Єдиний унікальний номер № 285/4379/15-к
Провадження № 1-кп/0285/108/16
В И Р О К
01 березня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
17 жовтня 2015 року, в період часу з 07 год. 30 хв. до 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , побачив, що в шафі у спальній кімнаті вказаної квартири знаходиться пальто темно-синього кольору, яке вирішив таємно викрасти. Здійснюючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до зазначеної шафи, в якій знаходилося пальто та пересвідчився, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав вищевказане пальто темно-синього кольору, що належить ОСОБА_5 , вартістю 1200 грн., внаслідок чого заподіяв останній матеріальної шкоди на вказану суму. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, в період часу з 20 години 00 хвилин 27.11.2015 року до близько 18 години 00 хвилин 28.11.2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , побачивши в одній з кімнат квартири електрочайник марки «Маестро», два крісла та два дерев`яних стільці, які вирішив повторно таємно викрасти. Здійснюючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зайшов до зазначеної кімнати в якій знаходилися електрочайник марки «Маестро», два крісла, два дерев`яних стільця та пересвідчився, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав з вищевказаної кімнати електрочайник марки «Маестро», вартістю 330 грн., два крісла, вартістю 300 грн., та два дерев`яні стільці, вартістю 200 грн., що належать ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 830 грн. Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному. Пояснив, що був п`яний, викрав пальто, продав його знайомому за 350 гривень, на ці гроші купив горілки. Потім ще викрав два стільці, два крісла та чайник, які також пропив.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим розлучилася у червні 2014 року, разом проживали 14 років. ОСОБА_4 пиячить 3 роки, все виносить з дому. З обвинуваченим мають спільну доньку 14 років. Проживають в одному будинку, майно з обвинуваченим не ділили. Пальто купила за два тижні до крадіжки, викрадені меблі належать матері потерпілої, викрадений чайник куплений на гроші потерпілої. При призначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов не заявляла.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) потерпілої ОСОБА_5 , вчиненого повторно, кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Обвинувачений раніше несудимий, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, потерпіла не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: