Справа № 686/991/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 березня 2016 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суд ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького в порядку ст. 303 КПК України скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що виразилась у не внесені відомостей до ЄРДР після отримання заяви повідомлення про вчинення кримінального правопорушення
Скаржник звернувся в суд із скаргою в якій вказав, що 13.01.2016 року він звернувся до слідчого Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницький області ОСОБА_5 із заявою порушити кримінальне провадження відносно депутата Хмельницької міської ради ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України та за ч. 2 ст. 364 КК України з приводу підстав зазначених у його заяві повідомлені про злочин.
За результатами звернення відповіді не було отримано і таким чином не внесенні відомостей до ЄРДР. Скаржник вважає, що є бездіяльність, оскільки було здійснено повідомлення про злочин, а слідчим, не внесено відомостей до ЄРДР, не дотримано вимог ст. 214 КПК України, тому 15.01.2016 року скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді та просить визнати бездіяльність слідчого та зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви повідомлення про злочин, залучити його потерпілим, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Скаржника в судове засідання не з`явився, хоча про час і день слухання був повідомлений завчасно, про причини неявки слідчого судді не повідомлено, проте направив суду заяву про відвід слідчого судді із підстав передбачених п.4. ч.1 ст.75 КПК України, за результатами заявленого відводу 18 лютого 2016 року винесена ухвала, якою у задоволені відводу відмовлено. Після цього справа була призначена до розгляду, але скаржник, який був повідомлений належним чином знову не з`явився в судове засідання та подав чергову заяву про відвід із тих самих підстав. У зв`язку із цим слідчим суддею даний відвід в порядку ч. 4 ст. 81 КПК України залишено без розгляду, оскільки він має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що скаржник, який подав до суду скаргу, про час та місце розгляду його скарги повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за його відсутності на підставі наданих сторонами доказів.
Прокурор, вважає, що скарга є не обґрунтована, оскільки скаржником не подано доказів на обґрунтованість заявленої скарги.
Слідчий суддя заслухавши прокурора, дослідивши матеріал скарги та надані докази приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, які саме на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Так, на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником.
Згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична чи юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженому розпочати досудове розслідування і йому надано право отримати від органу, до якого він подав заяву, щодо підтвердження її прийняття та реєстрацію.
Із змісту копії одного листа заяви про злочин випливає, що заявник просить притягнути депутата міської ради за здійснення ним своїх депутатських повноважень, одночасно скаржником не подано доказів, щодо дійсного змісту поданої заяви про злочин і даних того, що даний депутат здійснював голосування з приводу питань, які викладені в заяві. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради не несе відповідальності за виступи на засіданнях ради та її органів, за винятком відповідальності за образу чи наклеп.
Аналізуючи подані копії документів: один листок із заяву-повідомлення про злочин, слідчий суддя при ходить до переконання, що даний фрагмент документу не містить даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зроблено лише припущення, не зазначено жодної об`єктивної обставини, щодо ознак злочину передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 364 КК України, крім того в даній заяві відсутні дані, що заявник попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин. Таким чином, поданий суду фрагмент заява про злочин не містить даних про вчинення кримінально-караних дій. В поданій скаржником заяві містяться посилання на певні обставини, проте згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником (має бути зазначено дані щодо події злочину, чи виписаний склад складу злочину або виклад обставин про вчинення злочину, що дасть змогу внести відомості до ЄРДР).
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що відсутня бездіяльність слідчого відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, а для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань мають бути приводи та підстави, а в поданій копії заяви та скарзі не зазначено законної підстави, що в діях зазначено в заяві особи є кримінально-каране діяння передбачені відповідними статями КК України та бездіяльність посадових осіб і тому скарга є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 60, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволені скарги ОСОБА_4 , поданої в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про злочин, відмовити.
Відповідно вимог ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1