Провадження № 1-кп/742/179/16
Єдиний унікальний № 742/2543/16-к
ВИРОК
іменем України
10 жовтня 2016 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження № 0001214 по обвинуваченню ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.289, ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
18.06.2016 року, в обідній час, точного часу в ході досудового розслідуванням не встановлено, відпочиваючи в гаражі № НОМЕР_1 розташованому в автокооперативі «Чайка» по вул. Щорса в м.Прилуки, поблизу якого знаходився автомобіль марки ВАЗ 21154 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить його знайомому гр. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без дозволу останнього, не маючи при цьому права та дозволу щодо розпорядження майном, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою поїздки на ньому без мети викрадення, незаконно заволодів автомобілем, який в подальшому того ж дня пошкодив під час дорожньо транспортної пригоди, чим спричинив збитки потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 069/16 від 14.07.2016 року в сумі 65224,66 грн.

В подальшому того ж дня близько 15 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21154 реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись проїзною частиною вул. Київська в м.Прилуки в напрямку с.Єгорівка Прилуцького району, неподалік буд. 469 по вул. Київська, порушив вимоги п.п. б п. 2.3., п.п. а п. 2.9, п. 12.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, з`їхав на ліве відносно напрямку свого руху узбіччя де зіткнулася з металевими дорожніми огородженнями після чого виїхав в кювет.

Під час дорожньо транспортної пригоди, пасажир автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих уламкових переломів тіл ІІ та ІІІ плюснових кісток правої стопи зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 306 від 19.07.2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобом та ч.1 ст.286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

10 жовтня 2016 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Як вбачається з даної угоди потерпілий ОСОБА_6 отримав від обвинуваченого ОСОБА_4 грошові кошти в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 30000 грн., претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, пробачає йому злочин, вчинений відносно нього, а обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, а також визнає всі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені в повідомленні про підозру.

Потерпілий ОСОБА_7 від отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень на даний час повністю одужав. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст..286 ч.1 КК України ОСОБА_4 йому матеріальної(майнової) та /чи моральної шкоди не було заподіяно. Жодних претензій з даного приводу до ОСОБА_4 він не має та в подальшому мати не буде.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 має понести за вчинені ним кримінальні правопорушення, а саме: за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ч.1 ст.70 КК Україниза сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. З огляду на особисті дані ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують його покарання, сторони погоджуються, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього положень ст.ст.75,76 КК України та погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Обвинуваченим надана згода на призначення узгодженої сторонами угоди, виду та розміру покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, а також невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, а також у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні при вирішенні питання про затвердження даної мирової угоди поклався на розсуд суду.

Обвинувачений в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та потерпілими, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289 та ч.1 ст.286 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування щодо нього узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Відповідно до ст.12 КК України злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, є злочинами середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілими, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом також з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення між ними та обвинуваченим, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Враховуючи викладене та те, що умови угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні той факт, що ОСОБА_4 своїми незаконними умисними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

В матеріалах кримінального провадження мається позовна заява потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування йому заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 65224 грн.66 коп. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Однак, в ході судового розгляду потерпілий із обвинуваченим остаточно узгодили розмір заподіяної шкоди, яку обвинуваченим було відшкодовано у добровільному порядку, а потерпілим подано письмову про закрити провадження у зв`язку з відмовою від позову .
В даній ситуації, відповідно до вимог ст. 128 ч.5 КПК України суд має керуватися вимогами п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.
Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити у кримінальному провадженні №0001214 угоду про примирення від 10 жовтня 2016 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286, ч.1 ст.289 КК України, за якими призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 10 жовтня 2016 року:

- за ч.1 ст.286 КК України у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;

- за ч.1 ст.289 КК України у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляючи їх про зміну місця проживання, не виїздити без їх дозволу за межі України.
Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування 71674 грн.66 коп. в рахунок заподіяної шкоди закрити у зв`язку їз відмовою потерпілого від позову і прийняття судом такої відмови.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки ВАЗ 21154, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити у законному володінні , користуванні та розпорядженні ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно вручити засудженому, потерпілому, прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя