Справа № 308/7458/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні кримінальне провадження № 11-сс/777/216/16, за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого утриманця, непрацюючого , раніше не судимого.

Даною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

З наданих матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні за попередньою змовою з ОСОБА_8 вимагання, шляхом вимоги грошових коштів від працівників Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з погрозою розголошення відомостей, які останні бажали зберегти в таємниці, а саме: відомостей, що містяться у відеоматеріалах наявних ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які негативно могли вплинути на ділову репутацію ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як працівників Укртрансбезпеки у Закарпатській області, і стати причиною громадського осуду.
Так, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 12.07.2016 року, близько 18 години, під`їхали на невстановленому слідством транспортному засобі до пересувного пункту зважування Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області, розташованого на ділянці а/д М-06 Київ-Чоп 756 км+800мм сан. Карпати, та, підійшовши до головного спеціаліста ВДК та НзБНТ вказаного Управління ОСОБА_9 , в розмові повідомили останньому про наявність у них компрометуючих відеоматеріалів щодо останнього та інших співробітників Управління. У подальшому висловили в бік ОСОБА_9 та його колеги ОСОБА_10 погрозу висвітлення вказаної інформації компрометуючого змісту в ЗМІ, у випадку не вирішення із ними даного питання. У відповідь на це ОСОБА_9 відмовився від подальшого спілкування з підозрюваними.
Не дивлячись на це, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , 12.07.2016 року в період часу з 20 до 21 години, зателефонували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , і під час телефонної розмови знов висловили погрози в бік вказаних осіб, з метою незаконного отримання від останніх грошових коштів за нерозголошення відомих їм фактів, що могли негативно вплинути на ділову репутацію ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Отримавши від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмову в подальшому спілкуванні, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , 15.07.2016 року о 20:50 год. зателефонували начальнику Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області ОСОБА_12 , і в ході телефонної розмови повідомили останньому про необхідність зустрічі з ними з метою вирішення питання щодо підлеглих йому співробітників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Приблизно о 21:20 годині того ж дня, зустрівшись із ОСОБА_12 біля стадіону Авангард, що знаходиться по вул.І.Франка в м.Ужгороді, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , повідомили останнього про зміст наявних у них компрометуючих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відеоматеріалів, та, висловлюючи погрози оприлюднення зазначених відомостей, повідомили ОСОБА_12 про необхідність передачі їм грошових коштів зазначеними працівниками Управління Укртрансбезпеки, надавши останньому час для роздумів.

16.07.2016 року о 15:50 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знову зателефонували ОСОБА_12 з вимогою поквапитись з вирішенням їх пропозиції, надіславши останньому, відразу після розмови, смс-повідомлення з текстом : 4000 дол.

18.07.2016 року близько 21 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знов зателефонували ОСОБА_12 та запропонували зустрітись біля цвинтаря в с. Баранинці Ужгородського району. Погодившись на це, того ж дня підозрювані зустрілись із ОСОБА_12 в обумовленому місці і в ході зустрічі, продемонстрували останньому на своєму ноутбуку компрометуючі відеоматеріали, за нерозголошення яких вимагали 4000 доларів США. По закінченні зустрічі, не дивлячись на заперечення ОСОБА_12 про великий розмір грошових коштів, що ними вимагались, погодились, на прохання останнього, скинути на електронний носій інформації фрагмент наявного в них відео та домовились із ОСОБА_12 про те, що такий 19.07.2016 року близько 15 години їм зателефонує та повідомить про наступну зустріч, в ході якої передасть необхідну суму грошових коштів.

Коли 19.07.2016 року зустріч ОСОБА_12 з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не відбулась, останні надіслали йому смс-повідомлення із позначенням: ? та здійснювали телефонні дзвінки ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .

20.07.2016 року ОСОБА_12 о 12:50 год. зателефонував ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і домовився про зустріч о 13:30 год. біля центрального входу до цвинтаря, в с.Барвінок Ужгородського району, де того ж дня відбулась передача грошових коштів в сумі 1500 доларів США.

20.07.2016 року о 14 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було викрито безпосередньо після вчинення злочину і, в ході проведення огляду і освідування ОСОБА_6 та огляду місця події було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Ifone S6 належний ОСОБА_6 ; фільтрувальні аркуші білого кольору на які було проведено змиви з правої та лівої рук гр. ОСОБА_6 , взірець (контрольний аркуш) фільтрувального аркушу та поміщено у три спецпакети НДЕКЦ.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , яке мотивував тим, що підозрюваний вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 189 КК України який класифікуються як тяжкий злочин, підозра ОСОБА_6 обґрунтовується показаннями свідків, протоколами огляду та вилучення, протоколом ідентифікації грошових коштів, показаннями потерпілих. Вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто, вказує на існування ризиків , передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим , що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину , однак вважає , що прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою , не зможе запобігти наведеним у поданні ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою . Вважає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків , передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України , а саме : ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у якому підозрюється. Зазначає , що перебуваючи на волі ОСОБА_6 має можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню , які прямо вказують на нього, як на особу, яка скоїла кримінальні правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, доводи підозрюваного та його захисника на заперечення проти задоволення апеляційних вимог , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання , що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію , майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди , у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим статтею 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя дослідив обставини , з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу , а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу , врахував конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу підозрюваного , його репутацію та існування ризиків , передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого та дав їм належну оцінку.

Зокрема , слідчий суддя дослідив ті відомості , на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра та перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри і на підставі їх оцінки - міг переконатися , що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину є вірогідною. Слідчим суддею також враховано, тяжкість покарання передбаченого ч.2 189 КК України, відсутність шкоди, завданої злочинними діями , дані про особу підозрюваного : одружений, має постійне місце проживання , утриманців - неповнолітню дитину ; його репутацію: до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався; існування ризиків , передбачених ст. 177 КПК України та мотивував свої висновки, чому інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тобто , колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно оцінив здобуті дані як про особу підозрюваного , так і про обставини вчиненого кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків , передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про не достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам встановлених під час судового розгляду клопотання .

З доказів наданих суду вбачається , що ОСОБА_6 не порушує застосований до нього запобіжний захід, являється на виклики , дотримується вимог домашнього арешту та покладених на нього обов`язків.

Наведене приводить до висновку про не обґрунтованість доводів клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначиним у клопотанні слідчого ризикам .

Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України , за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 177, 184, 197, 199, 407 КПК України апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В :

апеляцій скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2016 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.

Строк дії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2016 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити до 20.09.2016 року.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: