Справа № 399/311/15-к
Провадження № 1-кп/399/3/16
ВИРОК
Іменем України
31 березня 2016 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Машівка Машівського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло та повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення за таких обставин.

2 грудня 2014 року в першій половині дня обвинувачений ОСОБА_4 з метою крадіжки майна належного ОСОБА_5 , маючи ключі від вхідних дверей, відчинив замикаючий пристрій, проник до квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_5 , звідки таємно викрав належний останній золотий ланцюжок 585 проби загальною вагою 14, 23 грами, вартістю 11974 гривень, після чого, з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на свій власний розсуд.

Він же, 14 червня 2015 року близько 8 години 00 хвилин шляхом пошкодження замикаючого пристрою на вхідних дверях господарчої будівлі, проник до приміщення господарчого призначення, розташованого на території двору по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 , звідки повторно, таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед «Салют», вартістю 1817 гривень, після чого, з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на свій власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину не визнав та показав, що 02.12.2014 року він, попередньо домовившись з ОСОБА_5 , приїхав до неї на роботу магазин, що знаходиться за адресою: 50 років Жовтня взяв ключі від квартири, сів у власний автомобіль та поїхав за адресою: АДРЕСА_4 . Там він взяв золотий ланцюжок, після чого, закривши двері, відвіз потерпілій ключі, а сам поїхав до м. Кременчука і здав цей ланцюжок у ломбард. Також обвинувачений пояснив, що станом на 02.12.2014 року він за вищевказаною адресою проживав. Де знаходиться ланцюжок ОСОБА_4 знав, так як йому про це повідомила ОСОБА_5 .. Ланцюжок обвинувачений здав у ломбард з метою отримати кошти, які були необхідні для ремонту його автомобіля, і зробити це йому порадила ОСОБА_5 . Ключі від квартири у свого неповнолітнього сина він не брав, а брав їх у потерпілої і ланцюжок брав з її згоди. За ланцюжок ОСОБА_4 отримав кошти у сумі 4000 грн. Після цього в магазині автозапчастин придбав 2 деталі, необхідні для ремонту автомобіля. Щодо інкримінованої йому крадіжки велосипеда пояснив, що він приїхав з міста Кременчук, яке саме було число не пам`ятає. Коли обвинувачений проживав і знаходився за адресою проживання потерпілої, то мав доступ до сараю та квартири. Він взяв велосипед і поїхав на територію Онуфріївського дендропарку, де з друзями святкували якесь свято. Потім він відвіз та залишив велосипед у домоволодінні ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а по телефону повідомив сина і потерпілу, де знаходиться велосипед, і просив, щоб дитина прийшла і забрала його.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 01.12.2014 року вона разом із сином поїхала до своїх батьків. До цього, о 6 годині ранку до неї на автомобілі приїздив ОСОБА_4 і вимагав від неї гроші, але потерпіла йому відмовила, тому що в неї грошей не було. Пізніше її син поїхав на шкільному автобусі до школи, а сама вона залишилася у своїх батьків. ОСОБА_4 під примусом викликав дитину зі школи і син віддав обвинуваченому ключі. Потерпіла спочатку не помітила відсутність ланцюжка, а помітила лише через 3 дні, бо їй необхідно було одягнути його. Після цього подала заяву, а пізніше їй повідомили, де саме знаходиться її ланцюжок і що він в ломбарді. Потерпіла двічі їздила до ломбарду: за першим разом продовжила термін застави, за другим - викупила ланцюжок. З 2011 року, з січня місяця, потерпіла заборонила ОСОБА_4 заходити до її квартири, тому ключів у нього не було. Обвинувачений надіслав потерпілій смс-повідомлення, в якому вказав номер договору та адресу ломбарду, в якому заставлений ланцюжок. Коштів за ланцюжок ОСОБА_4 їй не відшкодував. Щодо крадіжки велосипеду пояснила, що о 4 чи 5 годині ранку, це було влітку, почав телефонувати ОСОБА_4 , вона в цей час перебувала в своїх батьків в селі Мар`ївка, так як батьки похилого віку вона часто їздить до них. Потім прийшло смс-повідомлення, що обвинувачений на її велосипеді їде в село Зибкове. Коли потерпіла повернулася додому до квартири, то побачила, що велосипеда, дійсно, не було. Потім, звернувшись до міліції потерпілій приблизно через тиждень його повернули. З якого приводу телефонував обвинувачений, їй не відомо, так як вона не відповіла на дзвінок. Велосипед це власність ОСОБА_5 , вона не дозволяла обвинуваченому користуватись її речами. Їй велосипед повернув слідчий ОСОБА_8 - він зателефонував потерпілій, щоб вона прийшла до міліції та забрала його.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 02.12.2014 року він зателефонував до обвинуваченого, щоб той відвіз його до м. Кременчука. Обвинувачений погодився і сказав свідку чекати на нього на вул. Гагаріна, де він раніше проживав. Прийшовши на вказане місце, свідок побачив автомобіль ОСОБА_4 , який ніяк не міг завестись і допоміг його підштовхнути. Потім ОСОБА_4 відвіз його до м. Кременчука. Через деякий час до свідка зателефонувала ОСОБА_5 і сказала, що в неї пропали золоті вироби, а що саме пропало не сказала. Також свідок пояснив, що ОСОБА_4 приїзджав на квартиру для того, щоб забрати свої речі та одяг, однак в автомобілі одягу не було, хоча можливо він поклав його у багажник. Разом із свідком та обвинуваченим в автомобілі знаходився ОСОБА_10 . Також свідок повідомив, що щось завозили, а що саме йому не відомо. Вони поїхали в напрямку цента селища, де ОСОБА_10 вийшов з автомобіля і кудись пішов, а свідок з обвинуваченим поїхали до м. Кременчук.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що у грудні місяці перед першим уроком йому зателефонував його батько ОСОБА_4 з погрозою, що коли він не дасть ключі від квартири, то буде переведений для навчання до Зибківської ЗОШ і наказав вийти до кафе «Світанок». Свідок вийшов, до нього під`їхав батько і наказав сісти до автомобіля. В автомобілі обвинувачений наказав свідку дати ключі від квартири, де він з матір`ю проживають. ОСОБА_11 дав обвинуваченому ключі, вийшов з машини і пішов до школи. Свідок з обвинуваченим перебувають в неприязних стосунках. Його мама не завжди дозволяла обвинуваченому заходити до їхнього помешкання. Свідок зателефонував матері і повідомив, що обвинувачений з погрозами вимагав у нього ключі від квартири і вона сказала їх віддати.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що вранці на подвір`ї помітив автомобіль та працівників міліції, які запитали його чи не помітив він чогось підозрілого, на що свідок сказав, що нічого не бачив, оскільки тільки-но прокинувся. ОСОБА_12 вказав, що це було на початку, чи в середині літа. Працівники міліції повідомили, що хтось зламав двері у приміщенні, належному ОСОБА_5 . Але свідок помітив, що двері були не поламані, а були відчинені. ОСОБА_5 , на момент присутності працівників міліції, свідок не бачив. Також пояснив, що він є сусідом обвинуваченого та потерпілої і знайомий з ними. Повідомив, що стосунки між ними нестабільні: то сваряться, то знову спілкуються. Свідок частенько бачив, що автомобіль обвинуваченого стояв у дворі, і на його думку вважав, що обвинувачений ночує у потерпілої. За останні півроку бачив автомобіль обвинуваченого у дворі приблизно разів п`ять.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що на початку літа до нього зателефонував слідчий і запросив його бути присутнім в якості понятого при вилученні велосипеда. Назви вулиці, на якій проводилося вилучення велосипеда, свідок не пам`ятає, але це було перед дамбою там де лісництво.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що йому запропонували бути в якості понятого при вилученні велосипеда, який був червоного кольору. Велосипед вилучали по вулиці Червоноармійській в селищі Онуфріївка. Господарка домоволодіння пояснила, що велосипед їй прикотив ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що влітку обвинувачений привіз їм жіночий велосипед червоного кольору. ОСОБА_4 сказав, що велосипед забере його син, або потерпіла. Пізніше приїхала міліція і забрала вказаний велосипед.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема показами потерпілої, свідків та документами по справі, а саме:

- заявою потерпілої ОСОБА_5 та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно яких в період часу з 01.12.2014 по 05.12.2014 року невстановлена особа, шляхом підбору ключа проникла до квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_5 , звідки таємно викрала золоті прикраси належні останній /а.с. 38, 39/;

- протоколом огляду місця події від 5 грудня 2014 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_5 /а.с. 45,46/;

- довідкою з ломбарду "Скарбниця", згідно з якою виконати ухвалу слідчого судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2014 року в частині вилучення золотого ланцюжка зданого ОСОБА_4 немає можливим, оскільки вказаний ланцюжок передано до Центрального сховища в м. Київ у зв`язку з проведенням позапланової переоцінки /а.с. 69/;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22 грудня 2014 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала викрадений у неї ланцюжок на фотознімку № 2 /а.с. 72/;

- висновком експерта з оцінки майна від 27 березня 2015 року, згідно якого вартість золотого ланцюжка довжиною 45 см., вагою 14, 23 грама 585 проби, придбаний у 2011 році, бувший у використанні складає 11974 гривні /а.с. 75, 76/;

- заявою потерпілої ОСОБА_5 та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно з якими в ніч з 13 червня 2015 року на 14 червня 2015 року невстановлена особа, шляхом пошкодження запираючого пристрою на вхідних дверях господарчого приміщення розташованого на території двору багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 проникла до вказаного приміщення звідки таємно викрала велосипед «Салют» належний останній /а.с. 160, 166/;

- протоколом огляду місця події від 14 червня 2015 року, а саме території двору та господарчого приміщення розташованого на території двору багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 , згідно з яким вхідні двері господарчого приміщення знаходяться у відкритому положенні. На вказаних дерях маються пошкодження у вигляді вирваного прибою на дерев`яних одвірках, сам навісний замок знаходиться у закритому положенні без пошкодження у справному стані. Велосипеда в приміщенні не виявилось /а.с. 169, 169/;

- протоколом огляду місця події від 14 червня 2015 року, а саме території двору домоволодіння АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_15 , в ході якого було виявлено та вилучено велосипед «Салют» /а.с. 171, 172/;

- висновком експерта з оцінки майна від 16 червня 2015 року згідно якого вартість дорослого велосипеда марки «Салют» з жіночою рамою, придбаний у 2010 році, бувшого у використанні складає 1817 гривні /а.с. 181, 182/.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого про те, що ключі від квартири йому дала сама потерпіла й дозволила взяти золотий ланцюжок, і також те, що, проживаючи з потерпілою певний час й після припинення проживання з нею однією сім`єю, мав право на частину майна, яке не було ними поділене, зокрема на використання велосипеда, яким він хотів лише покористуватись та повернути його потерпілій, оскільки дані покази не відповідають обставинам справи, показанням потерпілої ОСОБА_5 та свідків, а тому такі показання обвинуваченого суд до уваги не приймає та розцінює їх як намагання пом`якшити відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, допитані в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_11 показали, що обвинувачений під тиском змусив свідка ОСОБА_11 віддати йому ключі від квартири, а потерпіла згоди на те, щоб ОСОБА_4 взяв ланцюжок та розпорядився ним на власний розсуд не давала й виявила крадіжку не відразу, а через декілька днів.

Покази свідка ОСОБА_12 про те, що автомобіль обвинуваченого стояв у дворі, і на його думку вважав, що обвинувачений ночує у потерпілої, й останні півроку бачив автомобіль обвинуваченого у дворі приблизно разів п`ять, не свідчать про те, що обвинувачений постійно проживав в квартирі разом з потерпілою та мав право вільно розпоряджатись належним їй майном.

Докази досліджені в судовому засіданні у сукупності не викликають сумніву, є достовірними, належними, об`єктивними та допустимими, не суперечать один одному, та повністю узгоджуються між собою, а тому суд прийшов до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України а саме - таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло та повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, що підтверджується характеристиками, на обліку у лікаря наркологата та лікаря психіатра не перебуває, працездатний, не одружений, не працюючий, раніше не судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставину, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушенн, дані про особу обвинуваченого, обставину, що помякшує, і відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, що не пов`язане з реальним позбавленням волі, а застосувати до нього ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, поклавши на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки. Суд вважає, що даний вид покарання буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Процесуальні витрати по даному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речові докази по кримінальному провадженні - золотий ланцюжок та велосипед «Салют», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , слід залишити у її розпорядженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ золотий ланцюжок, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні.

Речовий доказ велосипед «Салют», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1