АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/2163/16-к Головуючий суддя 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1869/16 Суддя доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«28» листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді суддів за участю: прокурора захисника підозрюваного представника потерпілого при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року про задоволення клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_12 . Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 строком на 60 діб до 09 січня 2017 року, в межах строку досудового розслідування.

З вищевказаного клопотання слідчого вбачається, що 21 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 та двома невстановленими в ході слідства особами, здійснили відкритий напад на ОСОБА_14 та застосовуючи насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, нанесли множинні удари по обличчю та тулубу. Після чого заволоділи грошовими коштами, в розмірі 3 500,00 доларів США., що належали потерпілому. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу на протиправне заволодіння майном ОСОБА_14 , за наказом ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та дві невстановлені в ході слідства особи, які приймали участь у нападі, силоміць затягнули ОСОБА_14 до автомобілю, та з метою подолання подальшого опору потерпілого, ОСОБА_13 приставив до горла останнього ніж. За результатами активного опору ОСОБА_14 . ОСОБА_7 було здійснено два постріли заздалегідь підготовленим засобом для відстрілу гумових куль в ліву ногу та один постріл у лівий бік тулуба ОСОБА_14 Остаточно подолати опір потерпілого підозрюваним не вдалось у зв`язку з появою працівників поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
За даним фактом порушено кримінальне провадження за ч. 2 ст. 187 КК України.
29 жовтня 2014 року ОСОБА_7 оголошено у розшук.
10 листопада 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, яка обґрунтована протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків та даними протоколів додаткових допитів потерпілих.
Станом на час подання до суду даного клопотання ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просив суд застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Не погодившись з вищевказаної ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року, захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 , подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою призначити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Посилається на неповне дослідження обставин, що мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, порушення вимог кримінального процесуального закону, недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтованої підозри. Судом першої інстанції не було належним чином досліджено докази, що свідчать про невинуватість ОСОБА_7 . Вказує на відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину за ч.2 ст. 187 КК України. Не надано належної оцінки факту наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків. Судом першої інстанції не встановлено того факту, що підозрюваний має постійне місце проживання та законне джерело доходу. Крім того, судом не було надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_7 не був обізнаний про підозру у скоєнні кримінального правопорушення та про оголошення його у розшук. Зважаючи на зазначене, застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного засобу, не пов`язаного з позбавленням волі, є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 та його захисник апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги заперечували. Зазначив, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, прокурора, представника потерпілого, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та матеріали судового провадження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення вищевказаного клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчим суддею встановлено та надано в сукупності оцінку відсутності соціальних зв`язків підозрюваного, відсутності постійного місця роботи, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні та факту доведення прокурором, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам. Посилання ОСОБА_7 про необізнаність про підозру та оголошення його у розшук є непереконливими та такими, що спростовуються даними, що містяться в матеріалах судового провадження. Визначення застави є недоцільним з підстав підозри у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з насильством.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000845 від 21 жовтня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України (аркуш м.с.п. 4).
19 листопада 2014 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вручено його матері ОСОБА_15 , яка проживає за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 (аркуш м.с.п. 5).
Постановою заступника прокурора Вовчанського району від 29 жовтня 2014 року оголошено ОСОБА_7 у розшук (аркуш м.с.п. 6).
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2016 року надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (аркуші м.с.п. 38-40).
Постановою прокуратури Харківської області від 10 листопада 2016 року відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000845 від 21 жовтня 2014 року (аркуші м.с.п. 26, 27).
10 листопада 2016 року за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 (аркуші м.с.п. 35, 36).
10 листопада 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України (аркуші м.с.п. 32, 33).
Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
ОСОБА_7 та його захисник в суді першої інстанції посилались на необґрунтованість пред`явленої підозри.
З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_14 від 22 жовтня 2014 року, який надав пояснення про обставини нападу на нього ОСОБА_7 та інших підозрюваних (аркуші м.с.п. 7, 8);

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 23 жовтня 2016 року, який надав пояснення про обставини нападу підозрюваних (аркуші м.с.п. 9, 10);

- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_17 від 23 жовтня 2014 року, який надав пояснення про обставини нападу на нього підозрюваних (аркуші м.с.п. 11, 12);

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 23 жовтня 2016 року, яка надала пояснення про обставини нападу (аркуші м.с.п. 13, 14);

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 23 жовтня 2016 року, яка надала пояснення про обставини нападу (аркуші м.с.п. 15, 16);

- даними протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 25 жовтня 2014 року, який надав пояснення про обставини нападу на нього ОСОБА_7 та інших підозрюваних (аркуші м.с.п. 17, 18);

- даними протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_17 від 25 жовтня 2014 року, який надав пояснення про обставини нападу на нього підозрюваних (аркуші м.с.п. 19, 20);

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 30 жовтня 2016 року, якій надав пояснення про обставини нападу ОСОБА_7 на ОСОБА_14 (аркуші м.с.п. 21, 22);
Викладені в апеляційній скарзі доводи захисника щодо недоведення органами досудового розслідування причетності та вини ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, на даній стадії досудового розслідування не можуть бути розцінені в якості таких, що свідчать про необґрунтованість пред`явленої підозри та наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, питання неправильної правової кваліфікації злочину, доведеності вини підозрюваного не підлягають вирішенню на стадії розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Суд позбавлений можливості надавати оцінку правовій кваліфікації дій підозрюваного, оскільки вказані доводи сторони захисту на даній стадії підлягають оцінці органами досудового розслідування в ході розслідування кримінального провадження та судом в ході його розгляду по суті.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, п. 48, судом було зазначено, що для того щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст. 5 § 1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.
Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
ОСОБА_7 раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання в м. Харкові не має, офіційного місця роботи не має, не одружений.
Під час розгляду матеріалів даного судового провадження в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 зазначив, що проживає з ОСОБА_21 у незареєстрованому шлюбі, яка з двома дітьми перебуває на його утриманні.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 вищевказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного місця проживання в м. Харкові, відсутність офіційного місця роботи та джерела законного отримання доходів, відсутність стійких соціальних зв`язків в м. Харкові, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду апеляційної скарги колегією суддів розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції та вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, про застосування якого просив захисник, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо доведеності прокурором існування вищевказаних ризиків та неможливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, оскільки їх застосування не зможе запобігти цим ризикам, та здійснив належну оцінку фактів стосовно необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави на підставі ч.3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно недоцільності визначення розміру застави при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на наступне.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Об`єктивні обставини кримінального провадження свідчать про недоцільність застосування застави, оскільки протиправна, антисоціальна поведінка підозрюваного, яка підтверджена даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження, внаслідок якої відбулося порушення конституційних прав, які гарантуються державою ОСОБА_14 , створила загрозу життю та здоров`ю останнього.
Доводи підозрюваного та його захисника стосовно необізнаності ОСОБА_7 у пред`явленні йому підозри та оголошенні в розшук, колегія суддів не вважає переконливими та такими, що, з урахуванням обставин даного кримінального провадження, не є правовою підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як застава, домашній арешт або особисте зобов`язання, з тих підстав, що вони не є достатніми для запобігання доведеним органом досудового розслідування ризикам.
Керуючись ст.ст. 392, 404, ч.3 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 422, 423, ч.4 ст. 424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року про задоволення клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4