АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/939/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №638/5525/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.191 КК України
УХВАЛА
Іменем України
19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченої - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілих та прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2016р. стосовно ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою районного суду обвинувальний акт у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України повернуто прокурору.

Підставою прийняття вказаного рішення суду першої інстанції у підготовчому провадженні є те, що допущене порушенням вимог п.3 ч.1 ст.91 КПК України, оскільки орган досудового слідства фактично не встановив і не сформулював шкідливі наслідки скоєного кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_8 , що є порушенням п.7 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того, до суду звернулися інші громадяни вказані в ухвалі суду, які також просили визнати їх потерпілими від дій обвинуваченої, проте, обвинувальний акт не містить вказівок на те в чому саме полягає шкода, яким чином встановлена ця шкода і чиї права та якими саме діями обвинуваченої були порушені. Поряд з цим в порушення вимог ст.291 КПК України при складанні обвинувального акту вказано ознаки підозри, а не конкретно сформульоване обвинувачення ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого їй діяння.

Не погоджуючись з даною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду вимогам кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд. Так, на думку прокурора, в обвинувальному акті відповідно до п.3 ч.1 ст.291 КПК України чітко зазначені анкетні дані потерпілого. З приводу визнання інших членів кооперативу потерпілими то прокурор вважає, що вони можуть бути допущені до кримінального провадження безпосередньо судом оскільки п.3 ст.55 КПК України не встановлює строку подачі заяви про визнання особи потерпілою, а тому ця обставина не перешкоджає подальшому судовому розгляду. Порушення вимог ст.91 КПК України також апелянт не вважає причиною для повернення обвинувального акту.

Потерпілі у поданих апеляціях скаржаться на те, що районний суд не врахував фактичні обставини кримінального провадження, які свідчать, що вони зазнали матеріальних збитків, не звернув увагу, що інші члени кооперативу не виявили бажання бути визнані потерпілими, не взяв до уваги попередні висновки апеляційного суду, а також той факт, що слідство тривало шість років. В зв`язку з наведеним ці апелянти просять ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Заслухав суддю-доповідача, прокурора та потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу, сторону захисту, яка просила залишити апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг

Зі змісту ухвали районного суду вбачається (т.3 а.с.30), що громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заявили клопотання про визнання їх потерпілими у даному кримінальному провадженні проте з тексту обвинувального акту не випливає в чому саме полягає шкода, яким чином встановлена ця шкода і чиї права та якими саме діями обвинуваченої були порушені.

В обвинувальному акті вказується, що ОСОБА_10 своїми діями спричинила членам Кооперативу матеріальний збиток на загальну суму 469436,36грн. (т.1 а.с.6).

З наведеного колегія суддів робить висновок, що діяннями ОСОБА_10 завдана шкода фізичним особам членам кооперативу.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є між іншим захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Звідси, колегія суддів робить висновок проте, що кримінальне провадження призване захищати всіх осіб постраждалих від конкретного кримінального правопорушення.

Вказана прокурором ст.55 КПК України дійсно не встановлює строку подачі заяви про визнання особи потерпілою але ч.7 вказаної норми встановлює, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

З наведеної норми, враховуючи раніше вказане завдання кримінального провадження, колегія суддів робить висновок, що слідчий та прокурор можуть не визнавати особу потерпілою лише за умови коли вона відмовляється надати письмову згоду.

Проте, як свідчать представлені матеріали кримінального провадження жоден з членів кооперативу не відмовлявся надавати письмову згоду.

За таких умов, колегія суддів вважає, що права інших членів кооперативу, як особам, яким згідно обвинувального акту завдана шкода, істотно порушені органами досудового слідства оскільки вони фактично не мали можливості реалізувати свої процесуальні права надані ст.56 КПК України.

Так, ці особи не мали можливості знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо них кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому КПК України, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі ст.290 КПК України, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо них кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження, не отримали копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо них кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування, а також не реалізували інші права надані потерпілим, що на думку колегії суддів значно ускладнює їх участь у судовому провадженні.

З огляду на вищевикладене, колегія судів приходить до висновку, що зазначені в ухвалі суду обставини можна вважати законними підставами для повернення обвинувального акту прокурору, а тому апеляції не підлягають задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія судів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги потерпілих та прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2016р. стосовно ОСОБА_10 без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді