АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 25 червня 2015 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року скасовано в частині застосування ст. 75 КК України скасовано. ОСОБА_6 вважається засудженим за ч.1ст. 191, ч. 3 ст. 191, 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 2 роки
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком, з покаранням, призначеним вироком Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Наказом № 63/13-К від 01 жовтня 2013 року директора ТОВ «Приватінвест» ОСОБА_9 призначений на посаду продавця-консультанта III категорії.
Згідно з договором про повну матеріальну відповідальність продавця-консультанта III категорії від 01 жовтня 2013 року, укладеного між ТОВ «Приватінвест», в особі директора ОСОБА_10 , з ОСОБА_6 , він, як працівник, робота якого безпосередньо пов`язана з товарно-матеріальними цінностями, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, і у зв`язку з викладеним зобов`язується:

а) дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів щодо запобігання їх нестачі, розкраданню, знищенню, псуванню, втратам;

б) своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей;

в) провадити приймання і відпускання переданих йому в процесі роботи матеріальних цінностей за документами, підписаними уповноваженим керівником Роботодавця або її головним бухгалтером;
г) вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно - грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей;
д) брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

08 березня 2014 року, в денний час доби, ОСОБА_6 , перебуваючи у складському приміщенні магазину «Брейн», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 31-33 «Д», в якому підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Приватінвест», діючи умисно з корисливих мотивів, з метою привласнення матеріальних цінностей, які перебували у його віданні, будучи матеріально - відповідальною особою, повторно привласнив чуже майно, яке перебувало у його віданні, взявши з полиці мобільний телефон марки «Samsung GT-19190 GalaxyS4 mini, IMEIНОМЕР_1 .
Повторно заволодівши вищевказаним чужим майном ТОВ «Приватінвест», яке перебувало у його віданні, ОСОБА_6 розпорядився ним на власний розсуд, заставивши його через свого знайомого ОСОБА_11 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_6 , до Київського ломбардного відділення ПТ ЗТ «Скарбниця», при цьому, отримав грошові кошти, якими розпорядився на свій розсуд, чим спричинив ТОВ «Приватінвест» матеріальну шкоду на загальну суму 3 656 грн. 66 коп.
Крім того, ОСОБА_6 , 09 березня 2014 року, в денний час доби, перебуваючи у складському приміщенні магазину «Брейн», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 31-33 «Д», в якому підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Приватінвест», діючи умисно з корисливих мотивів, з метою привласнення матеріальних цінностей, які перебували у його віданні, будучи матеріально - відповідальною особою, повторно привласнив чуже майно, яке перебувало у його віданні, взявши з полиці планшет марки «Samsung Galaxy ТаbЗ Т3110, ІМЕІ НОМЕР_2 .

Повторно заволодівши вищевказаним чужим майном ТОВ «Приватівест», яке перебувало у його віданні, ОСОБА_6 розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Приватінвест» матеріальну шкоду на загальну суму 4 6777 грн. 48 коп.

Захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі та доповненні до апеляції просив вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КПК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. В решті вирок залишити без змін.
Апелянт вважає, що покарання, призначене судом ОСОБА_6 за своїм розміром є явно суворим та не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.
Так, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання визнання вини у вчиненому та часткове відшкодування завданої шкоди. За відсутності обставин, що обтяжують покарання, визнані судом обставини, що пом`якшують покарання, на думку апелянта, є підставами для застосування вимог ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_6 покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої ч. 3 ст. 191 КК України
Ці ж обставини захисник вважає достатніми для того, щоб не призначати ОСОБА_6 додаткового покарання згідно з ч. 2 ст. 69 КК України.
Окрім того, в апеляції захисника заперечується посилання суду на те, що ОСОБА_6 вчинив злочини, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому діянь 8 та 9 березня ще не був притягнутим до кримінальної відповідальності, в повній мірі не розумів своїх дій.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 191 КК України в апеляції захисника не оспорюються.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував характер суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, працює; обставини, які пом`якшують покарання визнання вини та часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання і обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 191 КК України.
Окрім основного покарання суд першої інстанції, з посиланням на конкретні обставини справи, призначив ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що визнані судом обставини, що пом`якшують покарання, можуть бути підставами для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 191 КК України, є неспроможними, оскільки для призначення покарання на підставі ст. 69 КК України недостатньо лише наявності обставин, що пом`якшують покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України обов`язковою умовою застосування вказаної статті, окрім наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, є характер цих обставин, а саме: обставини, що пом`якшують покарання мають істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину. Окрім того, для застосування вимог ст. 69 КК України необхідно враховувати особу винного.
У даному випадку, на думку колегії суддів, обставини, які визнані судом такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого злочину, оскільки обвинуваченим вчинено два епізоди привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, на значну суму. Тому колегія суддів погоджується з висновком, викладеним у вироку суду першої інстанції, про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 вимог ст. 69 КК України при призначенні основного покарання.
Оскільки у даному провадженні відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 69 КК України, то згідно з частиною другою цієї статті немає підстав для застосування вказаного закону при призначенні і додаткового покарання.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 , не будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, за які його засуджено оскаржуваним вироком, не впливають на вирішення питання про розмір покарання.
Так, з оскаржуваного вироку убачається, що ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ст. 70 КК України вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року на3 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року скасовано в частині застосування ст. 75 КК України скасовано. ОСОБА_6 вважається засудженим за ч.1ст. 191, ч. 3 ст. 191, 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.
Оскільки злочини, за які ОСОБА_6 був засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року та йому було призначено покарання вироком Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, були вчинені до постановлення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року, то суд першої інстанції правильно призначив обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України. В цій частині вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року в апеляції захисника не оскаржується.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_6 з підстав, наведених в апеляції захисника.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

ВирокСолом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-кп/796/1016/2016 Категорія КК: ч. 3 ст. 191
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12

Доповідач ОСОБА_1