Номер провадження: 11-кп/785/6/16
Номер справи місцевого суду: 511/3300/13-к
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

їх адвокатів: ОСОБА_8 і ОСОБА_9

законного представника: ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 23 червня 2015 року.

Цім вироком виправдано:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаївка, Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Градениці, Біляївського району, Одеської області, українку, громадянку України, з неповною середньою освітою, не заміжню, проживаючу у АДРЕСА_2 , , раніше не судиму
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, міру запобіжних заходів стосовно яких скасовано та звільнено їх з-під варти в залі суду.
Як вбачається з вироку, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачувалися у тому, що 30 липня 2013 року близько 21 години вони зустрілися у лісосмузі, яка проходить вздовж АДРЕСА_3 , де вступили в статевий акт. Очевидцем зазначеної події стала малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 сестра співмешканця ОСОБА_7 ОСОБА_12 , у зв`язку з чим в обвинувачених виник умисел на її вбивство, для реалізації якого обвинувачені, вступивши в злочинну змову, навмисно, з метою позбавлення життя, утримували потерпілу та знайденим поблизу дротом здавили її шию, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть.
Вказані особи були виправдані на підставі того, що, на думку суду присяжних, міг мати місце психологічний тиск на обвинувачених, не було чітко визначено місце та спосіб скоєння злочину та у показах потерпілої ОСОБА_13 є розбіжності.
В своїй апеляції прокурор просить вирок скасувати, а справу направити на новий розгляд, стверджуючи, що суд присяжних допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а його вирок є невмотивованим та необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, адвокатів та виправданих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Цих вимог закону суд не дотримався.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

З вироку Біляївського районного суду Одеської області від 23 червня 2015 року вбачається відсутність мотивів присяжних по відкиданню та прийманню до уваги доказів, посилань на їх належне дослідження та чому саме вони визнані недоведеними, не виклав у своєму рішенні показання свідків, які були допитані в судовому засіданні та підтверджують винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення, як це обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора.
Тобто, виправдовуючи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд не навів мотиви за яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, дійшов передчасного висновку про їх невинуватість, не вказавши у мотивувальній частині вироку підстави виправдання.
Як убачається з матеріалів провадження, суд у судовому засіданні, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевіряв зібрані на досудовому слідстві докази, на підставі яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було пред`явлене обвинувачення. Разом з тим, надаючи їм оцінку не дотримався вимог ст. 94 КПК України, з точки зору їх належності, достовірності та достатності. Поза увагою суду залишились факти, які свідчать про винуватість зазначених осіб у вчиненні інкримінованого злочину.
Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції ухвалив виправдувальний вирок з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону, а твердження прокурора про істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства є слушними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Отже, в оскаржуємому вироку наявні всі підстави, щоб вважати його таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

З вказаного можливо зробити висновок, що при винесенні оправдального вироку судом присяжних допущено невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що, відповідно до ст. 409 КПК України, є підставою для скасування рішення.

За таких обставин, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а вирок не можна вважати законними та обґрунтованими
За врахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням згідно вимог ст. 415 КПК України нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що судове рішення скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону із призначенням нового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати питання застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді слід усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, перевірити всі доводи апеляційної скарги, ретельно дослідити всі докази у провадженніта, в залежності від встановленого,постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення з викладенням в ньому аналізу доказів і ґрунтовних мотивів його прийняття.
На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 404, 407, 409, 411, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляцію прокурора задовольнити.
Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 23 червня 2015 рокув відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виправданих у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3