Справа № 461/6906/16-к
іменем України
18 листопада 2016 рокум.Львів
Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про арешт квартири, -
в с т а н о в и в:
скаржник ОСОБА_3 , заінтересована особа: Галицький відділ Державної виконавчої служби м.Львова, Львівська місцева прокуратура №1 звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру по АДРЕСА_1 від 30.08.2001 р.; Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_4 від 30.08.2001 р. про арешт майна ОСОБА_5 , в тому числі квартири по АДРЕСА_1 та оголошення заборони його відчуження.
В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що з 1986 року вона є співвласником квартири по АДРЕСА_1 , інший співвласник її чоловік ОСОБА_5 , 1932 року народження, який помер у 2016 році. При оформленні спадщини на ? частину квартири, а саме виробляючи довідку-характеристику на квартиру в БТІ, скаржнику стало відомо, що 30.08.2001 р. державний виконавець ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_4 винесла постанову про накладення арешту на все майно, що належить покійному ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_2 .
Скаржник, стверджує, що вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки згідно листа Галицького районного суду м.Львова від 05.10.2016 р. жодних кримінальних справ відносно ОСОБА_5 , 1932 року народження не розглядалося, а тому не має підстав у накладення арешту на нерухоме майно.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала, надала пояснення аналогічні до неї, просила суд таку задоволити.
Представник заінтересованої особи Галицького відділу Державної виконавчої служби м.Львова та прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 у судове засідання не з`явилися хоча належним чином були повідомленні про час, дату та місце судового розгляду, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , вивчивши подану скаргу, суд доходить наступного висновку.
Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 12.11.1996 р., квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . /а.с.5/.
Як вбачається із наявного в матеріалах справи заповіту від 22.03.2004 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_2 , а також комору в підвалі заповів ОСОБА_3 .
Як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за №1299. /а.с.8/.
Отже, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на ? частки вищевказаної квартири, яку ОСОБА_3 має намір прийняти. Однак, у неї виникли труднощі в оформлення спадщини, оскільки 30.08.2001 року державним виконавцем Галицького районного управління юстиції ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 17.04.2001 року Галицьким районним судом м.Львова винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_5 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 . /а.с.3/.
Однак, як вбачається із листа в.о. голови Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_6 №1/3-кк/16вих від 05.10.2016 р. в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» відсутня інформація щодо розгляду кримінальних справ відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Про те, у судовому засідання було оглянуто матеріали кримінальної справи №1-393/01 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 за ст.81 ч.2, ст.89 ч.1 КК України.
Як вбачається із матеріалів вказаної кримінального справи, вироком Галицького районного суду м.Львова від 09.04.2001 р., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 засуджено до 2-х років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.
Однак, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на майно якого накладено арешт різні особи.
Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України (в редакції 1960 р.) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.
Відтак, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не був обвинуваченим або цивільним відповідачем в межах кримінальної справи, а тому суд не вбачає підстав у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно ст.41 Конституції України кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Відтак, суд доходить висновку, що постанова державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_4 від 30.08.2001 р. про арешт майна ОСОБА_5 , в тому числі квартири по АДРЕСА_1 та оголошення заборони його відчуження є неправомірною, а дії державного виконавця незаконними, оскільки будь-якого рішення щодо конфіскації всього особистого майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі на квартиру АДРЕСА_2 не існує.
Водночас, враховую те, що ОСОБА_3 , як власник ? частини вищевказаної квартири, а також як спадкоємиця іншої ? частини квартири, безпідставно позбавлена права на розпорядження такою, оскільки існує заборона на її відчуження, а тому суд приходжу до висновку, про скасування постанову державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_4 від 30.08.2001 р. про арешт майна ОСОБА_5 , в тому числі квартири по АДРЕСА_1 та оголошення заборони його відчуження.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.126 КПК України (в редакції 1960 р.), суд, -
Заяву ОСОБА_3 - задоволити.
Визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру по АДРЕСА_1 від 30.08.2001 р.
Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_4 від 30.08.2001 р. про арешт майна ОСОБА_5 , в тому числі квартири по АДРЕСА_1 та оголошення заборони його відчуження.
На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області на протязі семи діб, через районний суд.
Головуючий суддя ОСОБА_1