27.05.2016 Справа 522/9526/16-К
У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, одруженого, працюючого старшим інспектором - чергового Хаджибеївського ВП Суворовського ВП у м. Одеси ГУ НП в Одеській області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, за наступних обставин:
Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07.11.2015 № 136 капітан поліції ОСОБА_7 призначений на посаду інспектора-чергового Хаджибеївського ВП Суворовського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області.
У своїй діяльності ОСОБА_7 керується Конституцією України, Кримінальним і Кримінальним процесуальним кодексами України, Законами України «Про поліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність» іншими законодавчими актами України, нормативно-правовими актами Національної поліції України та ГУ НП в Одеській області.
Однак, нехтуючи взятими на себе обов`язками працівника правоохоронного органу, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, замість попередження злочину ОСОБА_7 сам скоїв умисне кримінально-каране діяння за наступних обставин.
Так, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 стало відомо про те, шо фізичні особи-підприємці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ТОВ «Гленкор-Юг» під час здійснення підприємницької діяльності можливо порушують діюче податкове законодавство України, у зв`язку з чим у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння майном вказаних суб`єктів підприємницької діяльності шляхом обману та підбурювання останніх замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.
При цьому, відповідно до інформації ГУ ДФС в Одеській області від 27.05.2016 року вказаний лист до ТОВ «Гленкор-Юг» не направлявся, проведення перевірок не планувалось, а грошові кошти одержані від фізичних осіб- підприємців та представника ТОВ «Гленкор-Юг» передавати будь-кому в якості неправомірної вигоди не збирався, оскільки мав намір особисто заволодіти ними шляхом обману.
Вранці 17.05.2016, ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_16 , розташованого на території, яку орендує ТОВ «Гленкор-Юг» за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 32-Б повідомив останньому, що неправомірну вигоду необхідно перерахувати на банківський рахунок, якій відкритий на його батька Вовка 1.1, за номер банківської картки № НОМЕР_1 ПрАТ «ПриватБанк».
Виконуючи вимоги ОСОБА_7 щодо перерахування у якості неправомірної вигоди 5000 грн. з кожного маршрутного транспортного засобу, які належать та використовуються фізичними особа-підприємцям та представника ТОВ «Гленкор-Юг» ОСОБА_16 були перераховані грошові кошти ОСОБА_17 18.05.2016, ОСОБА_8 20.05.2016 та ОСОБА_16
26 травня 2016 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.
27 травня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.
В той же день, тобто 27 травня 2016 року слідчий ОСОБА_19 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що він, ОСОБА_7 після повідомлення йому про підозру у вчинені тяжкого злочину, знаючи про ступінь тяжкості міри покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілих кримінального правопорушення, перешкоджати ходу розслідувані кримінального провадження іншим чином, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування, більш м`яких запобіжних заходів, так як ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу та обізнаний про методи роботи правоохоронних органів.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник вказав, що висунута підозра є необґрунтованою, його підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.3 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі від 4 до 8 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілих кримінального правопорушення, перешкоджати ходу розслідування кримінального провадження іншим чином.
Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілих кримінального правопорушення, перешкоджати ходу розслідувані кримінального провадження іншим чином.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, суд вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що складає 110240 гривень, яку дозволити внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області /ТУ ДСА України в Одеській області/, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
При внесені застави, покласти на ОСОБА_7 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із Одеської області та м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Роз`яснити ОСОБА_7 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з 27 травня 2016 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
Копію ухвали отримав : __________________________________