Провадження № 1-кп/643/604/16
Справа № 643/5209/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0002439 від 20.03.2016року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мерефа Харківського району, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, маючої неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.2 ст.300 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Московського районного суду м.Харкова надійшла угода про визнання винуватості з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.2 ст.300 КК України, у кримінальному провадженні внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002439 від 20.03.2016року, яка була укладена 28.03.2016 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 в березні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , знайшла DVD-R диск із відеопродукцією порнографічного характеру, та маючи умисел, спрямований на збут відеопродукції порнографічного характеру малознайомій їй ОСОБА_7 , помістила даний диск в шафу, в своїй кімнаті та почала його зберігати за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.
В середині березня 2016 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на збут відеопродукції порнографічного характеру, знаходячись за місцем свого мешкання, взяла даний диск, який помістила в праву кишеню надягненого на неї пальто та, вийшовши з дому, доїхала на громадському транспорті до ТРЦ «Французький бульвар», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-6, таким чином перевезла вищевказаний DVD диск, який містить відеопродукцію порнографічного характеру з метою збуту. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на збут відеопродукції порнографічного характеру, заздалегідь домовившись про зустріч із малознайомою ОСОБА_7 , зустрілась із останньою та збула їй вказаний DVD диск «TDK», з заводським номером № НОМЕР_1 , який згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи №2067/16 від 23.03.2016 року містить матеріали порнографічного характеру.
Крім того, ОСОБА_5 , в березні 2016 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , знайшла DVD-R диск із відеопродукцією, що пропагує культ насильства і жорстокості, та маючи умисел, спрямований на збут відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості, малознайомій їй ОСОБА_7 , помістила даний диск в шафу, в своїй кімнаті та почала його зберігати за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.
23.03.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на збут відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості, знаходячись за місцем свого мешкання, взяла даний диск, який помістила в праву кишеню надягненого на неї пальто та, вийшовши з дому, доїхала на громадському транспорті до ринку «Новомосковського» по вул. Героїв Праці, 15, в м. Харкові, таким чином перевезла вищевказаний DVD диск, який містить відеопродукцію, що пропагує культ насильства і жорстокості, з метою збуту. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на збут відеопродукції, що пропагує культ насилля та жорстокості, заздалегідь домовившись про зустріч із малознайомою ОСОБА_7 , зустрілась із останньою та збула їй вказаний DVD диск «Verbatim», з заводським номером № НОМЕР_2 , який згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи №2067/16 від 23.03.2016 року містить матеріали, що пропагують культ насильства та жорстокості.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні вказаних вище злочинів. Не заперечувала фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердила вчинення нею злочинів за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначила, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до неї не застосовувалось.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.301 КК України, як зберігання та перевезення з метою збуту, а також збут відеопродукції порнографічного характеру та за ч.2 ст.300 КК України, як зберігання та перевезення з метою збуту, а також збут відеопродукції, що пропагують культ насильства і жорстокості.
Судом вивчалась особистість обвинуваченої ОСОБА_5 та встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружена, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Під час досудового розслідування 28.03.2016 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Так, відповідно до угоди про визнання винуватості від 28.03.2016 року, укладеної між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , остання зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри.
Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 , покарання за ч. 2 ст. 301 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 гривень, та за ч. 2 ст. 300 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 гривень. На підставі ст. 70 КК України, сторони погоджуються призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 гривень.
В судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачена підтримали відповідну угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачена підтвердила свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винною, згідно з вимогами ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості, отже,суд приходить до висновку, що вищевказана угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд, керуючись засадами диспозитивності кримінального провадження, вважає за можливе затвердити угоду.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
У відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.03.2016 року укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.2 ст.300 КК України та призначити їй покарання

- за ч.2 ст.301 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 гривень з конфіскацією порнографічної кіно- та відеопродукції.;
- за ч.2 ст.300 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 гривень з конфіскацією кіно- та відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості.
На підставі ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 гривень з конфіскацією кіно- та відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості і конфіскацією порнографічної кіно-та відеопродукції.
Речові докази: DVD диск TDK, з заводським номером № MFP130PC07015803; DVD диск «Verbatim» з заводським номером № MАPА23SH08232657 долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова потягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1