АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/8499/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/541/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - - ОСОБА_2 ,

суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,

захисника - - ОСОБА_7 ,

законного представника- - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2015 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Печори , Псковської області, Російської Федерації, громадянин України, не працюючий, з неповною середньою освітою, учень вечірньої школи №5 м.Харкова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, з призначенням покарання:
-за ч.2 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді пяти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 260 грн. у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 1524 грн. 44 коп. у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 935 грн. 64 коп. у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 3000 грн. у якості заподіяної моральної шкоди.
Вироком встановлено, що 17 серпня 2014 року, приблизно о 05 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_9 за попередньою змовою з неповнолітньою особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, з яким заздалегідь вступив у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку, направились до будинку АДРЕСА_2 , де маючи спільний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за усною домовленістю між собою, визначили розподіл ролей, згідно якого ОСОБА_9 залишився спостерігати за будинком на випадок викриття, в це час неповнолітня особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, проліз через отвір металевої решітки до квартири АДРЕСА_3 вищезазначеного будинку, таким чином, незаконно проник до вказаної квартири, де, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, викрав ключі з пультом управління сигналізації ТМ «Pantera» від автомобіля «DAEWOO SENS», що належить власнику квартири ОСОБА_13 , вартістю 530 гривень, після чого ОСОБА_9 спільно з неповнолітньою особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Окрім того, в той же день, 17 серпня 2014 року, приблизно о 07 год. 40 хв., неповнолітній ОСОБА_9 , діючи повторно, за попередньою змовою з зазначеною неповнолітньою особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, з яким заздалегідь вступив у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку, направились до будинку АДРЕСА_4 , де маючи спільний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за усною домовленістю між собою, визначили розподіл ролей, згідно якого ОСОБА_9 залишився спостерігати за будинком на випадок викриття, в цей час неповнолітня особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, проліз через відчинене вікно балкону до квартири АДРЕСА_5 зазначеного будинку, таким чином, незаконно проник до вказаної квартири, де, скориставшись тим, що власник квартири ОСОБА_10 спить та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, викрав з жіночої сумки, що знаходиться в кімнаті квартири 520 гривень, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Також, 20 серпня 2014 року, приблизно о 09 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_9 , діючи повторно, за попередньою змовою з зазначеною неповнолітньою особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, з яким заздалегідь вступив у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку, вони направились до будинку АДРЕСА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за усною домовленістю між собою, скориставшись, що обладнане металевою решіткою вікно квартири АДРЕСА_7 зазначеного будинку відчинене, та за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 , реалізуючи спільний з неповнолітньою особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, просунули через вікно вказаної квартири заздалегідь заготовлені деревяні палиці, таким чином, незаконно проникли до квартири, далі, за допомогою деревяних палиць, намагалися таємно викрасти ноутбук «Packard Bell PEW91», що належить ОСОБА_14 вартістю 4165 грн., але не вчинили усіх дій, які вважали за необхідне, для доведення злочину до кінця, скільки були зупинені мешканцем сусіднього будинку ОСОБА_15 .
Окрім того, неповнолітній ОСОБА_9 , 30.01.2015 року, приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_8 , спільно з раніше знайомою іншою особою матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, на тротуарі зустріли раніше не знайомого ОСОБА_16 та малознайомого ОСОБА_17 , з якими почали спілкуватись, під час спілкування неповнолітній ОСОБА_16 для власних потреб дістав з кишені одягнутих на ньому брюк, належний йому мобільний телефон марки «HTC ONE SV». В цей час у особи матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження , спільно з ОСОБА_9 виник намір на заволодіння зазначеним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний намір, особа матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, в групі з ОСОБА_9 , який в цей час відвів в сторону ОСОБА_17 з метою усунення допомоги останнього ОСОБА_16 , з метою подолання волі потерпілого ОСОБА_16 до спротиву, завдав йому удар в область носу, після якого ОСОБА_16 почав відходити назад, а особа матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії на заволодіння майном потерпілого, продовжив йому наносити удари ногами по ногах та тулубу. В цей час, продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, до ОСОБА_16 підійшов ОСОБА_9 , який також з метою подолання волі останнього до спротиву та заволодіння майном останнього почав наносити йому удари кулаками обох рук в область його обличчя та тулуба. Після цього ОСОБА_9 почав перевіряти кишені куртки ОСОБА_16 на наявність в ній цінностей, ОСОБА_16 , скориставшись можливістю, з місця вчинення відносно нього кримінального правопорушення втік, сховавшись в приміщенні аптеки, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 . Продовжуючи свої злочинні дії для вчинення злочинного наміру на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_9 разом з особою матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, переслідуючи потерпілого, прослідували до приміщення зазначеної аптеки, де, продовжуючи свої протиправні дії, спільно продовжили наносити удари потерпілому ОСОБА_16 удари руками та ногами по тулубу. Внаслідок дій ОСОБА_9 та особи, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження, що є небезпечними для його життя та здоров`я в момент спричинення, а саме: тупу травму носу вигляді закритого перелому кісток носу та синці на обличчі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. В цей час потерпілий, скориставшись можливістю, з місця вчиненого відносно нього кримінального правопорушення втік, сховавшись в приміщенні магазину, за адресою: АДРЕСА_9 . Продовжуючи свої злочинні дії та реалізуючи свій намір на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_9 та особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, втік, сховавшись в приміщенні магазину, де знаходилися ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . В приміщенні магазину, з метою усунення допомоги ОСОБА_17 потерпілому ОСОБА_16 , нанесли удари в обличчя ОСОБА_17 . Після цього, ОСОБА_9 витяг з кишені одягнутих на ОСОБА_16 брюк, тим самим заволодів мобільним телефоном марки «HTC ONE SV» в корпусі білого кольору, вартістю 1906 грн. 20 коп., в якому знаходилася сім карта оператора «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не складає, на рахунку якої грошових коштів не було. В цей же час особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, з метою забезпечення протиправних дій ОСОБА_9 погрожував застосуванням насильства стосовно ОСОБА_17 . Після заволодіння майном потерпілого ОСОБА_16 , неповнолітній ОСОБА_9 та особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1906 гривень 20 копійок.
Також, 11 травня 2015 року, близько 16 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_10 , маючи умисел на заволодіння мобільним телефоном «LENOVO А338t» (іmеі: НОМЕР_1 ), в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_18 та яким користувалася її донька ОСОБА_19 , під приводом зателефонувати, попрохав у останньої зазначений мобільний телефон, не маючи наміру у подальшому його повертати. ОСОБА_19 будучи введена в оману запевненнями ОСОБА_9 передала йому мобільний телефон «LENOVO А338t» (іmеі: НОМЕР_1 ), вартістю 1524 грн. 44 коп., який належить потерпілій ОСОБА_11 , після цього ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2015 року змінити, застосувати до обвинуваченого ст.ст.75,76 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 не був ініціатором злочину, а попав під влив інших повнолітніх осіб , матеріали відносно яких виділені в окреме провадження; вчинив злочин в неповнолітньому віці; свою провину в скоєнні злочинів визнав в повному обсязі та розкаявся; раніше не судимий; мешкає в неповній родині; тяжких наслідків від злочину не наступило. З врахуванням того, що відповідно до вимог ст. 50 КК України метою покарання є не тільки кара , але й виправлення засудженого , захисник вважає, що призначене ОСОБА_20 покарання у виді реального позбавлення волі є явно несправедливим через суворість.

Заслухавши доповідь судді; пояснення захисника , який підтримав апеляційну скаргу ; пояснення обвинуваченого та законного представника , які просили задовольнити апеляційну скаргу; з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання суд першої інстанції діяв відповідно до вимог ст. 65 КК України ; врахував тяжкість скоєних злочинів; дані про особу обвинуваченого , який раніше не судимий, характеризується задовільно; обставини , що пом`якшують покарання у виді: щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, скоєння злочину в неповнолітньому віці та втягнення його у злочинну діяльність особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, і тому призначив ОСОБА_9 покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції найбільш суворої ч.2 ст. 187 КК України , застосувавши ст. 69 КК України. Окрім того при призначенні покарання за сукупністю злочинів суд , з урахуванням зазначених обставин застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи те , що ОСОБА_9 вчинив ряд тяжких корисних злочинів за попередньою змовою з іншими особами; вчинив розбійний напад в ході якого потерпілому було спричинено тілесні ушкодження, при цьому сам застосовував насильство; скоїв злочини передбачені ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 187 Кк України в той час , коли кримінальне провадження з обвинувальним актом за ч.3 ст. 185 , ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України вже знаходилось на розгляді Фрунзенського районного суду м. Харкова, колегія суддів вважає, що не дивлячись на неповнолітній вік , обвинувачений ОСОБА_9 виявив стійку кримінальну та антисоціальну спрямованість особистості, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства є необґрунтованими.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових злочинів. Покарання не є явно несправедливим через суворість, тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -