АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0006560 від 05 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року повернуто прокурору обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006560 від 05 червня 2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.3 ст.191, ч. 3 ст.358 КК України.
В ухвалі суду зазначено, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими та на підставі яких в подальшому формулювалось обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , викладені не повно, не конкретно та не відповідають сформульованому обвинуваченню, зокрема, відсутній повний виклад із зазначенням події злочинів, обставин їх вчинення, часу, місця, способу їх вчинення, мотивів і наслідків із зазначенням всіх елементів складу кримінальних правопорушень, як того вимагають положення КПК України.
Окрім цього, як при викладенні обставин кримінальних правопорушень, так і при формулюванні обвинувачення по кожному епізоду злочинної діяльності, що інкримінуються ОСОБА_6 по привласненню чужого майна, яке було їй ввірене та інкримінуються ОСОБА_7 по підбурюванню до привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_6 конкретно не зазначено, яку саме частину грошових коштів у вигляді винагороди отримувала остання від ОСОБА_7 із кожної суми грошових коштів, що інкримінуються як привласнення.
Також в ухвалі суду зазначено, що у змісті обвинувального акту при викладенні фактичних обставин міститься посилання на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за №0006560 від 05 червня 2015 року було розпочато слідчим відділом Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, при цьому ні обвинувальний акт, ні долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей, на якій підставі досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, зокрема щодо зміни або визначення відповідної підслідності вказаному слідчому відділу.
Крім того, підставою для повернення обвинувального акту згідно з ухвалою суду стала невідповідність реєстру досудового розслідування долученого до обвинувального акту, в якому відображені відомості щодо пред`явлення підозри ОСОБА_7 , що суперечать даним обвинувального акту в частині кваліфікації дій за статтями Кримінального кодексу України. Також реєстр матеріалів досудового розслідування не відображає повний хід досудового розслідування, оскільки в ньому не повно зазначені реквізити процесуальних дій та рішень.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
При цьому апелянт вказує на те, що обвинувачення в обвинувальному акті вказано повно та конкретно, із врахуванням кожного епізоду кримінального правопорушення та зазначенням всіх елементів складу кримінальних правопорушень, у яких обвинувачуються ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а сам обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Щодо посилання суду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006560 від 05 червня 2015 року розпочато слідчим відділом Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, апелянт вважає не встановленими достатніх обставин непідсудності даного кримінального провадження Дніпровському районному суду м. Києва, а зазначення підстав для зміни територіальної підслідності не є обов`язковими відомостями, які повинні бути зазначені в обвинувальному акті, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та представників потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акту містяться у статті 291 КПК України.
Приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд послався в ухвалі на вимоги п. 5 ч. 2 та ч. 4 ст. 291 КПК України, але допустив помилку у застосуванні цього закону.
Так, вказівка в ухвалі суду на те, що при викладенні в обвинувальному акті фактичних обставин кримінальних правопорушень допущені неповнота та неконкретність не можна вважати невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
В обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викладені фактичні обставини кримінального провадження у такому виді, як їх вважав прокурор встановленими на момент затвердження обвинувального акту, тобто вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК прокурором дотримано.
Питання про те, наскільки повно та конкретно були викладені фактичні обставини кримінального правопорушення в обвинувальному акті, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, з огляду на зміст ч. 3 ст. 314 КПК України щодо рішень, які має право ухвалити суд на вказаній стадії кримінального провадження, тому суд, даючи оцінку повноті та конкретності викладення фактичних обставин провадження в обвинувальному акті у даному випадку вийшов за межі питань, які підлягали вирішенню у підготовчому судовому засіданні.
Це ж зауваження стосується і висновку суду про невідповідність даних реєстру матеріалів досудового розслідування даним, викладеним в обвинувальному акті, стосовно кваліфікації дій ОСОБА_7 .
Долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування свідчить про виконання прокурором вимог п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України. Невідповідність даних з реєстру матеріалів досудового розслідування даним, викладеним в обвинувальному акті, а також неповнота інформації, викладеної в реєстрі, в контексті ухвали суду, може бути предметом розгляду в судовому засіданні при вирішенні питань щодо дотримання прав учасників судового розгляду, допустимості доказів тощо.
Отже, обвинувальний акт, у якому викладені відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, до якого додані відповідні документи, передбачені ч. 4 цієї ж статті, не може бути повернуто прокурору з мотивів невідповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.
Зауваження в ухвалі суду про відсутність даних щодо підстав проведення досудового слідства, розпочатого слідчим відділом Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, слідчими Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві також не ґрунтується на вимогах ст. 291 КПК України та відсутність згаданих даних не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору з мотивів невідповідності вимогам вказаної статті.
За певних обставин питання щодо підстав проведення досудового слідства тим чи іншим органом досудового розслідування може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні для з`ясування правил територіальної підсудності кримінального провадження. При цьому, якщо у підготовчому засіданні суд прийде до висновку про те, що кримінальне провадження має здійснюватись судом у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення або закінчено досудове розслідування, то це може бути підставою для направлення обвинувального акту для визначення підсудності, як це передбачено п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а не для повернення обвинувального акту прокурору у порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Позаяк викладена в ухвалі суду невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України не знайшла свого підтвердження, то ухвала підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0006560 від 05 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1245/2016

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12

Доповідач ОСОБА_1