печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону молодший радник юстиції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
ВСТАНОВИВ:
23.05.2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону молодший радник юстиції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086 від 24.03.2016, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 410 КК України.

Досудовим слідством встановлено що, громадянин ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з метою збуту вказаних боєприпасів, без передбаченого законом дозволу на їх придбання, носіння, зберігання та збут, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, у період з 21.04.2016 по 20.05.2016, отримав від громадянина ОСОБА_6 грошові кошти загальною на загальну суму 30 200 гривень за збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

21.04.2016 приблизно о 14 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_6 за домовленістю з громадянином ОСОБА_7 прибув на вказане останнім місце, а саме на автомобільну стоянку, яка розташована по АДРЕСА_1 . Після цього вони направились в с. Новов`язівка, Юр`ївського району, Дніпропетровської області з метою забрати громадянина ОСОБА_4 . Приблизно о 15 год. 30 хв. прибувши до с. Новов`язівка та зупинившись на вулиці Южній, 108, у автомобіль сів ОСОБА_4 та повідомив, що потрібно їхати до м. Новомосковськ. Прибувши о 16 год. 30 хв. до перехрестя вулиць Радянської та Сучкова в м. Новомосковськ ОСОБА_4 вийшов з автомобіля. Через 15 хв. він повернувся і повідомив, що необхідно їхати до с. Вільне, яке розташоване неподалік. Приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прибули до с. Вільне і проїхали повз приватні будівлі до лісосмуги, де ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1200 грн. Отримавши грошові кошти ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 4 предмети схожі на засоби ураження військового зразка.

Надалі, 22.04.2016 гр. ОСОБА_6 за домовленістю з громадянином ОСОБА_4 прибув на вказане останнім місце, а саме магазин «Продукти», який розташований на вул. Дніпровській у м. Павлоград Дніпропетровської області, де останній сів до автомобіля ОСОБА_6 та повідомив, що їм потрібно їхати до м. Новомосковськ. Приблизно

о 10 год. 50 хв. вони прибули на АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 23000 грн. після чого ОСОБА_4 вийшов з автомобіля і сказав чекати його.

Приблизно через 15 хв. ОСОБА_4 повернувся до автомобіля і передав ОСОБА_6 предмет схожий на пістолет Макарова.

Того ж дня, приблизно о 11 год. 45 хв., ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 направились до с. Орловщина. Приїхавши на місце, через КПП вони проїхали на територію військового полігону військового містечка розташованого на території с. Черкаське. Приблизно о 12 год. 15 хв. до них під`їхав невідомий автомобіль зеленого кольору. З автомобіля вийшов невідомий чоловік. ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та підійшов до останнього. Після розмови, яка тривала приблизно 15 хвилин ОСОБА_4 повернувся до автомобіля ОСОБА_6 та сказав виїжджати з с. Черкаське і прямувати до с. Орловщина.

Приблизно о 13 год. 00 хв. вони прибули на площу біля церкви вказаного населеного пункту. Там, за попередньою домовленістю ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 грн. Вказані грошові кошти були призначені для купівлі гранат РГД-5 та запалів до них у кількості 7 штук. Близько 13 год. 30 хв. до автомобіля в якому знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_4 під`їхав вищевказаний невідомий автомобіль. ОСОБА_4 пересів до нього в автомобіль попередньо сказавши ОСОБА_6 чекати його. Автомобіль з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 попрямував в напрямку іподрому. Приблизно о 13 год. 40 хв. ОСОБА_4 повернувся і пересів в автомобіль ОСОБА_6 . В руках він тримав поліетиленовий згорток. Та повідомив, що гранати які замовляли при ньому і передав їх ОСОБА_6 .

Також, 20.05.2016 року громадянин ОСОБА_6 зустрівся разом з громадянином ОСОБА_4 та на автомобілі марки BMW X5 ОСОБА_6 біля 16 год. 00 хв. приїхали за адресою: АДРЕСА_3 та з вказаного будинку громадянин ОСОБА_4 виніс у пакеті гранати Ф-1 у кількості 3 штуки та запали УЗРГМ до них.

Відповідно до висновку вибухо-технічної експертизи № 360/6-229/5 від 05.05.2016 встановлено, що зазначені предмети представляють собою наступальні та оборонні осколочні гранати дистанційної дії, які відносяться до вибухових пристроїв (бойових припасів), а саме: вісім гранат РГД-5, три гранати Ф-1 та 11 уніфікованих запали ручних гранат УЗРГМ-2 та УЗГРМ.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 470 від 04.05.2016 встановлено, що зазначені предмети є вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом Макарова калібру 9,18 мм. Патрони у кількості шести штук є боєприпасами до нарізної коротко ствольної вогнепальної зброї пістолетними патронами 9,18 мм., які придатні до стрільби.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

21.05.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у вчиненні носіння, зберігання, придбання та збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та вказав, що є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних матеріалах даних, з протоколів допиту свідків, огляду документів, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, особу підозрюваного, який на утриманні має цивільну дружину ОСОБА_9 та її малолітнього сина, доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, не дають достатніх підстав слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Окрім цього, обираючи відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї такі обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону молодший радник юстиції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому у період доби з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Зобов`язати ОСОБА_4 року народження негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 року народження, здати на зберігання слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_4 наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити до 23.07.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 27.05.2016 року о 15.20 год..
Слідчий суддя ОСОБА_1