Справа № 414/175/16-к
Провадження № 11-кп/782/83/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 16 лютого 2016 року, яким :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Тазовське Тазовського району Тюменської області, громадянин України, який має середню освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований і який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1/ 26 серпня 2010 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 309, із застосуванням ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2/ 29 червня 2011 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 309, ст. ст. 71, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 02 жовтня 2015 року в зв`язку з відбуттям покарання.
Визнаного винним вироком суду за ч.3 ст.185 КК України та якому призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Встановлено строк покарання обвинуваченому рахувати з дня його затримання.

З обвинуваченого стягнуто на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1059 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 13 січня 2016 року, приблизно о 08-00 годині, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через хвіртку, яка запірними пристроями не обладнана, проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 та шляхом пошкодження хвіртки проник до приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав 1)мобільний телефон Nokia asha 200 з сим-картою «МТС», вартістю 783 грн., 2) планшет Asus Transformer Pad 010/TF 103 у чохлі зі шкірозамінника з Flash картою micro-sd Kinqston вартістю 4 858 грн. 20 коп., 3) каблучку з золота 585 проби, вагою 3,24 грами, вартістю 2 630 грн. 64 коп., 4) каблучку з золота 585 проби, вагою 2,23 грами, вартістю 1 810 грн. 60 коп., 5) хрест із золота 585 проби, вагою 1,2 грами, вартістю 974 грн. 31 коп., 6) браслет із срібла 925 проби, вагою 9,12 грами, вартістю 94 грн. 69 коп., 7) сережку із срібла 925 проби, вагою 2,76 грами, вартістю 28 грн. 66 коп. та з викраденим з місця скоєння злочину зник, згодом розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 11 180 грн. 10 коп.

Не погодившись із вироком суду, обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить переглянути вирок Кремінського районного суду Луганської області від 16.02.2016 року у зв`язку із суворістю призначеного йому покарання.

Вважає вказаний вирок суворим та таким, що підлягає зміненню в сторону пом`якшення призначеного йому покарання , оскільки обставин, які обтяжують провину та претензій зі сторони потерпілої немає, матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі, що за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, однак працює без оформлення у приватної особи, має два хронічних захворювання ВІЧ інфекцію та гепатит «С», наявність яких суд першої інстанції не прийняв до уваги при винесенні вироку, що він потребує постійного лікування і нагляду лікарів.

Просив апеляційну скаргу розглянути у його відсутності у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Потерпіла належним чином, ухвалою та телефонограмою повідомлена про час, дату та місце апеляційного розгляду, просить розглянути апеляційну скаргу без її участі, вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Із врахування думки прокурора, який вважає можливим провести апеляційний розгляд без участі обвинуваченого та потерпілої, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.4 ст.405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який вважає вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.404 КПК України суд: апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого .

Одною із підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, яка передбачена ч. 2 ст.409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Фактичні обставини справи, правильність юридичної класифікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст.185 КК України та доведеність його вини, ні обвинуваченим , ні іншими учасниками кримінального провадження не оспоруються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна / крадіжка /, вчинене повторно з проникненням у житло.

Міра покарання обвинуваченому , призначена судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.ст. 66, 67 КК України.

Так, суд першої інстанції відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання, відніс: визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та , що відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання , суд визнав рецидив злочину.

Судом першої інстанції правильно враховано, що обвинувачений раніше двічі був засуджений, судимості не погашені та не зняті у встановленому Законом порядку, вчинив новий умисний корисливий злочин через 2 місяці після звільнення з місць позбавлення волі, є ВІЛ-інфікованим, за місцем проживання характеризується задовільно.

З урахуванням наведеного та думки потерпілої ОСОБА_8 , яка просила суд першої інстанції призначити обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене ч.3 ст.185 КК України, суд першої інстанції правильно призначив обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України мінімальне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Доводи обвинуваченого, щодо суворості призначеного йому покарання за скоєний злочин спростовуються матеріалами кримінального провадження та даними , які характеризують його, який неодноразово судимий, в тому числі за корисливий злочин, судимості не погашені та не зняті у встановленому Законом порядку, вчинив новий корисливий злочин через декілька місяців після звільнення з місць позбавлення волі, за місцем проживання характеризується задовільно, відсутні будь-які об`єктивні данні, що обвинувачений за станом здоров`я, який також досліджувався та прийнятий до уваги судом першої інстанції, він не може відбувати покарання у місцях позбавлення волі, в суді першої інстанції потерпіла просила призначити обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а до апеляційного суду звернулась з клопотанням про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, а вирок суду без змін.

Разом із тим, відсутнє будь-яке підтвердження, окрім заяви самого обвинуваченого, що він працює.

Колегія суддів вважає, що підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання , ніж призначеного судом першої інстанції мінімального покарання, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, чи для призначення покарання із застосуванням ст.75 КК України, не має.

Таким чином, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, являється необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 393, 405 п. 1 ч. 1 , 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 16 лютого 2016 року , яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженому який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :
ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2
________________ _______________ __________________