Справа № 307/4312/13-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.09.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 ( головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11 кп/ 777/468/16 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 .
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишково Хустського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий, останній раз Хустським районним судом Закарпастької області 06.05.2014 за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання 5 років 9 місяців позбавлення волі.
визнано винним за ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Хустського районного суду від 6 травня 2014 року і остаточно до відбуття призначено 6 ( шість ) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з 14 жовтня 2013 року.
ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 10.03.2013 о 15 год. знаходячись за адресою по АДРЕСА_3 , вирішив здійснити крадіжку майна; реалізуючи свій умисел на таємне викадення чужого майна з будинку, поєднаного із проникненням до житла, зайшов через відчинені двері до кухні, де помітив жіночу сумочку, з якої викрав гаманець чорного кольору, в якому були грошові кошти у сумі 900 грн. і посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 .
Цим же вироком за епізодами крадіжок майна у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 суд виправдав у зв`язку з недоведеністю у вчиненні цих крадіжок ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити призначене покарання з урахуванням його хвороб, які є тяжкими, потребує негайного хірургічного втручання, що в умовах ізоляції такі провести неможливо. Також просить врахувати вимоги ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, оскільки суд цього не врахував.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок змінити, призначити Горвату більш м`яке покарання. Обгрунтовує тим, що суд не дотримав вимог ст. 414 КПК України , оскільки призначив особі покарання невідповідаючим ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, є явно несправедливим. За ч.3 ст. 185 КК України суд призначив три роки позбавлення волі, а за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України 6 років, що є надто суворим. Вважає, що судом не дотримано вимог ст. 50, ст. 65 КК України, суд не врахував щире розкаяння винного та що за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що обятжують покарання. Просить призначити міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, винести рішення, яким за епізодами крадіжок майна у гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у відповідності до ст. ст.2, 217 , 334 КПК України виділити в окреме провадження для встановлення осіб, які вчинили вказані злочини. Обгрунтовує тим, що за вказаними епізодами крадіжок суд визнав Горвата невинуватим, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, замість у зв`язку з недоведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. При цьому суд, не прийняв рішення про виділення з матеріалів даного кримінального провадження в окреме за вказаними епізодами крадіжок, тому просить прийняти рішення про це, а також змінити вирок в частині підстав для виправдання Горвата ( п.2 ч.1 ст. 409, ст. 411 КПК України).
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які просили пом`якшити покарання та зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив змінити вирок і в частині призначення покарання за сукупністю злочинів, оскільки суд замість застосуванання ч.4 ст. 70 КК України, застосував ст. 71 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Фактичні обставини ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються, як і доведеність вини ОСОБА_6 за епізодом крадіжки у гр. Ковач за ч.3 ст. 185 КК України, та недоведеність у вчиненні крадіжок у потерпілих: гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
Апеляційний суд перевіряє вирок в межах доводів апеляційних скарг та висловлених апелянтами позицій в апеляційній інстанції .
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_6 винним за ч.3 ст. 185 КК України призначив особі покарання, відповідаюче тяжкості вчиненого та його особі, призначивши мінімальний строк у виді позбавлення волі. Підстав для зміни цього покарання на підставі ст. 69 КК України, як про це висловив прохання захисник, апеляційний суд не знаходить.
Разом з тим, апеляційний суд бере до уваги виступ прокурора про помилковість призначення покарання судом першої інстанції за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України та вважає доводи прокурора обґрунтованими. Убачається, що ОСОБА_6 кримінальне правопорушення вчинив 10.03.2013, тобто до постановлення останнього за часом вироку ( Хустського районного суду від 06.05.2014).
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами ч.1 ст. 70 КК України визначається покарання за сукупністю злочинів, якщо буде встановлено, що засуджений винен і в іншому злочині вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України вирок в цій частині підлягає зміні.
Одночасно, беручи до уваги прохання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про пом`якшення покарання, апеляційний суд вважає за можливе призначити покарання за сукупністю злочинів більш м`яке, ніж було визначено судом першої інстанції, зважаючи на тяжкий хворобливий стан ОСОБА_6 .
Крім того, суд першої інстанції не зазначив про зарахування строку попереднього ув`язнення на виконання ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про таке рішення.
Заслуговують також на увагу апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення крадіжок у гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , проте у резолютивній частині невірно вказав мотиви для виправдання ОСОБА_6 у цьому. У мотивувальній частині вироку суд вказав, що доказів про доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні крадіжок не встановлено, проте у резолютивній частині вказав про відсутність складу кримінальних правопорушень. Тому, вирок на підставі п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України підлягає зміні із зазначенням у резолютивній частині відповідних підстав виправдання .
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції мав прийняти і рішення про виділення із даного кримінального провадження матеріалів, що стосуються крадіжок у вищезазначених громадян для встановлення органом досудового розслідування винних осіб. Оскільки суд першої інстанції залишив це поза увагою, апеляційний суд вважає обгрунтованим апеляційне прохання прокурора про таке, тому вирок і в цій частині підлягає зміні відповідно до п. 4 ч.1 ст. 408 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити,
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково,
апеляційну скаргу прокурора задовольнити .
Вирок Тячівського районного суду від 06 Червня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Змінити резолютивну частину вироку в частині визнання ОСОБА_6 невинним, виклавши в такій редакції:
« ОСОБА_6 визнати невинним у пред`явленому обвинуваченні за епізодами крадіжок у гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим» .
Виділити з даного кримінального провадження матеріали по вищевказаних епізодах крадіжок в порядку ст. ст. 334, 217 КПК України в окреме провадження та направити прокурору Тячівської місцевої прокуратури.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 за сукупністю злочинів вважати призначеним покарання шляхом часткового складання за цим вироком та вироком Хустського районного суду від 06.05.2014 та остаточно до відбуття 5 (п`ять) років 11 (одинадцять) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день ув`язнення з два дні позбавлення волі, за період з
14 жовтня 2013 року по 06 вересня 2016 року включно.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в цей же строк з дня вручення їй копії ухвали.
Судді :