Справа № 369/8363/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/464/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 21.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 12 листопада 2016 року.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що хоча підозра про вчинення ОСОБА_7 злочину є обґрунтованою, але при цьому слідчим та прокурором не наведено доказів, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом. Також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів; у разі визначення альтернативи застави, визначити її суму у розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 116000 грн., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку апелянта, слідчим суддею не взято до уваги, що серед доказів, якими обґрунтовується підозра є покази свідків, які проживають в м. Києві та Київській області, що в свою чергу доводить наявність ризику у виді спроб підозрюваного ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків. Крім цього, ОСОБА_7 відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України, що свідчить про його небажання співпрацювати з органами досудового розслідування.

Вислухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів розгляду клопотання, слідчий мотивує його обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та наявністю, на думку слідчого, ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим. Крім того, слідчим не надано достатніх підстав та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підстави і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення щодо клопотання слідчого наведені в ухвалі суду, з якими колегія суддів погоджується.

Наведені в апеляційній скарзі ризики, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які на думку прокурора дають підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження в суді першої інстанції та не встановлено їх наявності також під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий:
Судді: