У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
та захисника ОСОБА_6
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 16 листопада 2016 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року.
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 5 лютого 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, останнім вироком від 19.01.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 19.08.2014 року за відбуттям строку покарання, -

визнано винуватим та засуджено за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 11 травня 2015 року по 4 лютого 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року вирок щодо ОСОБА_7 змінено в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 11 травня 2015 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Згідно з вироком, судом присяжних ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що будучи раніше судимим за замах на умисне вбивство та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість за це кримінальне правопорушення, він знову вчинив злочин проти життя і здоров`я особи, а саме 11 травня 2015 року, приблизно о 1 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_2 , під час вживання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на ґрунті неприязних стосунків до ОСОБА_8 , що раптово виникли, у нього виник умисел, направлений на вчинення умисного вбивства останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_8 два цілеспрямовані удари ножем в область шиї та ліву частину грудної клітини, внаслідок чого потерпілий помер на місці події.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, посилаючись на те, що цей суд, в порушення вимог ст. 419 КПК України, не дав оцінки усім доводам прокурора, зокрема про те, що при призначенні засудженому покарання суд першої інстанції не врахував неодноразове засудження ОСОБА_12 за вчинення умисних злочинів, у тому числі - аналогічного злочину, відсутність у нього щирого каяття, конкретні обставини вчиненого злочину, які, на думку прокурора, свідчать про його агресивність та небезпечність для оточуючих, тобто - підвищену суспільну небезпечність засудженого, обмежившись перерахуванням обставин, які у вироку навів суд першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора про обґрунтованість касаційної скарги, заперечення захисника проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість засудженого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та кваліфікація його дій за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у касаційній скарзі прокурором не оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, покарання винній особі має бути призначено відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції зазначені вимоги закону повністю дотримані, оскільки при призначенні ОСОБА_7 покарання було враховано, що він вчинив особливо тяжкий злочин, у стані алкогольного сп`яніння, яку визнано обставиною, що обтяжує покарання. Разом з тим, у вчиненні цього злочину засуджений свою вину визнав та щиро розкаявся. Зазначену обставину суд обгрунтовано визнав такою, що пом`якшує покарання. Крім того при призначенні ОСОБА_7 покарання судом також враховані конкретні обставини вчинення злочину та його особу, навівши у вироку відповідні мотиви. Саме з урахуванням попередньої судимості та зазначених вище обставин суд кваліфікував дії засудженого за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначив покарання в межах санкції цього закону.

Перевіряючи доводи апеляції прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене покарання відповідає вимогам статей 50 та 65 КК України, у зв`язку з чим обгрунтовано залишив апеляцію прокурора без задоволення.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вважає, що покарання засудженому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог статей 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що судами першої та апеляційної інстанції призначене засудженому ОСОБА_7 покарання належно обґрунтоване, порушень вимог ст. 419 КПК України апеляційним судом не допущено, тому доводи касаційної скарги прокурора про невідповідність призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, а також про те, що апеляційну скаргу прокурора апеляційним судом розглянуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає безпідставними, у зв`язку з чим ця скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України та п. 6 розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_13 ОСОБА_2 ОСОБА_3