Ухвала
іменем україни
23 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Десна Козилецького району Київської області, мешканця м. Київ, громадянина України, такого, що судимості не мав,
за участю прокурора захисників виправданогоОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:
З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся прокурор з вимогами про перевірку судових рішень щодо ОСОБА_5 .

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2015 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред?явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції від 17.01.2012 року) та виправдано його в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року вирок змінено. З установчої частини вироку виключено наступне посилання суду: «Як зазначає Європейський суд з прав людини, п. 3 ст. 6 Конвенції передбачено, що суд повинен безпосередньо дослідити показання, речі, документи (ст. 23 КПК України). Відповідно до п. 5.9, п. 5.27, п. 5.30 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, після завершення проведення негласних слідчих дій матеріальні носії інформації підлягають розсекречуванню, після чого приймається рішення про їх долучення до кримінального провадження у встановленому КПК порядку. До розсекречених матеріалів доступ надається разом з іншими матеріалами досудового слідства в порядку ст. 290 КПК України. Не зважаючи на зазначені вимоги кримінального процесуального закону та практику ЄСПЛ сторона обвинувачення, відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про державну таємницю» та засад змагальності, передбачених ст. 22 КПК України, усіх матеріалів ОРС (крім, наявних у кримінальній справі) не розсекретила та суду їх не надала».
В іншій частині вирок залишено без зміни.
Як зазначено у вироку, органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.
В провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління державної податкової служби в Одеській області ОСОБА_5 перебувала кримінальна справа №17, порушена за фактом організації невстановленими особами, які діяли від імені суб?єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_9 , ухилення від сплати податків за ознаками злочину, передбаченого ч. 3. ст. 27 і ч. 3 ст. 212 КК України.
До СПД ОСОБА_9 , який орендував складське приміщення за адресою АДРЕСА_1 , 20 березня 2012 року звернулись представники компаній «Три фрукти» (Єгипет) та «Дві зірки» (Пакистан) Ель Даразі Ахмад Закарія та ОСОБА_10 з питань можливості оренди вказаного складського приміщення та передачі на склад для відповідального зберігання товару апельсинів та мандаринів, що надійшли від зазначених компаній на адресу ТОВ «Лампочка» та в подальшому придбані фізичною особою підприємцем ОСОБА_11 .
В цей же день, вищевказаний товар апельсинів у кількості 3 300 кг та мандаринів у кількості 3 800 кг були передані СПД ОСОБА_9 на відповідальне зберігання до складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчим відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління державної податкової служби в Одеській області ОСОБА_12 , який входив до складу слідчої групи у кримінальній справі №17, 22 березня 2012 року проведено обшук складського приміщення за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення якого встановлена відсутність документів на вищезазначений товар, в зв?язку з чим складське приміщення було опечатано.
Приймаючи до уваги, що мандарини та апельсини є товаром, що швидко псується, Ель Даразі Ахмад Закарія та ОСОБА_10 , діючи в інтересах компаній «Три фрукти» (Єгипет) та «Дві зірки» (Пакистан), звернулись до слідчого ОСОБА_5 з проханням відкрити складське приміщення та дозволити їм вивезти вказаний товар для подальшої реалізації.
ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, всупереч інтересам служби, використовуючи владу надану йому, з корисливих мотивів, 28 березня 2012 року, під час зустрічі з Ель Даразі Ахмад Закарія та ОСОБА_10 повідомив, що відкриє складське приміщення та дозволить вивезти товар за умови передачі йому хабара у розмірі 15 000 (п?ятнадцять тисяч) доларів США.
Враховуючі висунуті ОСОБА_5 умови, з метою запобігання настання шкідливих наслідків законним інтересам компаній «Три фрукти» (Єгипет) та «Дві зірки» (Пакистан) у вигляді зіпсування товару та понесення збитків, Ель Даразі Ахмад Закарія та ОСОБА_10 погодились на виконання протиправних вимог ОСОБА_5 .
Того ж дня Ель Даразі Ахмад Закарія та ОСОБА_10 зустрілись з ОСОБА_5 у заздалегідь обумовленому останнім місці у пров. Гвоздичному у м. Одесі, де ОСОБА_5 отримав від Ель Даразі Ахмад Закарія та ОСОБА_10 частину раніше обумовленого хабара у розмірі 5 000 (п?ять тисяч) доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 28 березня 2012 року становило 39 928,5 грн., а 29 березня 2012 року приблизно о 13 годині 30 хвилин Ель Даразі Ахмад Закарія та ОСОБА_10 зустрілись з ОСОБА_5 на автозаправній станції по вул. Артилерійський у м. Одесі. Під час зустрічі ОСОБА_5 отримав від Ель Даразі Ахмад Закарія та ОСОБА_10 другу частину раніше обумовленого хабара у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 29 березня 2012 року становило 79 857 грн.
Відразу після одержання хабара ОСОБА_5 було затримано правоохоронними органами на місці вчинення злочину. При проведенні огляду місця події, в автомобілі «Хонда Акорд» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , виявлено грошові кошти у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США.
Виправдовуючи ОСОБА_5 в межах пред?явленого обвинувачення, суд вказав, що під час судового розгляду винуватість ОСОБА_5 у інкримінованому кримінальному правопорушенні не доведена, обвинувачення не ґрунтується на необхідній та достатній сукупності доказів, які були б допустимими і достовірними для визнання ОСОБА_5 винуватим поза розумним сумнівом. Одночасно суд скасував запобіжні заходи щодо обвинуваченого та дію постанови слідчого про арешт майна, вирішив долю речових доказів.
У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Мотивуючи скаргу прокурор зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав недопустимими докази та дійшов необґрунтованого висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. За доводами касаційної скарги прокурора апеляційний суд не дотримався встановленого кримінальним процесуальним законом порядку розгляду апеляційних скарг, не дослідив у судовому засіданні докази повторно, про що заявляв клопотання прокурор, надав їм комплексну оцінку при підготовці справи до апеляційного суду шляхом огляду журналу судового засідання та прослуховування дисків звукозаписів, чим порушив принцип змагальності.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав касаційну скаргу, виправданого та його захисників які просили судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвала апеляційного суду це судове рішення вищого суду щодо законності та обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку, і повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою. Крім того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 419 КПК України, відповідно до пункту другого частини першої якої в мотивувальній частині ухвали необхідно зазначити короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; встановлені судом першої інстанції обставини; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до частини другої вказаної статті при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Для наведення в ухвалі таких підстав апеляційний суд має проаналізувати всі доводи, що містяться в апеляційній скарзі і на кожен із них дати відповідь.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора апеляційний суд зазначених положень закону не дотримався.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної прокурором ухвали, апеляційний суд лише проаналізував судове рішення в частині оцінки доказів, яку дав у вироку суд першої інстанції, однак на жоден із доводів, наведених прокурором в апеляційній скарзі вичерпної відповіді не надав. Крім того, в порушення вимог ст. 419 КПК України щодо необхідності наведення в ухвалі узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд занадто узагальнено навів зазначені прокурором доводи, позаяк скаржник зазначав про конкретні докази, залишені судом першої інстанції поза увагою та безпідставність обґрунтування судового рішення лише показаннями самого ОСОБА_5 без урахування інших, отриманих, як судом, так і органом досудового розслідування доказів.
Тобто, апеляційний суд всі доводи апеляційної скарги прокурора не перевірив і відповіді на них не дав. Судом не наведено в ухвалі переконливих підстав прийнятого ним рішення щодо законності вироку відносно ОСОБА_5 , не сформульовано належним чином висновки щодо обґрунтованості виправдання ОСОБА_5 , не розкрито суті доводів скарги прокурора.
Наведене свідчить про те, що апеляційна скарга прокурора розглянута не по суті, а формально.

Отже, ухвалу апеляційного суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України, тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду необхідно ретельно перевірити і проаналізувати всі доводи апеляційної скарги прокурора, дати на них відповідь та постановити законне рішення.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора не дотримався вимог ст. 405 КПК України. Зокрема, в результаті відтворення даних технічного запису судового процесу встановлено, що апеляційний суд, вислухавши доводи часників судового провадження, без проведення судових дебатів, надав ОСОБА_5 останнє слово. Крім того, оголошена в порядку ч. 2 ст. 376 КПК України, резолютивна частина ухвали, яка, відповідно до вказаної норми, має бути підписаною всіма суддями та містити інформацію про час оголошення повного тексту ухвали, не долучена до провадження. Натомість, наявний повний текст ухвали, не свідчить про дотримання апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону щодо проголошення повного тексту судового рішення, оскільки ані відповідної довідки, ані технічного запису, з якого вбачається, що повний текст ухвали було оголошено учасникам провадження, до такого також не долучені.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

УхвалуАпеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15