Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/621/16-к
провадження № 1-кп/624/53/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Кегичівка 14 вересня 2016 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, кримінальне провадження з обвинувальним актом, за яким

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Попівка Красноградського району Харківської області, українець, громадянин України, освіта середня, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працює охоронцем в охоронному агентстві «Вітязь» м. Харків, зареєстрований за адресою с. Попівка Красноградського району Харківської області, проживає за адресою по АДРЕСА_1 , засуджений: 1). 11 травня 2010 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75, ст.76, ст.104 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік; 2). 25 листопада 2010 року тим же судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; постановою Дергачівського районного суду Харківської області умовно-достроково звільнений на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 4 дні;

- обвинувачується за ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2016 року, приблизно о 14-й год., точного часу під час досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 в с. Дальнє Кегичівського району Харківської області, без дозволу останнього, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно та протиправно, повторно, шляхом зняття віконної рами до приміщення гаражу, розташованого за вищевказаною адресою, проник до нього, перелізши через вікно, звідки вчинив крадіжку двох мішків з соняшниковим насінням загальною вагою 50 кг, вартість якого становить 400 грн. Таким чином, завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму, після чого зник з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину з проникненням у інше приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений повідомив, що обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України йому зрозуміле, винним себе визнав повністю, дати показання погодився.

Визначаючи обсяг досліджуваних доказів, з`ясувавши думку учасників та відсутність заперечень, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням документів про дані, щодо його особи, речових доказів, вартості викраденого майна. При цьому з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставини справи підтвердив повністю, повідомив суду, що мав намір повернути викрадене майно потерпілому, але той відмовився. У вчиненому розкаюється, запевнив про недопущення подібного в майбутньому, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, натомість надав заяву про те, що викрадене майно йому не повернуте, але претензій до обвинуваченого він не має, справу просить розглянути без його участі, покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести цей розгляд без потерпілого.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження: копія паспорта та ІПН обвинуваченого, з підтвердженням його анкетних даних; постанова від 04 березня 2016 року про визнання речовим доказом велосипеду марки «Либідь» синьо-фіолетового кольору, що виявлений, вилучений та залишений на зберіганні ОСОБА_6 ; розписка останньої про взяття на зберігання зазначеного велосипеду від 04 березня 2016 року; довідка, згідно з якою вартість одного кг соняшника становить 8 грн.; довідка про судимість обвинуваченого №488-25032016/63082 від 28 березня 2016 року; медичні довідки Красноградської ЦРЛ від 11 квітня 2016 року про те, що обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; копії вироків Красноградського районного суду від 11 травня 2010 року та від 25 листопада 2010 року про засудження ОСОБА_4 .

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад кримінального правопорушення.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , 01 березня 2016 року, приблизно о 14-й год., точного часу під час досудового слідства не встановлено, перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , в с. Дальнє Кегичівського району Харківської області без дозволу останнього, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно та протиправно, повторно, шляхом зняття віконної рами до приміщення гаражу, розташованого за вищевказаною адресою, проник до нього, перелізши через вікно, звідки вчинив крадіжку двох мішків з соняшниковим насінням загальною вагою 50 кг, вартість якого становить 400 грн. Таким чином, завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму, після чого зник з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Отже, ці дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК за ознакою проникнення у інше приміщення.

Він є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, і підлягає покаранню.

Визначаючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає, що згідно із класифікацією за ст. 12 КК України він є тяжким, проте негативних наслідків не має, оскільки потерпілий претензій до обвинуваченого не має, на поверненні викраденого майна не наполягає.

Як обставина, що пом`якшує покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, визнається щире каяття, що підтверджується поведінкою обвинуваченого під час цього кримінального провадження. Обставиною, що його обтяжує, згідно з ст. 67 КК України, є повторність вчинення злочину.

Призначаючи розмір покарання у межах санкції закону, також береться до уваги, що обвинувачений, який раніше був засуджений за скоєння аналогічних злочинів, покарання за цими злочинами відбув, у вчиненому щиро розкаявся, запевнив про недопущення подібного в майбутньому, працює, фактично перебуває у шлюбних відносинах та має на утриманні неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи пом`якшуючу обставину та особу обвинуваченого, суд вважає також обґрунтованим застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням та встановивши іспитовий строк. Водночас, з метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти на нього обов`язки, які обмежують його права на зміну місця проживання або роботи, згідно з п.2 та п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Суд вважає за необхідне призначити покарання запропоноване прокурором, оскільки обвинувачений з ним погодився, щодо іспитового строку, то вважає за можливе зменшити його.

Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався, процесуальні витрати відсутні.

Питання, щодо речового доказу, підлягає вирішенню, згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно з п.2 та п.3 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну свого місця проживання або роботи.

Умовою звільнення від відбування покарання є не вчинення протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених обов`язків.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ-велосипед марки Либідь, що знаходиться на зберіганні ОСОБА_6 (с. Попівка Красноградського р-ну Харківської обл.) повернути їй, як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1