Справа № 215/867/16-к
1-кп/215/199/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №2 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0000322 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, раніше судимого:

- 07.04.2004 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 28.07.2006 з Першотравневої ВК (№117), за постановою Першотравневого міського суду Харківської області від 13.07.2006 на підставі ст.107 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 4 місяці 11 днів;

- 24.01.2007 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.04.2004 та остаточно призначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 02.03.2010 з Солонянської ВК (№ 21), за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2010, на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 11 місяці 10 днів;

- 16.11.2010 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.01.2007 та остаточно призначено 4 роки 3 місяць позбавлення волі. Звільнений 01.12.2014 по відбуттю строку покарання, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності.
Так, повторно 12.02.2016 о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_4 прийшов у магазин торгового дому « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на другому поверсі будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , який належить фізичній-особі підприємцю, директором якого являється ОСОБА_5 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна.
Діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, скориставшись тим, що продавці магазину не звертали на нього увагу та відсутністю інших свідків та очевидців, шляхом вільного доступу, взяв з полиці пару кросівок фірми «YU BU NEW», 36 розміру, синього кольору, вартість яких згідно висновку судово товарознавчої експертизи №308 від 23.02.2016, складає 400 гривень, належних ФОП ОСОБА_5 , яку сховав під куртку, що була одягнена на ньому, та направився до виходу з магазину ТД «Піраміда», пройшовши при цьому касову зону та сенсорні контрольні рамки.
З викраденим майном ОСОБА_4 намагався покинути місце вчинення злочину, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, в той же день 12.02.2016 о 15 годині 30 хвилин був зупинений на виході з магазину ТД « ІНФОРМАЦІЯ_2 » співробітниками магазину.
Таким чином, ОСОБА_4 намагався викрасти майно потерплої ОСОБА_5 , вартістю 400 грн., однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками магазину.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненого повторно.
Під час досудового розслідування досягнуто угоди від 24лютого 2016 року в кримінальному провадженні №0000322 між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 про примирення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно зі ст. 469 ч. 1 КПК України зазначена угода про примирення укладається за ініціативою підозрюваного ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, що не суперечить вимогам ч.3 ст. 469 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язується:
а) беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі висунутої йому 23.02.2016 підозри у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді одного року обмеження волі.
Підозрюваному ОСОБА_4 , роз`яснено , що відповідно до вимог ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди про примирення для сторін є:
а) для підозрюваного чи обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 розяснені.
Підозрюваному ОСОБА_4 в повному обсязі роз`яснені вимоги ст. 474 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та підтвердив добровільність укладення угоди.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 вона не має, підтверджує добровільність складеної угоди та згодна зі строком повернення частки матеріальної шкоди згідно угоди.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 , матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.2, 4 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченою є можливим.

Керуючись ст.ст.474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24 лютого 2016 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000322 від 24.02.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винним та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді одного року обмеження волі.
Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити утримання під вартою. Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання 24.02. 2016 року.
Речові докази кросівки фірми «YU BU NEW» 36 розміру, які знаходяться на зберіганні по постанові у ОСОБА_5 залишити в її користуванні, як власника.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ: