АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 22 вересня 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тальне, Черкаської області, громадянин України, працює на посаді слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 години 54 хвилин 29 жовтня 2016 року, з визначенням застави в розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що становить 55 120 гривень у національній грошовій одиниці України.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, наявність обґрунтованої підозри, характер та обставини вчиненого злочину, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити докази, долучені до клопотання слідчого на підтвердження обґрунтованості підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, невмотивованою та такою, що постановлена всупереч вимогам як Конституції України і Кримінального процесуального кодексу України, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Так, сторона захисту зазначає, що судовий розгляд клопотання був неповним та формальним, без дослідження обставин, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а висновки слідчого судді про необхідність задоволення вказаного клопотання не відповідали фактичним обставинам кримінального провадження, які встановлено в судовому засіданні, у тому числі і за результатами вивчення матеріалів, якими сторона обвинувачення доводила обґрунтованість підозри та необхідність застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Також, автор апеляційної скарги стверджує, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про наявність зазначених у клопотанні ризиків в розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 178 КПК України не врахував вік підозрюваного, відсутність у нього судимостей, міцність соціальних зв`язків наявність постійного місця проживання, його репутацію позитивні характеристики з місця реєстрації та навчання, наявність вищої освіти та постійного місця роботи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційні вимоги, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості якого 09 серпня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000752, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

31 серпня 2016 року о 18 год. 54 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

02 вересня 2016 року слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року вищевказане клопотання слідчого задоволено, та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що становить 55 120 гривень у національній грошовій одиниці України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами судового провадження.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що становить 55 120 гривень.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовується застава, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до оскаржуваної ухвали, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про ймовірність вчинення підозрюваним ОСОБА_6 злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, а тому прийшов до правильного висновку щодо відсутності достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Враховуючи наведе, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту з цього приводу є голослівними.

Що стосується доводів автора апеляційної скарги з приводу не врахування слідчим суддею віку підозрюваного, відсутність у нього судимостей, міцність соціальних зв`язків наявність постійного місця проживання, його репутацію позитивні характеристики з місця реєстрації та навчання, наявність вищої освіти та постійного місця роботи, то вони є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони були відомі слідчому судді та враховані при прийнятті рішення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 години 54 хвилин 29 жовтня 2016 року, з визначенням застави в розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що становить 55 120 гривень у національній грошовій одиниці України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3151/2016 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1