Провадження № 1-кс/344/4306/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обгрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом прокуратури Івано-Франківської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000215 від 17.10.2016 року за підозрою слідчого спеціальної поліції відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як зазначається у клопотанні, слідчий спеціальної поліції відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , діючи умисно в групі осіб за попередньою змовою із оперуповноваженим відділу управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та слідчим Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, яка займає відповідальне становище, вимагав з метою незаконного збагачення та особистої наживи та 19.10.2016 року незаконно одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 10400 гривень та 300 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 7698 гривням), а 20.10.2016 року - 800 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 20552 гривням) за сприяння у поверненні автомобіля марки «BMW-318», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.03.2005 року, вилучених у кримінальному провадженні № 0004748.

У клопотанні вказано, що 20.10.2016 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.10.2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які вказавши на невмотивованість клопотання та необгрунтованість наведених у ньому ризиків, просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, встановлено наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тлумача Івано-Франківської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, раніше не судимий, одружений, працює слідчим спеціальної поліції відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протокол-заявою ОСОБА_8 від 17.10.2016 року, протоколами огляду та вручення грошових коштів від 19.10.2016 року, протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , протоколами огляду місця подій від 20.10.2016 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими зібраними доказами в кримінальному провадженні в їх сукупності.

В судовому засіданні прокурором, у відповідності п.4 ч.1 ст.184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину (ч. 3 ст. 368 КК України), за який передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі, від 5 до 10 років, та який був скоєний ним у період виконання службових обов`язків, з корисливих мотивів. Його дії і сам ОСОБА_4 як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання, може залишити місце проживання - виїхати за межі державного кордону України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Обіймаючи посаду в правоохоронних органах, може знищувати та приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є працівником слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину і суспільний резонанс, а також те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , який працює на посаді слідчого спеціальної поліції відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, займає відповідальне становище, посягає на важливі для суспільства відносини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, ті обставини, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді слідчого спеціальної поліції відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, займає відповідальне становище, а вчинене ним кримінальне правопорушення посягає на важливі для суспільства відносини, що є винятковими обставинами, вважаю, що застава у визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам, а тому необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі, який перевищує ці межі, а саме 610 (шістсот десять) розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 840 580 (вісімсот сорок тисяч п`ятсот вісімдесят)) гривень.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумача Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, працює слідчим спеціальної поліції відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до 19 грудня 2016 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Розмір застави визначити в межах 610 (шістсот десять) розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 840 580 (вісімсот сорок тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 24 жовтня 2016 року.