Справа № 1817/2010/12

ПОСТАНОВА

29 листопада 2016 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представників потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, українки, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, інваліда з дитинства 2 групи, розлученої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше несудимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_14 обвинувачується у тому, що 13.04.2009 року близько 13.00 год., керуючи на підставі тимчасового реєстраційного талону РРТ № 0395016 від 21.02.2007 р. належним ОСОБА_11 автомобілем марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі «Суми-Лебедин» в напрямку м. Суми, на порушення вимог п. 11.3 Правил дорожнього руху України зневажила безпекою дорожнього руху, не врахувала дорожню обстановку, що склалась, перевищила допустиму швидкість руху та в районі 12-го км. автодороги допустила виїзд на зустрічну смугу руху, що в подальшому призвело до зіткнення з належним ОСОБА_15 автомобілем «Орel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким на підставі доручення керував ОСОБА_7 , що рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок дорожньо-траснспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Jetta» ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у реанімаційному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні; пасажир автомобіля «Volkswagen Jetta» ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження; пасажир автомобіля «Volkswagen Jetta» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості; пасажир автомобіля «Volkswagen Jetta» ОСОБА_17 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості; водій автомобіля «Орel Omega» ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, водій автомобіля «Volkswagen Jetta» ОСОБА_14 отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Допущені водієм ОСОБА_14 порушення пункту 11.3 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.
В судовому засіданні ОСОБА_14 та її захисники заявили клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, яке підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності з ст. 281 КПК України (1960) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).
Також, згідно зі ст. 16-1 КПК України здійснення обвинувачення в суді покладається на прокурора. Суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. З огляду на ці вимоги закону, суд при розгляді кримінальної справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Так, в ході проведення досудового слідства не були з`ясовані обставини, які мають суттєве значення для справи, зокрема, механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
По даній справі проводились судово-автотехнічні та судово-трасологічні експертизи. Висновки даних експертиз є суперечливими, та такими які не відповідають дійсним обставинам справи.
Під час досудового слідства за вказівкою прокурора слідчим була винесена постанова про призначення комплексної експертизи Київським інститутом судових експертиз, але в подальшому, вона відкликається, не надавши можливості експертам провести відповідне дослідження та надати свої висновки. Після цього слідчий направляє кримінальну справу до суду, вважаючи, що досудове слідство проведено без порушення вимог Закону і наявні достатні докази вини ОСОБА_14 . Свою причетність до зміни думки стосовно подальшого розслідування кримінальної справи не заперечував і водій ОСОБА_7 , зазначаючи в судовому засіданні про бесіди з начальником УМВС в Сумській області та прокурором області.
Так, в разі проведення призначеної експертизи Київським інститутом судових експертиз слідчий би отримав висновки, яки були отримані вже судом, після проведення експертизи № 2061/2062/15-52 від 23.12.2015 року, а саме висновок про не можливість в категоричній формі встановити приналежність зафіксованих на схемі ДТП слідів гальмування саме до коліс автомобіля Опель. А ця обставина, ще б на досудовому слідстві вимагала би від слідчого ретельного дослідження всіх доказів та наданням їм чіткої оцінки, а не направлення справи до суду у такому вигляді як вона є.
Відсутність висновку, стосовно того, що зафіксовані на схемі ДТП сліди гальмування належать саме колесам автомобіля Опель унеможливлюють визначення розташування транспортних засобів в момент первинного контакту відносно елементів дороги. А тому за відсутності слідів, які б давали можливість чітко позиціонувати хоча б один транспортний засіб в необхідний момент не дають можливості експертним шляхом визначити розташування транспортних засобів у момент первинного контакту відносно елементів дороги. Виходячи з цього вважати, що водій ОСОБА_7 до зіткнення рухався в загальмованому стані по своїй смузі для руху безпідставно.
Крім того, експерт ОСОБА_18 зазначив, що проводячи дослідження експерти виходили з того, що сліди гальмування автомобіля Опель залишені передніми колесами цього автомобіля і ця обставина зазначена в вихідних даних. Дана обставина не відповідає дійсності, так як це не зазначалося у вихідних даних. Доведеності факту залишеного сліду гальмування передніми колесами автомобіля Опель матеріали справи не містять. Натомість при проведенні попередніх експертиз експерти зазначали про слід гальмування автомобіля Опель саме задніми колесами (висновок № 9-6 від 22.04.2011 року, висновок № 136 від 22.09.2011 року (т. 2 а.с. 201-218, т. 3 а.с. 22-34). Зазначена обставина суттєво впливала на оцінку механізму настання пригоди та оцінку дій учасників ДТП.
В подальшому при проведенні додаткової експертизи, за участю трьох експертів, в тому числі і експерта ОСОБА_18 були зазначені обґрунтовані сумніви про приналежність зафіксованих на місті ДТП слідів саме автомобілю Опель.
Висновки додаткової експертизи № 2061/2062/15-52 від 23.12.2015 року не відтворюють механізму утворення даної пригоди та ставлять під сумнів висновки попередніх експертиз, бо відсутні докази того, що автомобіль Опель до зіткнення рухався в загальмованому стані по своїй смузі руху, і водій ОСОБА_14 створювала небезпеку рухаючись по зустрічній смузі (т. 5 а.с. 135-139). Крім того, за всіма експертними висновками чітко витікає про технічну неспроможність показів водіїв в частині настання пригоди, та недостатніх даних для проведення експертного дослідження з оцінкою дій водіїв у відповідності до вимог ПДР України.
Були викликані експерти ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які надавали висновки додаткової експертизи № 2061/2062/15-52 від 23.12.2015 року, і вони в судовому засіданні підтвердили свої висновки, та надали відповіді на всі поставлені питання. Виходячи з пояснень експертів, вони ставлять під сумнів, що зафіксовані під час огляду місця пригоди сліди юзу належать саме автомобілю Опель. Ці сумніви експерти всебічно обґрунтували під час надання пояснень в судовому засіданні.
Експерт ОСОБА_20 пояснив про суттєву невідповідність у фіксації слідової картини місця пригоди об`єктивним значенням, а саме за схемою огляду відстань між правим слідом юзу в напрямку руху автомобіля Опель та слідом юзу автомобіля Фольксваген становить біля 6 метрів, що є незрозумілим та ставить під сумнів, що це саме сліди гальмування автомобіля Опель бо відстань від його передньої частини до задніх коліс складає 3,6 метра. Також цей правий слід не може бути і слідом юзу передніх коліс автомобіля Опель, бо закінчується між розташуванням передніх та задніх коліс. Робити припущення, що закінчення сліду юзу правого переднього колеса автомобіля Опель обумовлене руйнування правого переднього колеса автомобіля Опель в наслідок зіткнення безпідставне, так як з врахуванням його розташування в 2 м. від правого краю проїзної частини та зіткненням правими передніми частинами автомобілів, автомобіль Фольксваген мав би рухатись на час зіткнення майже по правому узбіччі, що не відповідає наявній слідовій картині автомобіля Фоксваген, та місцем його розташування після зіткнення.
Крім того, інші експертні висновки мають ряд невідповідностей між собою та обставинам справи, в зв`язку з чим неможливо прийти до однозначного висновку щодо обставин ДТП.
Так, у висновку експертизи №208 від 21 жовтня 2009 року зазначається, що визначити причинний зв`язок дій ОСОБА_7 вимогам п. 12.3 ПДР та ДТП експертним шляхом неможливо по причині відсутності інформації про траєкторію автомобіля «Volkswagen Jetta» після проїзду ним фактичного розташування місця зіткнення транспортних засобів, за умови своєчасної зупинки автомобіля «Опель». В діях ОСОБА_14 вбачаються невідповідності п. 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Водій ОСОБА_7 мав можливість зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування ( т. 2 а.с. 124).
З висновку Державного НДЕКЦ МВС України №9-107 від 17 вересня 2010 року вбачається, що в діях ОСОБА_7 є невідповідності вимогам 12.3 Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_7 мав технічну можливість зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення з автомобілем «Volkswagen Jetta» шляхом застосування екстреного гальмування. В діях ОСОБА_14 вбачаються невідповідності вимогам п. 11.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. ОСОБА_14 мала технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 11.3 Правил дорожнього руху ( т. 2 а.с. 156).
У висновку ж комісійної судово-автотехнічної експертизи від 9 березня 2010 року зазначається, що відповісти на питання чи мав ОСОБА_7 технічну можливість уникнути ДТП і чи є в його діях невідповідності вимогам ПДР неможливо ( т. 2 а.с. 138).
У відповідності з висновками експертизи №6784/6785/12-52 від 5 серпня 2013 року комплекс даних, отриманих в процесі відтворення обстановки та обставин події за участю як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_14 не може вважатися спроможним з технічної точки зору, однак попередні експерти проводили оцінку дій обох водіїв по технічно неспроможним показанням водіїв (т. 4 а.с. 131-143).
Згідно висновку експерта, ОСОБА_14 , за обставин, викладених у версії ОСОБА_7 , повинна була діяти відповідно до вимог п.12.1 та 14.2 Правил дорожнього руху, однак органами слідства порушення вимог цих пунктів Правил ОСОБА_14 не інкримінується.
Висновки експертизи від 5 серпня 2013 року, проведеної спеціалістами Київського НДІСЕ, як і інших проведених по справі експертиз, не відтворюють механізму утворення дорожньо- транспортної пригоди, не містять оцінки дій обох водіїв на відповідність вимогам Правил дорожнього руху України. У висновках експертизи від 5 серпня 2013 року зазначається про технічну неспроможність показань обох водіїв в частині настання ДТП та недостатність даних для проведення експертного дослідження з оцінкою дій обох водіїв у відповідності до вимог Правил дорожнього руху.
У висновку експертизи Державного НДЕКЦ МВС України №9-6 від 22 квітня 2011 року зазначається, що як в діях ОСОБА_14 , так і в діях ОСОБА_7 маються невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням пригоди. При цьому, ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху, а ОСОБА_14 - вимогами п. 11.3 Правил дорожнього руху. ( т. 2 а.с. 201-218).
Висновок про те, що в діях обох водіїв маються невідповідності вимогам Правил дорожнього руху міститься в експертному висновку додаткової комплексної судово-автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, проведеної НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області 22 вересня 2011 року №136 (т. 3 а.с. 22-34). Даний експертний висновок містить припущення, оскільки в ході досудового слідства з достатньою повнотою не були встановлені фактичні дані, які б виключили надання експертами висновку, який ґрунтується на припущеннях.
Вказані експертні висновки носять суперечливий характер і позбавляють суд можливості зробити висновок про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_14 порушень Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з ДТП.
Тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що досудове слідство проведено однобічно, неправильно, та неповно, з недоліками які не можуть бути усунені під час судового розгляду кримінальної справи.
Виходячи з вказаного, в ході додаткового розслідування необхідно надати оцінку діям обох водіїв, зокрема, водія ОСОБА_7 , оскільки за певних обставин в діях ОСОБА_14 та ОСОБА_7 не виключається обопільна вина у створенні дорожньо-транспортної пригоди.
В залежності від отриманих результатів, даних відтворенням обстановки та обставин події, слід вирішити питання про призначення комплексної комісійної судово-автотехнічної та судово- трасологічної експертизи з використанням сучасних програм комп`ютерного моделювання дорожньо-транспортної пригоди, які маються в розпорядженні Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Усунути недоліки слідства в судовому засіданні не уявляється можливим, тому справа підлягає направленню на додаткове розслідування з підстав неповноти, неправильності та однобічності досудового слідства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 281 КПК України (1960), суд
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 286 КК України повернути прокурору для організації додаткового розслідування з підстав неповноти, неправильності, і однобічності досудового слідства, та усунення відповідних недоліків.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 залишити підписку про невиїзд.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області на протязі семи діб після її проголошення.
Суддя ОСОБА_1