АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 березня 2016 року м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши на дотримання вимог ст. 396 КПК України апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року,
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року:
- ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання 4 роки позбавлення волі.
22 грудня 2015 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.
Через відсутність у апеляційній скарзі вимог щодо виду та розміру покарання, які на думку захисника є справедливими і про призначення якого просить захисник, а також обґрунтування цих вимог, ухвалою судді-доповідача Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2016 року надано 10-денний строк на усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

У визначені строки адвокат ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у який просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 змінити, призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положення ст. 75 КК України.
Зазначає, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ч. 2 ст. 409 КПК України, а саме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм видом та розміром є явно несправедливим через суворість, оскільки : «висновки Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_3 , про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є занадто суворі».
Однак і за цією апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_2 не усунув недоліки визначених ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2016 року, оскільки апеляційна скарга не містить вимог щодо виду та розміру покарання, які на думку захисника є справедливими і про призначення якого просить захисник, а також обґрунтування як цих вимог, так і вимог щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що передбачено п.4 ч.1 ст.396 КПК України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо, зокрема, особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя-головуючий, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року повернути адвокату ОСОБА_2 .

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_5

ЄУНС 755/8261/14-к,
№ апеляційного провадження 11-кп/796/522/2016
Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_6
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_5