Номер справи 703/4831/15-к
УХВАЛА
про застосування міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
26 серпня 2015 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; слідчого ОСОБА_4 ; та підозрюваного ОСОБА_5
розглянув у судовому засіданні в залі суду м. Сміла клопотання слідчого СВ Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 , що подане в межах кримінального провадження № 0000183, відомості про яке внесені до ЄРДР 9 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, погоджене з прокурором Смілянської міжрайонної прокуратури про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла, що зареєстрований АДРЕСА_1 , а жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого останній раз 29 травня 2009 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, покарання відбув повністю. , -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 посилаючись на те, що він 5 лютого 2015 року, близько 12 год., умисно, таємно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , викрав золоту обручку вагою 5,21 г, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2725 грн.
1 липня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України.
Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому прийнято рішення про не проведення фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, та пояснили, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, крім того з огляду на існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості уникнення підозрюваного від слідства та суду, а також те, що він вчинив злочин маючи не зняту та не погашену судимість, вважають будь-який інший запобіжний захід недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому вони враховують тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, його вік та стан здоров`я, який дозволяє його утримувати в місцях позбавлення волі, також врахували соціальний статус підозрюваного, який хоча і має зареєстроване місце проживання проте за тією адресою не проживає, згідно пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , офіційно не працевлаштований.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначивши що в прокурора та слідства не має достатніх підстав, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зауважив, що має постійне місце проживання в будинку своєї сестри, за адресою АДРЕСА_2 , де живе разом з громадянською дружиною та малолітньою дочкою. Постійно підробляє, та заробляє кошти що необхідні для лікування дитини. Повісток про явку до слідчого не отримував, та як тільки йому повідомили про необхідність з`явитись, він сам прийшов. Наполягав, що не має жодного наміру никати від слідства та суду, на даний час повністю розрахувався з потерпілою. Просив, в разі обрання судом міри запобіжного заходу - обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Аналізуючи пояснення слідчого і прокурора щодо наявних ризиків, матеріали долучені до клопотання, матеріали кримінального провадження, а саме відсутність обґрунтованих і підтверджених матеріалами провадження відомостей про вручення підозрюваному повісток, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження про існування ризику переховування є непідтвердженими та передчасними.
Так, слідчий суддя звертає увагу на те, що в клопотанні слідчого, погодженого прокурором, ставиться питання про застосування найсуворішого запобіжного заходу тримання під варто. Пунктом 3 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років позбавлення волі, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 вказаного кодексу, буду доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Дані підстави ані слідчим, ані прокурором не доведені.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст. ст. 177 - 178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, а саме: що підозрюваний має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, а саме має на утриманні малолітню дитину. Крім того, підозрюваний зобов`язався являтись на виклики до слідчого та суду.
Враховуючи, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України, суд вважає за можливе, у відповідності до ст.179 КПК України, не застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід в виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід в виді домашнього арешту, і обрання такого запобіжного заходу є законним та справедливим.
А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 179,181,193,196 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовільнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а проживаючого АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і покласти на нього такі обов`язки:
- не відлучатись з місця свого постійного проживання по АДРЕСА_2 в період часу з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати за першою вимогою до слідчого СВ Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.
ОСОБА_5 роз`яснено, що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та діє протягом 2 місяців з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1