490/6020/16-к 05.10.2016
н/п 1-кп/490/505/2016
Справа № 490/6020/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Миколаїв, національність українець, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого в останнє: 09.07.2012р. Болградським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України. до позбавлення волі строком на три роки, звільненого в порядку ст. 75 КК з випробувальним терміном в 1 рік, знятого з обліку 08.08.2013р. по закінченню випробувального терміну,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
Учасники судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
12.02.2016 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на території ринку "Юліана" розташованого по вул. 3-а Слобідська (Дзержинського), 54, в м. Миколаєві, маючи умисел на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно, викрав вивішену перед кіоском №45 чоловічу піжаму фірми "Dalmina", чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 257 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію пропонувала і сторона обвинувачення.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим і прокурором змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позиції суд, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів що характеризують особу обвинуваченого, документів щодо процесуальних витрат і речових доказів.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що в лютому 2016 року, точну дату не пам`ятає, перебуваючи на території ринку "Юліана" в м. Миколаєві, раптово виник умисел на крадіжку чоловічого костюма (піжами), який висів біля кіоску, впевнившись що за ним ніхто не слідкує, вкрав чоловічий костюм і з місця вчинення правопорушення скрився. В подальшому, чоловічий костюм здав у магазин, назву і місце розташування якого не пам`ятає, за 150 грн. які витратив на власні потреби, їжу, напої.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 на обліку в наркологічному диспансері та у лікаря психіатра не перебуває, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, раніше судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, в ході розгляду справи не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченою, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, суму завданих збитків в розмірі 257 гривень, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого який раніше судимий, його відношення до вчиненого злочину. Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_3 виховує неповнолітню дитину, та не має постійного заробітку.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
В порядку ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по залученню експерта в сумі 880 грн. 40 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Миколаївського НДЕКЦ МВС України 880 грн. 40 коп. процесуальних витрат.
Речовий доказ: чоловіча піжама фірми "Dalmina", що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_6 за зберігальною розпискою від 26.05.2016р. вважати повернутою за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1