Провадження №: 1-кп/752/198/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006502 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна Кам`янка, Букського району Черкаської області, громадянина України, з освітою вищою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 129; ч.1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
06.04.2015 року, близько 14.00 год., між ОСОБА_5 , який знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , яка перебувала на своєму подвір`ї, яке межує з господарством ОСОБА_5 , виник черговий конфлікт та сварка на грунті тривалих особистих неприязних відносин.

ОСОБА_5 підійшовши до паркану, який розділяє господарства, діючи умисно, взяв до рук предмет, схожий на обріз рушниці, який відкрито продемонстрував та направив в бік ОСОБА_7 , яка стояла неподалік, тим самим виявив ззовні намір позбавити її життя, при цьому висловлюючи словесні погрози здійснити її вбивство. Зазначену погрозу потерпіла ОСОБА_7 сприйняла реально, як таку, що може здійснитися, та побоюючись такої погрози втекла.

Крім того, ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, місці та спосіб здобув обріз рушниці моделі «ТОЗ-17-01», який є вогнепальною нарізною зброєю, який він почав незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу, у підсобному приміщенні за приватним будинком, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі права власності, та який 07.09.2015 року під час обшуку був виявлений та вилучений.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним:

за ч.1 ст.129 КК України, - погроза вбивством, коли були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози;

за ч.1 ст. 263 КК України, - придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_5 , винним себе не визнав. Пояснив, що 06.04.2015 року були на похоронах сусіда, після чого повернувся додому та ще пив пиво з знайомим. До паркану підійшла ОСОБА_7 та висловилася на їх адресу з приводу того, що вони вживають спиртне. Після чого між ними почалася сварка, взаємні образи. Він пішов в будинок і взяв саморобний пристрій, який стріляє з гороху, яким лякав птахів, і демонстрував його ОСОБА_7 , але реально її не погрожував. Це вона зняла на відео. Визнає, що між ними був конфлікт і він, демонструючи саморобний пристрій, казав що її вб`є, але це лише лякав її.

Предмет який тримав в руках, схожий на обріз, типу пневматичної зброї, він змайстрував сам, ствол був з пластмаси, де він знаходиться зараз не може пригадати, можливо його спалив.

З ОСОБА_7 він тривалий час у неприязних стосунках. Вона його ображала, син розламав паркан. Були випадки коли він звертався в поліцію.

Де взявся в його сараї обріз, який виявили під час обшуку, він пояснити не може. Це не його зброя. Доступ на його територію вільний. Певний час, з квітня по вересень 2015 року у нього проживали люди, товариші, приїздив син. Коли прийшли з обшуком, то зразу направилися до сараю і на полиці виявили обріз, навіть в сейфи не дивилися, що вважає дивним.

Незважаючи на показання обвинуваченого, його винність у вчиненні злочинів, підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Так, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що тривалий час проживає по сусідству з ОСОБА_9 . 06.04.2015 року працювала в саду. Коли ОСОБА_10 повернувся з похорон, почав приставати, підійшовши до паркану. Вона включила відеозапис на телефоні і почала усе фіксувати. Він будучи напідпитку кричав що вб`є, грохне її. Потім він виніс з будинку щось чорне і довге, помітила що це вогнепальна зброя, яку направив на неї. Вона заховалася, залишивши телефон в режимі відеозапису, пізніше викликала міліцію. Коли вони приїхали, то повідомили, що ОСОБА_10 теж викликав міліцію. Вона повідомила працівникам міліції, що усе знімала на телефон, але вони тоді нічого не вилучали. Запис з телефону перекинула на флешки, одну з яких передала дільничому, а пізніше слідчому.

Після того як ОСОБА_10 кричав що вб`є її, та почав демонструвати зброю яку направив на неї, погрозу вбивства сприйняла реально та втекла, заховавшись за рогом будинку.

Додатково винність обвинуваченого підтверджується:

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (т.1 а.с. 22);

протоколом огляду місця події, в якому відображено про передачу ОСОБА_7 працівникам міліції інформаційного носія інформації жовтого кольору (флешки) (т.1 а.с. 24-26);

протоколом огляду предметів (відеозаписів), в якому відображено про відтворення та перегляду запису, який міститься на інформаційному носії (флешці), вилученому у ОСОБА_7 , який відповідно до постанови визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с. 27-31), на фото в додатках до якого видно ОСОБА_11 , який тримає в руках предмет, схожий на обріз.

Слід також відмітити, що в ході судового розгляду судом безпосередньо було здійснено перегляд запису з інформаційного носія (флешки), на якому видно, що ОСОБА_10 , демонструє та направляє в бік особи, яка здійснює запис, предмет схожий на обріз;

протоколом обшуку від 07.09.2015 року, який проведений відповідно до ухвали суду, в якому відображено, що при обшуку підсобного приміщення домоволодіння в АДРЕСА_1 , виявлено предмет з серійним № НОМЕР_1 (т.1 а.с.55-58);

висновком експерта № 783 від 11.09.2015 року, згідно якого, предмет схожий на обріз рушниці, який був вилучений 07.09.2015 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є нарізною вогнепальною зброєю, придатний для проведення пострілів, виготовлений саморобним способом за типом обрізів, шляхом вкорочення ствола до остаточної довжини 265 мм, спортивно-мисливської гвинтівки моделі «ТОЗ-17-01», калібру 5,6, номер видалено, заводського виробництва на «Тульському зброярному заводі» (т.1 а.с. 64-69). Згідно постанови слідчого, обріз визнаний речовим доказом.

Вищезазначені докази суд вважає належними та допустимими, які в сукупності підтверджують ту обставину, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, у вчиненні яких суд його визнає винуватим.

Суд не погоджується з твердженням сторони захисту на предмет того, що відеозапис на носії інформації, який є речовим доказом та перегляд якого був здійснений судом, здійснювала не уповноважена на те особа, в порушення порядку проведення оперативно-розшукових заходів і його слід визнати недопустимим доказом.

Суд вважає, що приватні дії потерпілої по фіксуванню шляхом здійснення відеозапису на телефон конфлікту який виник між нею та обвинуваченим, в ході якого останній вчинив щодо неї погрозу вбивством, не є свідченням її цілеспрямованих дій щодо збирання доказів і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», як особою не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

До зазначеного висновку суд прийшов виходячи з того, що фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки і результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, як в даному випадку, які здійснювали власні (приватні) відеозаписи.

З огляду на ті обставини, що випадково зафіксовані потерпілою, яка здійснювала власні (приватні) відеозаписи, є фактичними даними про скоєння злочину на підставі яких суд, наряду з іншими доказами, може встановити наявність фактів та обставин, які в подальшому були отримані від потерпілої у процесуальний спосіб і носій запису визнаний речовим доказом, суд вважає зазначений доказ допустимим.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що він не знає походження знайденого в його домоволодінні обріза рушниці, суд, вважаючи їх надуманими до уваги не бере та відкидає, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю доказів досліджених та проаналізованих судом.

Показання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідків сторони захисту, не є доказами, які би спростовували докази сторони обвинувачення.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд вважає доведеним, що погроза обвинуваченого вбивством потерпілої була реальною, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчиняв дії, які давали потерпілій підстави побоюватися її здійснення, і що поведінка винного, його стосунки з потерпілою, об`єктивно свідчили про реальність погрози.

Крім того, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 129 КК України посилання на те, що він вчиняв погрозу вбивством демонструючи обріз саме спортивно-мисливської гвинтівки моделі ТОЗ-17-01, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів того, що саме зазначений вид зброї застосовувався при здійснення погрози вбивством.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем роботи в минулому.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено.

Узагальнюючи результати судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи обставини та тяжкість вчинених злочинів, особу винного, його вік, обставини існуючих відносин і стосунки між потерпілою та обвинуваченим які передували події, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому його, згідно ст. 75 КК України,слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та покласти обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого в дохід держави судові витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання:

за ч.1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

за ч.1ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 ч.1 К України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (КВІ) про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися для реєстрації в КВІ.

Речові докази: обріз спортивно-мисливської гвинтівки моделі «ТОЗ-17-01»калібру 5,6, що на зберіганні в камері схову Голосіївського РУ (на даний час Голосіївське управління поліції), - передати для поміщення до натуро-довідкової колекції державної судової експертної установи ( вул. Володимирська, 15);

інформаційний носій (флешку), - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати в сумі 614 грн. 40 коп. за проведення експертизи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15