Провадження 1-кс/127/6332/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), а саме: договору товарного кредиту № ДТК-01 від 13.01.2010 по поставці зернових культур укладеного між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
22.08.2016, слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що у слідчого в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 відносно службових осіб ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 219, ч. 2 ст. 364-1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що заступник генерального директора ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб 26 суб`єктів господарювання, достовірно знаючи про відсутність у ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » господарської необхідності у закупівлі крупки зерна пшениці та кукурудзи, а також про припинення у грудні 2010 року співпраці ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з Немирівським спиртовим заводом на умовах договору товарного кредиту № ДТК-01 від 13.01.2010 по поставці зернових культур, у період з 27.10.2011 по 23.01.2013, укладала договори із суб`єктами господарської діяльності на придбання крупки зерна та кукурудзи без реального настання наслідків, обумовлених договорами, та у подальшому, без включення сум платежів до Інтегрованої системи менеджменту «Порядок підготовки та узгодження документів на оплату» ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 05.08.2011, у період з 27.10.2011 по 23.01.2013 надавала вказівки головному бухгалтеру ОСОБА_6 та бухгалтеру з руху грошових коштів підприємства ОСОБА_7 , які не були обізнані із злочинними намірами ОСОБА_5 , про перерахування на підставі рахунків-фактур грошових коштів на користь 26 суб`єктів господарювання загальною сумою 88 638 000 грн. в якості передоплати (авансового платежу) за нібито закупівлю ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » крупки зерна пшениці та кукурудзи.

Враховуючи викладене, з метою повного всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу та проведення вилучення договору товарного кредиту № ДТК-01 від 13.01.2010 по поставці зернових культур укладеного між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », додаткових угод до договору, інших документів по виконанню вказаного договору (накладних, актів звірки взаєморозрахунків), службової переписки між підприємствами щодо виконання та розірвання вказаного договору.

Вказані документи є в силу ст. 98 КПК України речовими доказами вчинення злочину, так як на них містяться підписи виконанні заступником генерального директора ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 (які підлягають дослідженню шляхом проведення почеркознавчої експертизи) та вони містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Єдиним можливим способом отримати речові докази вчинення злочину та довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є отримання тимчасового доступу до них та здійснення їх вилучення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, ст. ст. 159-164 КПК України, тому слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Представник Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Всупереч наведених норм дане клопотання не містить ні чіткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким воно подається, достатнього для здійснення слідчим суддею у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ні обґрунтування значення документів, які нібито, без жодного на те доказу, перебувають у володінні Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), а також неможливості іншим способам довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Крім того, відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів, тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, вилучення оригіналів документів, можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 , неналежним чином оформив подане клопотання та не довів підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), а саме: договору товарного кредиту № ДТК-01 від 13.01.2010 по поставці зернових культур укладеного між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя