Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3010/16-к
У Х В А Л А
04.11.2016 року м.Виноградів
В С Т А Н О В И В:
Зокрема, слідчий просить винести ухвалу про накладення арешту на речовий доказ, об"єкт рухомого майна - автомобіль марки "Hyundai Tucson", р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , та знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Виноградів, вул. Миру, 57.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02 листопада 2016 року ОСОБА_3 , 1974 року народження за попередньою змовою з невстановленими особами, сприяв у організації незаконного переправлення двох громадян Пакистану - Амман Улі, Заїн уль ОСОБА_6 та одного громадянина Індії - Тінку через державний кордон України в країни Європи, яких близько 21 години 30 хвилин 02 листопада 2016 року було затримано на автодорозі сполученням Хуст-Виноградів, в районі с. В. Копаня Виноградівського району на автомобілі марки "Hyundai Tucson", р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що даний автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 . Автомобіль є засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 КК України.
Під час розслідування кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на згаданий транспортний засіб, який являється речовим доказом та містить на собі сліди кримінального правопорушення з метою збереження речового доказу.
При розгляді слідчий підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просить задовольнити.
Власник майна заперечив існування ризиків того, що він може приховати, пошкодити, знищити чи вчинити інші дії щодо вилученого у нього транспортного засобу, жодних протиправних дій не вчиняв, просить повернути йому автомобіль в користування.
Представник власника майна просить відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши слідчого, власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, обстеживши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи правові підстави та мету арешту майна, на які зсилається слідчий, доведення слідчим наявності достатніх підстав вважати, що дане майно має ознаки речового доказу, передбачені у ст. 98 КПК України, - як засіб вчинення кримінального правопорушення, відповідно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, а також наявності ризику відчуження майна, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання.
Вирішуючи питання способу арешту майна, який підлягає застосуванню, слідчий суддя виходив з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Існування наведених вище обставин не доведено при розгляді клопотання, тому підлягає застосуванню заборона на відчуження майна.
Керуючись ст.ст. 98, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки "Hyundai Tucson", р/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 - заборону на відчуження транспортного засобу.
Копію ухвали вручити слідчому для негайного виконання та ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п"яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1