження та зміст поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої прокурором апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої ним апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника, провівши судові дебати, вивчивши матеріали провадження, дослідивши додані матеріали, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегією суддів встановлено, що вказаних вимог закону суддя не дотримався.

Так, відповідно ч.5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому статтею 51 КК України встановлено перелік покарань, з яких покарання у виді позбавлення волі на певний строк ( п.11 ч.1 ст. 51 КК України ) і довічне позбавлення волі , тобто безстрокове покарання ( п.12 ч.1 ст. 51 КК України ) є різними видами покарань.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 3 КК України, застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено. Тому, покарання у виді довічного позбавлення волі не може бути аналогією покарання у виді позбавлення волі.

Також, відповідно до правових позицій Верховного Суду України ( справа № 5-16кс11 від 12 вересня 2011 року), які є обов"язковими для всіх судів , убачається, що покарання у виді довічного позбавлення волі не належить до строкових видів покарання і відповідно до нього не можна застосовувати строкові критерії.

Враховуючи вищевказане, правила ч.5 ст. 72 КК України поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання.

З матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 який звернувся до місцевого суду з клопотанням про застосування положень ч.5 ст. 72 КК України, був засуджений вироком Апеляційного суду Харківської області від 14.08.2009 року за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

В порушення наведених вимог закону, суд першої інстанції здійснивши розгляд клопотання засудженого ОСОБА_7 , частково задовольнив вимоги останнього, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що, відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

За таких умов колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 413 КПК України застосовано закон, який не підлягає застосуванню, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст. 407 КПК України є підстави для скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нової ухвали, якою необхідно відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України і відповідно задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити, захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2016 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Ця ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.