Cправа № 750/3885/16-к
Провадження № 1-кс/750/1564/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2016 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_4 на рішення заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 25.02.2016р. у кримінальному провадженні № 0004626, -

в с т а н о в и в :
До суду поштою надійшла скарга потерпілого ОСОБА_4 на рішення прокурора заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 25.02.2016р., в якій він просить скаргу задовольнити, вказане вище рішення прокурора скасувати, розглянувши дану скаргу без участі скаржника у зв`язку із поганим самопочуттям та судове рішення за наслідками розгляду по суті скарги направити поштою за адресою проживання скаржника.

В судове засідання скаржник не з`явився. Клопотання скаржника про розгляд його скарги без його участі, задоволено ухвалою слідчого судді, занесеною до журналу судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, пояснивши, що постанови виносилися не безпосередньо по розгляду клопотання скаржника, на яке він посилається у скарзі, зауважила, що дане кримінальне провадження надійшло з м. Одеса на підставі постанови про визначення територіальної підслідності від 22.10.2015р. старшого прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси, а відповідно до ст.218 КПК України, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали у провадженні за скаргою, приходжу до наступного висновку з такого.

Скаржник звернувся до Чернігівської місцевої прокуратури із клопотанням від 11.12.2015р. у кримінальному провадженні № 0004626 від 02.06.2014р. за ч.3 ст.190 КК України, у якому просив визначити місце проведення досудового розслідування м. Одеса, Приморський район.

Постановою про зміну територіальної підслідності прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 16 лютого 2016р. було визначено, що кримінальне провадження № 0004626 підслідне Приморському ВП ГУНП в м. Одеса.

Постановою про скасування постанови про зміну територіальної підслідності від 25 лютого 2016р. заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 скасував вище вказану постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про зміну територіальної підслідності у кримінальному провадженні № 0004626 від 02.06.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та визначив територіальну підслідність за СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

В обгрунтування оскаржуваної постанови зазначено, що під час вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим СВ ЧВП в Чернігівській області досудове розслідування проведено не в повному обсязі, на території м. Чернігова не виконані всі можливі слідчі (процесуальні) дії, в тому числі до матеріалів провадження не долучено документи, що підтверджують закупівлю, отримання сертифікатів та відповідних дозволів на лісоматеріал, які згідно договорів мають надаватися покупцю при отриманні товару, крім того, вбачається необхідність проведення додаткового допиту ОСОБА_6 з метою підтвердження факту виконання ним умов договору поставки лісоматеріалів. Як слідує із змісту копії оскаржуваної постанови, така постанова виносилася не за результатами розгляду клопотання скаржника від 11.12.2015р., на яке він посилався у скарзі.

11 квітня 2016 року за твердженням скаржника ним поштою було отримано лист керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 07.04.2016р. № 3293-вих16 до якого були додані копії постанов прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 16.02.2016р. та заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 25.02.2016р. Вважаючи рішення прокурора ОСОБА_5 від 25.02.2016р. невмотивованим, необгрутованим та незаконним, та таким, що суперечить вимогам ст.ст. 36, 110, 111, 112, 218, 220 КПК України, скаржник звернувся із даною скаргою.

Вважаючи оскаржуване рішення прокурора прийнятим за його клопотанням від 11.12.2015р., скаржник посилається на порушення вимог ст. 220 КПК України в частині строків при направленні йому вказаного рішення, вважає лист керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 07.04.2016р. не процесуальним документом та не процесуальною дією, тобто що він не повідомлений належним чином в письмовому вигляді про результати розгляду клопотання від 11.12.2015р. у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, а також вважає, що постанова прокурора від 16.02.2016р. була скасована незаконно, так як вона є законною та обґрунтованою. Скаржник також вважає, що оскаржувана постанова від 25.02.2016р. була винесена прокурором, коли матеріали кримінального провадженя знаходилися поза Чернігівською місцевої прокуратурою, посилаючись на листи заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 12.12.2015р. № 1745-вих16 та від 16.02.2016 № 1731-вих16, копії яких до скарги не додані, оскільки було скеровано до прокуратури Чернігівської області, і з 16.02.2016р. прокурори Чернігівської місцевої прокуратури не здійснювали процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні. Окрім того, прокурор ОСОБА_5 за твердженням скаржника не входив до кола процесуальних керівників у кримінальному провадженні і не мав визначати підслідність за СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області. Крім вказаного скаржник також посилається на порушення при винесенні оскаржуваної постанови прокурора від 25.02.2016р. положень ч.5 ст. 110 КПК України так як постанова не містить відомості про обставини, які є підставами для її прийняття.

Як вбачається із вказаних вище постанов від 16.02.2016р. та від 25.02.2016р., до СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області з СВ Приморського РВ ОМУГУ МВС України в Одеській області для проведення досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження № 0004626 від 02.06.2014р., розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за фактом шахрайських дій невстановлених осіб, які за допомогою укладання договорів поставки заволоділи коштами ПП «АПК «Зелений лан».

Як підтверджено прокурором в судовому засіданні, постановою прокуратури Приморського району м. Одеси від 22 жовтня 2015р. було визначено підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0004626 від 02.06.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України за СВ Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області, і дане кримінальне провадження надійшло до м. Чернігова.

Відповідно до ч.6 ст.36 КПК України, заступники, зокрема, прокурорів міст при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необгрунтовані постанови слідчих та підпорядкованих прокурорів у межах строків досудового розслідування, передбачених ст.219 КПК України.

При цьому, рішення прокурора, відповідно до ч.3 ст. 110 КПК України, приймається у формі постанови та має відповідати вимогам ч.5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається зі скарги, вона подана в порядку ст. 303-307 КПК України. Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, у кримінальному провадженні наявний спір про підслідність даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 218 КПК України, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Отже, вирішення такого спору положеннями КПК України безпосередньо не віднесено до повноважень слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1