Справа № 751/8396/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/292/2016
Категорія - ст. 206 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 на незаконне тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , представника СІЗО ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою клопотання задовольнити визнати тримання ОСОБА_6 в Чернігівському слідчому ізоляторі незаконним та негайно звільнити останнього з-під варти.

Адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 також подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести рішення,яким визнати незаконним тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 на незаконне тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, Грузія (в порядку статті 206 КПК України).

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2016 року обраний раніше відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений до вступу вироку в законну силу, тому засуджений утримується в умовах слідчого ізолятору на підставі вироку суду. Порядок звільнення особи з-під варти, передбачений ст. 202 КПК України. Судом 1 інстанції не було надано будь-яких переконливих доказів, що ОСОБА_6 утримується в слідчому ізоляторі безпідставно. Порушень вимог ст. 206 КПК України встановлено не було.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 зазначив, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 13 років 8 місяців позбавлення волі, міру запобіжного заходу залишено без змін до набрання вироком законної сили. Зараз кримінальне провадження перебуває в апеляційному суді Чернігівської області. Максимальний строк, визначений ч.1 ст. 197 КПК України, що становить 60 днів, вже пройшов, запобіжний захід апеляційним судом не продовжувався і конкретна дата його закінчення судом не визначена, а тому ОСОБА_11 незаконно утримується в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 повторює за змістом апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали подані захисниками апеляційні скарги та просили їх задовольнити, представника СІЗО, який вважає рішення суду законним, прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним обґрунтованим та вмотивованим.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2016 року ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у вигляді 13 років 8 місяців позбавлення волі.

Даним вироком суду міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили, залишено тримання під вартою.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою. Таке рішення щодо ОСОБА_11 було прийнято як під час досудового слідства так і в ході судового розгляду кримінального провадження.

На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді апеляційного суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що слідчий суддя під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання, так як ОСОБА_11 утримувався під вартою на підставі вироку суду.

Доводи апеляційних скарг захисників не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 422, Кримінального процесуального кодексу України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 на незаконне тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 (в порядку статті 206 КПК України) без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4