УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року м. Одеса
Відповідно до умов іпотечних договорів № 809 від 02.04.2008 та № 84 від 24.01.2008 та ст. 35 Закону України «Про іпотеку» « у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти
рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору».

Одночасно з цим, встановлено, що жодного попередження Банк на адресу іпотекодавця не здійснював, відчуження предмета іпотеки здійснювалось без підстав здійснення правочинів та з порушенням права приватної власності ОСОБА_6 , передбаченого Конституцією України та із використанням документів, дійсність яких на момент здійснення правочинів не встановлена. Одночасно з цим, вартість земельних ділянок, які були предметом іпотеки значно перевищує вартість предмету кредитнів договорів.

Таким чином,посадові особи ТОВ «Аспіс - Білд», ТОВ «ВК «Алькор Інвест», ПАТ «Піреус Банк МКБ» здійснили відповідні правочини, в результаті чого земельні ділянки вибули із власності ОСОБА_6 без його відома , згоди та попереднього погодження, таким чином шахрайським шляхом заволоділи земельними ділянками ОСОБА_6 , чим йому завдано матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Згідно інформаційної довідки: земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0392 площею 1,0466 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Аспіс-Білд» .

Враховуючи вище викладене, слідчий звернулась до слідчого з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0392 площею 1,0466 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку прокурора, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0392 площею 1,0466 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на теперішній час існує необхідність у забороні щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, яка є предметом вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, так як відсутність заборони, може призвести до подальшого продажу земельної ділянки з метою заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами добросовісних покупців, які не будуть інформовані щодо правомірності підстав вибуття земельної ділянки із власності ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0392 площею 1,0466 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Аспіс-Білд» .

Заборонити розпоряджатись та відчужувати земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0392 площею 1,0466 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Аспіс-Білд» .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.

Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1