Дата документу Справа № 314/2141/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №314/2141/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/932/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№55) за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 14 березня 2005 року,

щодо розгляду питання про зарахування строку тримання його в місцях попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання, відповідно до вимог ст.72 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку його тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання, відповідно до вимог ст.72 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 засуджений апеляційним судом до довічного позбавлення волі, а правила, закріплені у ст.72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання на певний строк.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , вказуючи на безпідставну відмову судом першої інстанції у задоволенні його клопотання, просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання, відповідно до положень ст.72 КК України.

За ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про зарахування строку його тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання, відповідно до вимог ст.72 КК України.

Засуджений ОСОБА_6 та представник адміністрації колонії у судове засідання не з`явились та надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 з підстав того, що останній був засуджений до довічного позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала цим вимогам закону не відповідає.
З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 , який звернувся з клопотанням до суду, відбуває покарання у Софіївській ВК УДПтС України в Запорізькій області (№55) на підставі вироку Апеляційного суду Запорізької області від 14 березня 2005 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, п.1, 6 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що йому належить.

Відповідно до вимог ч.1 ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Виходячи з системного аналізу норм Кримінального процесуального Кодексу України, питання, пов`язані з виконанням вироків у таких провадженнях, мають вирішуватись судом також за обов`язковою участю захисника.

Проте, суд першої інстанції не забезпечив участь захисника під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 , внаслідок чого було порушено право останнього на захист.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вищевказана ухвала суду першої інстанції, як постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнана законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, що не суперечить положенням ст.ст.412, 415 КПК України.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення, розглянути клопотання засудженого з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Оскільки оскаржувана ухвала суду скасовується через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, доводи засудженого в апеляційній скарзі щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність підлягають перевірці при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, відповідно до вимог ст.72 КК України, скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4