ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2016року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянки України, освіта середня, не працює, незаміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та фактично за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.06.2016р. до суду з Запорізької міської прокуратури № 3 Запорізької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Згідно з угодою про примирення від 17.06.2016р. сторони дійшли згоди, що ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, щиро покаялася та попросила вибачення у потерпілого, і сторони погоджуються на призначення їй покарання за даною статтею у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850,00грн. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди про визнання винуватості та розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачена просять задовольнити вказану угоду про примирення, прокурор не заперечує проти затвердження даної угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд встановив, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, 21 травня 2016р. приблизно о 23.50год, ОСОБА_5 , будучи запрошеною ОСОБА_4 до його квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_4 спить та за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з кишені штанів ОСОБА_4 мобільний телефон «Lenovo S 820» вартістю 1400,00грн.

Заволодівши викраденим та отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла,, чим завдала ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При цьому, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнала повністю, щиро кається в скоєному.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання нею своєї вини є цілком виправданим.

Кримінальне правопорушення, передбаченест.185 ч.1 КК України, згідно з ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, тому укладання угоди між потерпілим та обвинуваченою з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.1, 3 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст. 471 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314,370,374,469, 471,473,474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 17.06.2016р. між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання штраф в розмірі 850,00грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ - мобільний телефон «Lenovo S 820», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити йому ж за належністю.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення відповідно до ч.3 ст. 394 КПК України

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не виконання судом вимог, встановлених частиною 5-7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; не виконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 цього кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1
12.07.2016