Справа № 203/3614/16-к
Провадження №1-кп/0203/393/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2016 року м. Дніпро
Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002301 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 20.07.2016 року близько 13.00 годин, прибув до будинку № 2 по вул. Шмідта в м. Дніпро, де побачив раніше знайому йому ОСОБА_5 та керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, в якості предмету злочинного посягання, визначив мобільний телефон який належить останній. Після цього ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел та використовуючи наявні між ним та потерпілою довірливі відносини, взяв у ОСОБА_5 під приводом здійснення телефонного дзвінка, належний останній, на праві власності, мобільний телефон марки «Lenovo Р 70-А» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 82 від 25.07.2016 складає 4399 грн. 00 коп. Після чого не маючи наміру на повернення отриманого ним шахрайським шляхом мобільного телефону його власниці, з корисливою метою, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_5 , заволодів вищезазначеним майном, залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним, в подальшому, на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 20.07.2016 близько 13:00 год. він біля б.2 по вул. Шмідта, 2 м. Дніпро зустрів раніше знайому ОСОБА_4 , у якої попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка, однак повертати даний телефон він не збирався і скориставшись тим, що потерпіла відволікла свою увагу залишив місце вчинення злочину з вказаним мобільним телефоном, який він вподальшому здав в ломбард.

Про винуватість ОСОБА_4 суд робить висновок, виходячи із наступних доказів.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайства), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який характеризується задовільно, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.
Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді штрафу.
Призначення покарання обвинуваченому у вигляді виправних робіт, громадських робіт або обмеження волі, суд вважає недоцільним, оскільки таке покарання не буде відповідати тяжкості скоєного ним злочину, його особистості та не сприятиме його виправленню.
Вирішуючи питання про речові докази:
-заставний білет № Т00036847/074 від 20.07.2016, ДВД-диск суд вважає необхідним його відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України зберігати їх при справі;
-телефон марки «Lenovo Р 70-А» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 суд вважає необхідним його відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

Речові докази:
-заставний білет № Т00036847/074 від 20.07.2016, ДВД-диск зберігати їх при справі;
-телефон марки «Lenovo Р 70-А» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Головуючий ОСОБА_1