Справа № 466/3287/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова :

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2

у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000713 від 24.02.2016 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березець, Городоцького району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобовязаного

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів та маючи умисел та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), 21.02.2016 року близько 24.00 год. таємно шляхом вільного доступу до підвалу 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 викрав автомобільні шини марки «Michelin» 215x65 R-16 в кількості 2 шт., вартістю 700 грн. за одиницю та марки «Continental» 205x65 R-16в кількості 2 шт., вартістю 700 грн. за одиницю, тим самим заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 2 800, 00 грн.

Відтак, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України як особа, що вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом суду надана угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 31.03.2016 р., укладену між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України, за умовами якої обвинувачений погодився на повне визнання своєї винуватості та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави. Потерпілий підтверджує , що майнових претензій до обвинуваченого у нього немає.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання, зокрема сплатити суму штрафу в розмірі 850 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що на нього не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого не має, так як ним шкода відшкодована повністю.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 31.03.2016 р.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Відтак, слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч.1 ст.185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розяснено вимоги ст.473, ст. 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція частини статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає сплату штрафу. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнав свою винуватість повністю, щиро кається у вчиненому, викрадене повернуто потерпілому, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 31.03.2016 р., укладену між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_3 та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирались.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1