Єдиний унікальний номер справи 185/2042/15-к
Провадження № 1-кс/185/232/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0001392, внесеного до ЄРДР 20 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Мотивуючи подану скаргу та вимагаючи її задоволення заявник вказує на незаконність винесеної слідчим постанови, вважаючи, що під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження, слідчий порушив вимоги ст.2, ч.1 ст.91, ч.3 ст.93, ст.94 і ст.220 КПК України, допустивши неповноту досудового слідства та неповне з`ясування обставин, що мають значення у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні, під час розгляду скарги заявник підтримав скаргу в повному обсязі, вимагав її задоволення та наголошував на необхідності вчинення слідчим переліку процесуальних дій щодо повного своєчасного розслідування обставин справи.

Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги заявником, перевіривши надані заявником копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, заслухавши думку прокурора та слідчого, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входить і заявник на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Як вбачається з вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя за наявності відповідних заяви та підстав, може поновити строк подання скарги, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

З точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, доводи наведені заявником з приводу обґрунтування поважності причин пропуску строку є належними підставами для поновлення строку подання скарги.

Даючи оцінку вимогам ОСОБА_6 викладеним по суті оскаржуваної постанови слідчого, приходжу до наступного висновку.

Слідчому судді надано матеріали кримінального провадження № 0001392, з якого вбачається, що слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження від 10 жовтня 2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно принципу публічності, закріпленого в ст.25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, відповідно до вимог ст. 9 ч. 2 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно ст.. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, тощо.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимогам ч.3 вказаної статті слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п.1.2,4 ч.1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

При цьому, у відповідності із вимогами закону слідчий повинний вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Однак, мотивуючи оскаржувану постанову, слідчий не надав будь-якої оцінки наявності чи відсутності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, обмежившись лише констатацією диспозиції вказаної норми кримінального закону.

Оцінюючи усі обставини, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, приходжу до висновку, що слідчим не всебічно та повно досліджено всі обставини кримінального провадження, не з`ясовано на момент прийняття оскаржуваної постанови про стан виконавчого провадження, яке було відкрито ВДВС Павлоградського МРУЮ Дніпропетровської області за рішенням суд про стягнення аліментів з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 , 2010 року народження, а тому було винесено необґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

При цьому, постанова слідчого , прокурора має відповідати вимогам, передбаченим ст.110 КПК України, якою встановлено, що постанова складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З мотивувальної частини постанови не вбачається чи мали місце події зазначені в заяві про кримінальне правопорушення , та з яких підстав вони не утворюють складу кримінального правопорушення, з огляду на те, що слідчим не наведено мотивів за яких він дійшов такого висновку за складом кримінального правопорушення кваліфікованого за ч.1 ст.164 КК України.

Таким чином, приходжу до висновку,що постанова слідчого, в порушення вимог ст. 110 ч. 5 КПК України, не містить законних мотивів прийняття постанови та їх належного обґрунтування.

Враховуючи, вищевикладені обставини, вважаю, що скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 60, 303-304, 306-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Поновити скаржнику ОСОБА_6 процесуальний строк на оскарження постанови слідчого від 10 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження.

Постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження № 70001392, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - скасувати.
Копію ухвали направити до СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1