ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8096/16-к
провадження № 1-кп/753/495/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" травня 2016 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001669 від 31.01.2013 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадження Дарницького районного суду м. Києва з Апеляційного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор вважала за можливе призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки вказаний процесуальний документ відповідає вимогам кримінально процесуального закону, провадження за обвинувальним актом підсудне Дарницькому районному суду м. Києва, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора.

Представник потерпілих ОСОБА_7 вважав, що предметом підготовчого судового засідання повинен бути обвинувальний акт зі зміненим прокурором обвинуваченням, оскільки вказаний процесуальний документ містить всі елементи складу інкримінованого обвинуваченій злочину, його наслідки та сформульоване обвинувачення, а також вказаний процесуальний документ може бути призначеним до судового розгляду. Крім цього, представник вважав, що Апеляційний суд міста Києва при апеляційному розгляді вийшов за межі своїх повноважень й тому вказівки останнього не є обов`язковими для суду першої інстанції.

Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту, вважаючи, що останній не містить формулювання обвинувачення, а також встановлені в суді апеляційної інстанції порушення при зміні обвинувачення прокурором 31.08.2015 року унеможливлюють призначення вказаного процесуального документу до судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та можливості призначення судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, письмове клопотання сторони захисту, суд приходить до такого висновку.

Обвинувальний акт, згідно з приписами ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини) статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Також, ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).
Проте, всупереч вказаним нормам закону, практиці Європейського суду з прав людини обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України (Т.2, а. 1-4), не містить формулювання обвинувачення з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України, а в ньому тільки відображений виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими із зазначенням правової кваліфікації, чим порушені вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, при викладенні фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, як в первинному обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_3 , так і в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням (Т. 3, а. 190-196) містяться посилання на докази винуватості останньої, зокрема, висновок комплексної судово-медичної експертизи № 137 від 09.04.2013 р., що суперечить вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

На відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_3 , невідповідність вимогам ст. 291 КПК України вказаного процесуального документу, вказав і Апеляційний суд міста Києва в ухвалі від 14 квітня 2016 р., скасовуючи вирок Дарницького районного суду м. Києва та призначаючи новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання (Т.4, а. 127-134).

Крім цього, у вказаній ухвалі Апеляційним судом міста Києва констатовано грубе порушення прав обвинуваченої на захист і на справедливий суд під час зміни обвинувачення та зроблено висновок, що ОСОБА_3 не було висунуто обвинувачення у спосіб передбачений законом.

Суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, а відтак суд не вправі перевіряти на відповідність вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням.

З урахуванням наведеного, доводи представника потерпілих на вимогах кримінально процесуального закону не ґрунтуються.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема й прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

За вказаних обставин, суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 та ч. 2 ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 369, ст. 372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001669 від 31.01.2013 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя: