Справа № 1-кс/593/77/2016
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" липня 2016 р. м. Бережани

Слідчий суддя Бережанського районного суду ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

представника скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах скаргу ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України на не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, посилаючись на те, що 21 липня 2015 року він подав до Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області заяву про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якої просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування у визначеному кримінальним процесуальним законодавством порядку з приводувчинення стосовно нього ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Зобов`язати органи досудового слідства під час досудового слідства з`ясувати всі фактичні обставини скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення та притягнути його до кримінальної відповідальності у визначеному законом порядку. Однак відомості про кримінальне правопорушення вказане ним у заяві, в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесені не були і розслідування не проводилось.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали скаргу з мотивів наведених у скарзі і пояснили, що не зважаючи на подання ОСОБА_4 заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якій він, зокрема, підтверджує, що він попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, повідомлення в заяві відомих йому обставин вчинення кримінального правопорушення, відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. А вказана заява, як йому стало відомо пізніше була розглянута як звернення громадян згідно із Законом України «Про звернення громадян».

Прокурор проти задоволення скарги заперечив посилаючись на те, що скаржник звернувся до Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення не 21 липня 2015 року, як стверджує останній у скарзі, а 23 вересня 2015 року. В той же час у поданій заяві ОСОБА_4 повідомляє про вчинене щодо нього 22 вересня 2012 року щодо нього кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.125 КК України, яке відповідно до п.1 ч.1 ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення. Ст. 478 КПК України встановлено, що потерпілий має право подати заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певного кримінального правопорушення. Скаржником такий строк було пропущено, а тому відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою підставно не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши пояснення скаржника та його представника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали по розгляду заяви ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Ст. 214 КПК України встановлено загальні положення досудового розслідування відповідно до якої досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 477 КПК України до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення віднесено провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.

Згідно з ч.4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Ст. 478 КПК України встановлено, особливості початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, відповідно до якої потерпілий має право подати до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяву про вчинення кримінального правопорушення протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певного кримінального правопорушення.

Згідно з п.10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином кримінальне провадження, а відповідно і досудове розслідування у формі приватного обвинувачення не може бути розпочато після закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено міру покарання у виді обмеження волі.

Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності встановлено ч.1 ст. 49 КК України, якою встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення останній повідомляє, що кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України, щодо нього було вчинено 22 вересня 2012 року близько 23 год. 30 хв. відомостей про інший час чинення щодо нього злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України ОСОБА_4 не наводить. Вказана заява датована заявником 21.07.2015 року, однак до Козівського РВ УМВСУ в Тернопільській області, згідно реєстрації вхідної кореспонденції, була подана 23.09.2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.4 КК України часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Таким чином заяву про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 , згідно реєстраційних даних Козівського РВ УМВСУ в Тернопільській області, подано до Козівського РВ УМВСУ в Тернопільській області після закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України, щодо злочинів вчинених 22.09.2012 року, оскільки станом на 23.09.2015 року від 22.09.2012 року пройшло 3 (три) роки і 1 (один) день.

Твердження скаржника у поданій слідчому судді скарзі про подачу заяви про вчинене кримінальне правопорушення до Козівського РВ УМВСУ в Тернопільській області 21 липня 2015 року, суд розцінює як голослівне, скільки таке твердження не підтверджено жодними доказами.

Зважаючи на системний аналіз вказаних норм Кримінального процесуального кодексу України та наявні в справі дані, станом на 23 вересня 2015 року - час подачі ОСОБА_4 заяви про вчинене близько 23 год. 30 хв. 22 вересня 2012 року ОСОБА_6 кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України, - у слідчого не було, виходячи з ст. 478 КПК України, підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення у формі приватного обвинувачення, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 49, 125 Кримінального кодексу України, ст.ст. 3, 26, 214, 303, 309, 477, 478 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України на не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя