АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 05.56.5/796/6/2016
ПОСТАНОВА

03 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю адвоката ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід судді Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката ОСОБА_4 , в інтересах адвоката ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
В провадженні судді ОСОБА_3 знаходиться справа про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката ОСОБА_4 , в інтересах адвоката ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121-3 КУпАП.
Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23 серпня 2016 року, для здійснення апеляційного перегляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення визначено суддю судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_3 .
19 вересня 2016 року суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід в якій вказує, що в судовому засіданні 12 вересня 2016 року ним було роз`яснено адвокату ОСОБА_2 його право на відвід судді на, що адвокат висловив натяки на адресу судді про його упередженість у справі про адміністративне правопорушення, після чого головуючим було запропоновано, у разі наявності сумнівів, заявити відвід судді на, що адвокат ОСОБА_2 пояснив, що заявляти відводів не буде, та судове засідання було перенесено на 16 вересня 2016 року, у зв`язку з неявкою особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Судове засідання 16 вересня 2016 року не відбулося з причин того, що ОСОБА_5 /особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення/ перебуває у відпустці та просила перенести судове засідання. Після проведення судового засідання 16 вересня 2016 року, суддею ОСОБА_6 , поза судовим засіданням отримано доповнення до апеляційної скарги від адвоката ОСОБА_2 в якому міститься перехід на особистість до головуючого судді, де адвокат робить категоричні висновки про твердження та висновки судді ОСОБА_3 до видалення суду до нарадчої кімнати, категорично коментуючи його висловлювання в судовому засіданні 12 вересня 2016 року, частково перекручуючи їх шляхом подання в іншому контексті, підкреслюючи упередженість судді ОСОБА_3 в справі.
Таким чином, на думку судді ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_2 як учасник судового процесу має з повагою відноситись до суду і не вступати фактично в переписку з суддею, натякаючи на його упередженість, та не має права переходити на особистість щодо судді.
За таких обставин, суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_3 не може розглядати дану справу, категоричні висловлювання та натяки адвоката ОСОБА_2 , зачіпають його як суддю з одного боку, а з іншого, свідчать про недовіру йому з боку учасника процесу, у зв`язку з чим, суддя ОСОБА_3 заявив заяву про самовідвід та просить відвести його від розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката ОСОБА_4 , в інтересах адвоката ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування заяви про самовідвід вважаю, що заява про самовідвід задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
В той же час, у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), суд вважає, що при вирішенні даного питання слід застосувати аналогію права.
Так, Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід).
Відповідно до ст.6 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику. Стаття 3 даного Кодексу встановлює, що суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.
Крім того, відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження судді ОСОБА_3 про категоричні висловлювання і натяки з боку адвоката ОСОБА_2 про його судді ОСОБА_3 є необгрнутованими.
Крім того, суддею ОСОБА_3 було роз`яснено право на відвід головуючого судді, адвокату ОСОБА_2 , яке останній не реалізував у судовому засіданні 12.09.2016 року, при цьому не позбавлений права у майбутньому скористатись ним.
Таким чином, на думку суду, будь-який сумнів в упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_3 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката ОСОБА_4 , в інтересах адвоката ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року відсутній.
В зв`язку з викладеним вище, з метою не допущення затягування розгляду справи, створенням прецеденту заявлення самовідводів суддями та його задоволення з підстав зазначених суддею ОСОБА_3 , вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката ОСОБА_4 , в інтересах адвоката ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:
В заяві про самовідвід судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3 відмовити.
Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1