провадження 1-кп/389/248/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001866 від 01 жовтня 2015 року, стосовно неповнолітнього

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, не працюючий, не одружений, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , начальника сектору Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_3 скоїв замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за наступних обставин.

01 жовтня 2015 року, приблизно о 15.00 годині, неповнолітній ОСОБА_3 знаходився поряд з магазином «Катерина», розташованим по вул.Матросова,28 в м.Знам`янка Кіровоградської області. Перебуваючи у вказаному місці, неповнолітній ОСОБА_3 помітив золотий ланцюжок та кулон на шиї ОСОБА_5 , яка в цей час також перебувала поблизу вказаного магазину, і у нього раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Реалізуючий указаний умисел, неповнолітній ОСОБА_3 пройшов за ОСОБА_5 , яка рухалась по АДРЕСА_2 , після чого, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, перебуваючи поряд із домоволодінням, розташованим по АДРЕСА_2 , неповнолітній ОСОБА_3 , правою рукою, схопив, належний ОСОБА_5 , золотий ланцюжок, вартістю 4015 грн., на якому знаходився золотий кулон, вартістю 3875 грн., які перебували на шиї останньої, з метою зірвати його та таким чином довести свій умисел до кінця. Однак, зірвати вищевказані золоті вироби з шиї потерпілої ОСОБА_5 обвинувачений не змін з причин, що не залежали від його волі, після чого з місця скоєння злочину зник

Таким чином неповнолітній ОСОБА_3 з причин, що не залежали він його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Допитаний під час судового розгляду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України визнав повністю і надав суду показання відповідно до яких, він, після того, як розпочалися бойові дії в зоні АТО, переїхав проживати до своєї тітки, яка проживала в м.Олександрія.

1 жовтня 2015 року вирішив поїхати до міста Знам`янка, щоб скоїти злочин, так як хотів таким чином заробити грошей на ліки своєї хворої бабусі. Приїхавши після обід в місто Знам`янка, де, погулявши в центральній частині міста деякий час, він побачив потерпілу, на шиї якої знаходився золотий ланцюжок, з колуном, після чого в нього виник умисел викрасти у потерпілої вказані золоті вироби. Пройшовши по вулиці за потерпілою, він накинув капюшон своєї олімпійки на голову, обігнав потерпілу та повернув на перехресті. Постоявши деякий час на перехресті вулиць, він пішов назустріч потерпілої і, проходячи повз меблевий магазин, підійшов впритул до жінки, схопив правою рукою за ланцюжок і хотів його зірвати, однак це йому не вдалося, так як разом і з ланцюжком він схопив також і комір кофти, в яку була одягнена потерпіла, тож зірвати ланцюжок він не зміг. Потерпіла почала кричати, він злякався і побіг в сторону центральної частини міста, де сів відпочивати на лавочці, а коли через деякий час до нього підійшли працівники міліції і запитали в нього, чи це не він хотів зірвати золотий ланцюжок із шиї жінки, то він у всьому зізнався.

В скоєному щиро кається.

Крім повного визнання своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення встановлена судом і підтверджується показами потерпілої, а також дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 надала показання про те, що 1 жовтня 2015 року, після 15 години, вона поверталася з роботи до дому.

Проходячи по АДРЕСА_2 , вона звернула увагу на хлопця, який швидко обігнав її, який в подальшому, як виявилося, був ОСОБА_8 і який пішов в сторону вокзала. Проходячи позв магазина`Хата меблів», вона знову побачила обвинуваченого, який несподівано підбіг до неї і правою рукою хотів зірвати з її шиї золотий ланцюжок із золотим кулоном, однак зірвати золоті вироби не зміг, так як разом із золотим ланцюжком він рукою схопив її за одяг, вона почала кричати, обвинувачений посміхнувся їй в обличчя і побіг в сторону центральної частини міста. Після цих подій вона відразу звернулася до міліції та повідомила, що відносно неї хотіли скоїти злочин.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме : витягом з кримінального провадження №0001868 (а.с1); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 1 жовтня 2015 року, прийнятого від ОСОБА_5 (а.с.2); довідкою товарознавчого дослідження №361 від 2 жовтня 2015 року (а.с.11); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 1 жовтня 2015 року (а.с.12,13); протоколом огляду місця події від 2 жовтня 2015 року (а.с.14); протоколом огляду предмета від 2 жовтня 2015 року (а.с.15); повідомленням про підозру від 2 жовтня 2015 року, відповідно до якої ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України (а.с.20-21); протоколом проведення слідчого експерименту від 2 жовтня 2015 року (а.с.29); а також переглянутим в судовому засідання відеозаписом слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав, як і яким чином він хотів викрасти золоті вироби у потерпілої.

Оцінюючи та аналізуючи в сукупності всі докази по даному кримінальному провадженні, суд вважає вину неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України за ознаками: замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як злочин середньої тяжкості, особу неповнолітнього ОСОБА_3 , що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суспільно-кориснею працею не займається, характеризується за місцем проживання позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання неповнолітнього ОСОБА_3 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене, особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилось 18 років. Це покарання має застосовуватись до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного неповнолітнім ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, акт обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 (а.с.а.38), звіт про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від 22 грудня 2015 року, а також враховуючи ту обставину, що під час судового розгляду даного кримінального провадження в Знам`янському міськрайонному суді Кіровоградської області стало відомо, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України і рахується за Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, суд вважає, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції його від суспільства і можливості застосування до останнього положення ст.ст.75,104 КК України суд не вбачає, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи неповнолітнього ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Неповнолітнього ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України і призначити покарання у виді у виді 1 року позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 тримання під вартою залишити без змін, строк відбування покарання відраховувати з 28 квітня 2016 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: золотий ланцюжок та золотий кулон, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити на зберіганні у останньої, електронний носій у вигляді компакт-диску, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим ОСОБА_3 в той-же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1