АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
за участю секретаря - ОСОБА_6 ,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва, що полягала у невнесенні відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2016 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва, що полягала у невнесенні відомостей за заявою про кримінальне правопорушення від 16 серпня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто особам, які її подали. Крім того, роз`яснено заявникам, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва, котра є предметом оскарження, не знаходиться у межах територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду міста Києва.

Не погодившись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою визнати протиправною бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не пізніше 24 годин після подання ними заяви від 16.08.2016 року та зобов`язати слідчого прокуратури міста Києва внести відомості про вчинення суддями колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 26 квітня 2016 року злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366 КПК України до ЄРДР.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначають, що 17 серпня 2016 року вони звернулися до Генеральної прокуратури України з письмовою заявою стосовно вчинення суддями колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 26 квітня 2016 року під час прийняття і підписання ухвали злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366 КПК України, вчинених за попередньою змовою організованою групою осіб. Дізнавшись про перенаправлення Генеральною прокуратурою України їх заяви до прокуратури міста Києва та зателефонувавши туди, вони отримали усну інформацію, що їх заяву передано слідчому прокуратури міста Києва, який територіально знаходиться в Голосіївському районі міста Києва. Не отримавши жодної інформації від слідчого щодо результатів розгляду поданої заяви, вони вирішили оскаржити бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва до Голосіївського районного суду міста Києва за територіальним розташуванням слідчого відділу.

За таких обставин, вважають, що слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва необґрунтовано залишив поза увагою доводи їх скарги, а тому прийняв незаконне рішення, яке порушує їх права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтями 303, 304 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

З урахуванням положень ч. 6 ст. 9, ст. 32 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 17 серпня 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до Генеральної прокуратури України з письмовою заявою стосовно вчинення суддями колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 26 квітня 2016 року під час прийняття і підписання ухвали злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366 КПК України, вчинених за попередньою змовою організованою групою осіб.

З листа Генеральної прокуратури України від 23.08.2016 року убачається, що скарга направлена до прокуратури міста Києва.

05 вересня 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду від 06 вересня 2016 року скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернуто особам, які її подали, з тих підстав, що скарга не підлягає розгляду в Голосіївському районному суді м. Києва.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки у відповідності до положень кримінального процесуального закону скарги на процесуальні рішення слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Як убачається із скарги, предметом оскарження в даному випадку є бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва, тобто бездіяльність слідчого органу досудового розслідування, який знаходиться за межами територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва, а відтак зазначена скарга не підлягає розгляду в Голосіївському районному суді м. Києва.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді від 06 вересня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва особам, які її подали, є законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва, що полягала у невнесенні відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2016 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/796/3393/2016

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1