Справа № 676/2291/16-к
Провадження № 1-кп/676/253/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 14 квітня 2016 року до ЄРДР за № 0000699, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбок Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 14 квітня 2016 року до ЄРДР за № 0000699, 13 квітня 2016 року близько 12 год. ОСОБА_5 на лавці зупинки маршрутних транспортних засобів по вул. Троїцька, 1 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області знайшов сумку сірого кольору марки Dove, в якій знаходились 33 (тридцять три) боєприпаси: 19 (дев`ятнадцять) набоїв, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї проміжковими набоями з трасуючими кулями калібру 7,62 мм до самозарядного карабіну конструкції Сімонова (СКС), автоматів конструкції Калашнікова (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів конструкції Калашнікова (РКК, РККС, РКК-203), ручного кулемета конструкції Дегтярьова (РКД), та 14 (чотирнадцять) набоїв, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї проміжковими набоями зі сталевим осердям калібру 7,62 мм до самозарядного карабіну конструкції Сімонова (СКС), автоматів конструкції Калашнікова (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів конструкції Калашнікова (РКК, РККС, РКК-203), ручного кулемета конструкції Дегтярьова (РКД), які в порушення п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, п. 2.3.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, шляхом присвоєння знайденого незаконно придбав, носив та зберігав в поліетиленовому пакеті за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 без передбаченого законом дозволу. В подальшому 14 квітня 2016 року ОСОБА_5 вказані боєприпаси в сумці виніс із зазначеного помешкання та незаконно ніс у напрямку міського ринку, однак вказані бойові припаси було виявлено та вилучено під час проведення працівниками поліції особистого огляду ОСОБА_5 о 10 год. 53 хв. 14 квітня 2016 року у приміщенні Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

До початку судового провадження 29 квітня 2016 року прокурор та обвинувачений (за участю захисника ОСОБА_4 ) уклали угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно з вказаною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 з урахуванням істотних для цього кримінального провадження обставин дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України та необхідності призначення узгодженого сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з наступних мотивів.
Так, можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні передбачена п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України.
Відповідно ж до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно з ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.
В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер та обсяг обвинувачення, у якому він визнає себе винуватим, вид покарання, що буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди згідно зі ст. 476 КПК України, а прокурор розуміє наслідки затвердження цієї угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Як з`ясовано судом шляхом опитування сторін угоди та вивчення матеріалів провадження, укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вирішуючи питання можливості затвердження укладеної угоди, суд також враховує те, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, не суперечать вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а вивчені судом документи кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу (незаконне поводження з бойовими припасами). Обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні вказаного діяння і підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, що є тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання ОСББ «Родина-2006» характеризується посередньо, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, не працевлаштований, утриманців не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання є обґрунтованим та справедливим, оскільки відповідає загальним засадам призначення покарання, особі обвинуваченого, обставинам справи та меті покарання.

Право суду на затвердження угоди на підготовчому судовому засіданні визначено п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 від 29 квітня 2016 року та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку із зникненням ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 (за участю захисника ОСОБА_4 ) від 29 квітня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнивши на підставі ч. 1 ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 визначені ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Строк покарання рахувати з 11 травня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 879,60 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази: 33 боєприпаси, що зберігаються у камері схову Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_6 -Годлевська