Справа №: 398/3214/15-к
ВИРОК
Іменем України
"06" квітня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченої та потерпілої розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001432 об`єднаному за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Олександрівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учениці ПТУ №7 з 2014 року, не одруженої, раніше не судимої,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 259, ч. 1 ст. 383 та ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_5 завідомо неправдиво повідомила про вчинення кримінального правопорушення та завідомо неправдиво повідомила про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, вчинене повторно, та про пожар та відкрито викрала чуже майно.

Так, 16 квітня 2015 року ОСОБА_5 будучи попередженою про кримінальну відповідальність передбачену статтею 383 Кримінального кодексу України діючи умисно, з хуліганських міркувань, звернулась із заявою до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області із заявою про вчинення відносно неї зґвалтування, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства. У заяві ОСОБА_5 зазначила, що кримінальне правопорушення відносно неї скоєно невстановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_6 на території міста Олександрії Кіровоградської області, після спільного вживання спиртних напоїв. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

За заявою ОСОБА_5 , органом досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією за частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України та розпочато досудове розслідування.

За результатами досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження за пунктом 1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, за відсутністю події кримінального правопорушення.

Крім того, 01 травня 2015 року ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з повідомленням про вчинення відносно неї відкритого викрадення майна (грабежу), а саме викрадення телевізору. У повідомлені ОСОБА_5 зазначила, що кримінальне правопорушення скоєно невстановленою слідством особою на території міста Олександрії Кіровоградської області. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

За повідомленням ОСОБА_5 , органом досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України та розпочато досудове розслідування.

За результатами досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження за пунктом 1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, за відсутністю події кримінального правопорушення.

Крім того, 06 травня 2015 року, о 16.00 годині, ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з повідомленням про вчинення відносно неї відкритого викрадення майна (грабежу), а саме викрадення мобільного телефону. У повідомлені ОСОБА_5 зазначила, що кримінальне правопорушення скоєно 06 травня 2015 року, близько 16.00 години неподалік будинку АДРЕСА_2 невстановленою слідством особою. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

За повідомленням ОСОБА_5 , органом досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України та розпочато досудове розслідування.

За результатами досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження за пунктом 1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, за відсутністю події кримінального правопорушення.

Крім того, 06 травня 2015 року, о 16.05 годині, ОСОБА_5 діючи умисно, з хуліганських міркувань, зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з повідомленням про вчинення відносно неї відкритого викрадення майна (грабежу), а саме викрадення стипендіарної картки. У повідомленні ОСОБА_5 зазначила, що кримінальне правопорушення скоєно 06 травня 2015 року, близько 16.00 години біля приміщення кафе «McdeBurg» на площі Леніна в місті Олександрії Кіровоградській області невстановленою слідством особою. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

За повідомленням ОСОБА_5 органом досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України та розпочато досудове розслідування.

За результатами досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження за пунктом 1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, за відсутністю події кримінального правопорушення.

Крім того, 08 травня 2015 року, о 10 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, повторно зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та повідомила про те, що Олександрійський загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів № 2 імені Максима Горького, що розташований в будинку № 1 по вулиці Пролетарській в місті Олександрії Кіровоградської області замінований. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

Під час проведення огляду вищевказаної будівлі вибухових пристроїв та вибухових речовин виявлено не було.

Крім того, 03 червня 2015 року, о 14 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 діючи умисно, з хуліганських міркувань, повторно зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та повідомила про те, що приміщення прокуратури міста Олександрії Кіровоградської області що розташоване по вулиці Чижевського 1-а в місті Олександрії Кіровоградської області заміноване. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

Під час проведення огляду вищевказаної будівлі вибухових пристроїв та вибухових речовин виявлено не було.

Крім того, 03 червня 2015 року, о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, повторно зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та повідомила про те, що приміщення Загальноосвітнього навчального закладу № 6 міста Олександрії Кіровоградської області що розташоване по вулиці Знам`янській 1 в місті Олександрії Кіровоградської області заміноване. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

Під час проведення огляду вищевказаної будівлі вибухових пристроїв та вибухових речовин виявлено не було.

Крім того, 03 червня 2015 року, о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, повторно зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та повідомила про те, що приміщення Олександрійського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградської області що розташоване по вулиці 6-го Грудня 39 в місті Олександрії Кіровоградської області заміноване. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

Під час проведення огляду вищевказаної будівлі вибухових пристроїв та вибухових речовин виявлено не було.

Крім того, 03 червня 2015 року, о 16 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, повторно зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та повідомила про те, що приміщення Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІ ступенів № 8 міста Олександрії Кіровоградської області що розташоване по вулиці Культурній 86 в місті Олександрії Кіровоградської області заміноване. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

Під час проведення огляду вищевказаної будівлі вибухових пристроїв та вибухових речовин виявлено не було.

Крім того, 03 червня 2015 року, о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, повторно зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та повідомила про те, що приміщення професійно технічного училища № 7 міста Олександрії Кіровоградської області що розташоване по вулиці Нагорній 104 в місті Олександрії Кіровоградської області заміноване. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

Під час проведення огляду вищевказаної будівлі вибухових пристроїв та вибухових речовин виявлено не було.

Крім того, 04 червня 2015 року, о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, повторно зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та повідомила про те, що приміщення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, що розташований по вулиці Першотравневій, 30 в місті Олександрії Кіровоградської області замінований. При цьому ОСОБА_5 , усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

Під час проведення огляду вищевказаної будівлі вибухових пристроїв та вибухових речовин виявлено не було.

Крім того, 27 травня 2015 року, о 15 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських міркувань, повторно зателефонувала на лінію «102» до Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та повідомила про те, що у приміщенні Загальноосвітнього навчального закладу № 6 міста Олександрії Кіровоградської області, що розташоване по вулиці Знам`янській, 1 в місті Олександрії Кіровоградської області відбувається пожежа. При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що в дійсності така подія місця не мала.

Під час проведення огляду вищевказаної будівлі пожежі чи загорання виявлено не було.

Крім того, 12 серпня 2015 року близько 17 години 20 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, рухаючись по вул. 6 Грудня в м. Олександрія Кіровоградської області, наздогнала раніше не знайому їй ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на безпосереднє заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи із корисливих спонукань, шляхом ривка відкрито викрала з лівої руки ОСОБА_7 належне її майно, а саме мобільний телефон марки «Nokia 306» вартістю 299 гривень 70 копійок.

У подальшому ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця події зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 299 грн. 70 коп.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася. Будучи допитаною в судовому засіданні показала суду, що дійсно, вона телефонувала на лінію «102», вважаючи це жартом. Усі повідомлення на «102» про викрадення у неї майна, про замінування та про пожежу були неправдивими. Про такі наслідки вона не знала, розкаюється, що всі ці жарти призвели її до того, що вона перебуває під вартою.

Вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про її зґвалтування:

- висновком №2775, згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 14-25, т.1);

- постановою слідчого від 08 травня 2015 року про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення та про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України (а.к.п.26, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про відкрите викрадення у неї телевізора:

- висновком №3086 згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 34-42, т.1);

- постановою слідчого від 08 травня 2015 року про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення та про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України (а.к.п.43, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про відкрите викрадення у неї кредитної картки:

- висновком №3229 згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 49- 63, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про відкрите викрадення у неї мобільного телефону:

- висновком №3230 згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 64-74, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про замінування ЗНЗ школи №2:

- протоколом огляду місця події від 08 травня 2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого при огляді навчального закладу в присутності понятих, не було виявлено мін, бомб та інших підозрілих предметів ( а.к.п. 77-84, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про пожежу в ЗНЗ школи №6:

- висновком №3878 згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 99- 106, т.1);

- протоколом огляду місця події від 06 червня 2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого при огляді навчального закладу в присутності понятих, не було виявлено пожежі чи небезпечних предметів (а.к.п. 107-110, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про замінування прокуратури м. Олександрія:

- висновком №4005 згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 114- 121, т.1);

- протоколом огляду місця події від 05 червня 2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого при огляді приміщення прокуратури в присутності понятих, не було виявлено мін, бомб та інших підозрілих предметів (а.к.п. 123 -126, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про замінування ЗНЗ школи №6:

- висновком №4100 згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 129- 136, т.1);

- протоколом огляду місця події від 05 червня 2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого при огляді навчального закладу в присутності понятих, не було виявлено мін, бомб та інших підозрілих предметів ( а.к.п. 137-142, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про замінування Олександрійського РВ УМВС:

- висновком №4151 згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 146 - 153, т.1);

- протоколом огляду місця події від 06 червня 2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого при огляді приміщення Олександрійського РВУ МВС в присутності понятих, не було виявлено мін, бомб та інших підозрілих предметів

( а.к.п. 154-156, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про замінування ЗНЗ школи №8:

- висновком № б/н згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 160- 166, т.1);

- протоколом огляду місця події від 06 червня 2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого при огляді навчального закладу в присутності понятих, не було виявлено мін, бомб та інших підозрілих предметів ( а.к.п. 168-170, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про замінування ПТУ №7:

- висновком № б/н згідно якого за результатом перевірки повідомлення ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.к.п. 174- 181, т.1);

- протоколом огляду місця події від 05 червня 2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого при огляді ПТУ №7 в присутності понятих, не було виявлено мін, бомб та інших підозрілих предметів ( а.к.п. 183-189, т.1);

По епізоду повідомлення ОСОБА_5 про замінування Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області:

- протоколом огляду місця події від 07 червня 2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого при огляді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в присутності понятих, не було виявлено мін, бомб та інших підозрілих предметів (а.к.п. 199-202, т.1);

- диском з аудіозаписами телефонних розмов ОСОБА_5 на лінію «102» Олексанжрійського МВ УМВС ( а.к.п. 205).

По епізоду відкритого викрадення майна у потерпілої ОСОБА_7

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала суду, що того дня вона ішла додому під зонтом та розмовляла по мобільному телефону, якого тримала в руці, коли відчула як особа вихопила з її руки телефон та зникла, а вона зупинила автомобіль та переслідувала її хвилин 20, а згодом та особа та вона підійшло до приміщення міліції. Вказує, що обвинувачена здійснила на неї напад ззаду та двічі намагалася вихопити мобільний телефон з її рук. В перший раз їй це не вдалося, але при другій спробі обвинувачена ОСОБА_5 вихопила з її рук телефон. При цьому жодних ударів в жодну з частин її тіла не наносила;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який будучи допитаним в судовому засіданні підтвердив, що того дня його зупинила вагітна жінка та повідомила, що у неї невідома особа викрала мобільний телефон, він на автомобілі їхав за особою, на яку вказувала жінка, а вона втікала, так тривало десь хвилин зо 20. Поведінка тієї дівчини була неадекватною. Згодом вона сама пішла до приміщення міліції, також і потерпіла пішла до міліції;

- протоколом огляду місця події від 12 серпня 2015 року, фототаблицею до нього, згідно якого в присутності понятих було оглянуто ділянку місцевості біля районної лікарні в м. Олександрія, де було викрадено мобільний телефон у потерпілої (а.к.п. 13-14, т. 3);

- висновком судово медичної експертизи №395 від 13 серпня 2015 року, за яким у потерпілої ОСОБА_7 не було виявлено будь яких тілесних ушкоджень (а.к.п.11-12, т.3);

- протоколом огляду місця події від 12 серпня 2015 року, фототаблицею до нього, згідно якого в присутності понятих було оглянуто ділянку місцевості в м. Олександрія, де було знайдено мобільний телефон потерпілої (а.к.п. 15-16, т.3);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 12 серпня 2015 року, за яким свідок ОСОБА_8 в присутності понятих, за яким свідок за рисами обличчя, формою обличчя та зачіскою упізнав особу на фото та довідкою до протоколу (а.к.п. 30-32, т. 3);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 серпня 2015 року, за яким потерпіла ОСОБА_7 в присутності понятих та довідкою до протоколу, за яким потерпіла за формою обличчя, зачіскою, статурою та виразом обличчя упізнала особу на фото (а.к.п. 33-35, т. 3);

- протоколом слідчого експерименту від 13 серпня 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_7 в присутності понятих щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення та диском з відеозаписом слідчого експерименту (а.к.п. 43-47, т. 3);

- висновком судово товарознавчої експертизи №522 від 13 серпня 2015 року щодо вартості мобільного телефону марки «Nokia 306» в сумі 299 гри. 70 коп. (а.к.п.51 56, т. 3);

- протоколом слідчого експерименту від 13 серпня 2015 року з участю обвинуваченої в присутності понятих та захисника та диском з відеозаписом слідчого експерименту щодо обставин викрадення мобільного телефону (а.к.п. 76- 84, т.3);

- речовими доказами та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши та оцінивши у сукупності всі докази у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувачена винна у відкритому викраденні чужого майна.

У відповідності до положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи, що зібрані досудовим розслідуванням докази обвинуваченою під сумнів не ставилися, суд вважає їх належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання обвинуваченої винною у вчиненні інкримінованих їй правопорушень.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченої доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 щодо повідомлення про вчинення відносно неї зґвалтування, та решти повідомлень про вчинення відносно неї відкритого викрадення майна (грабежу) судом кваліфіковано як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України.

Дії ОСОБА_5 щодо повідомлення 08 травня 2015 року про замінування школи, судом кваліфіковано як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.259 КК України.

Дії ОСОБА_5 решту епізодів щодо повідомлень про замінування школи, ПТУ №7, міліції, прокуратури та суду, про пожежу на телефонну лінію «102» судом кваліфіковано як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, пожежу, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України.

Дії обвинуваченої по епізоду відкритого викрадення мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченою, оскільки нею вчинено кримінальні правопорушення середньої тяжкості та тяжкі, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем свого проживання характеризується посередньо, не працює, навчається в ПТУ № 7, за місцем навчання характеризується посередньо, не одружена, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері та у лікаря психіатра що підтверджується довідками.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає психологічний стан обвинуваченої, яка підпадає під дію ст. 20 КК України та її активне сприяння у розслідуванню кримінальних правопорушень.

Обтяжуючі покарання обвинуваченої обставини - вчинення правопорушення стосовно жінки, яка перебувала в стані вагітності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченою, її особи, враховуючи, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченою є правопорушенням середньої тяжкості та тяжкі, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 є більш суворий вид покарання, передбачений санкцією ч. 2 ст. 259 КК України з визначенням строку покарання наближеним до мінімальної межі даного виду покарання, передбаченого санкцією цієї статті, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченої можливо не тільки в умовах ізоляції її від суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає за вчинений злочин більш суворий вид покарання з числа передбачених в санкції ч. 2 статті 259 КК України, - покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів. Враховуючи викладені пом`якшуючі обставини, щире каяття обвинуваченої, її активне сприяння у розкритті злочину, приймаючи до уваги її запевнення про те, що вона зробила для себе належні висновки на майбутнє, виходячи із сукупності усіх обставин справи, відсутності тяжких наслідків від скоєних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченої можливо не тільки в умовах ізоляції її від суспільства. Суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливі при застосуванні до неї покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, суд вважає можливим застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів та яке суд вважає, буде справедливим.

Суд приймає до уваги, що за висновком судово-психіатричної експертизи № 1 від 05.01.2016 року встановлено, що ОСОБА_5 в період скоєння інкримінованих їй кримінальних правопорушень не страждала хронічним психотичним психічним розладом або іншим хворобливим психічним розладом. Виявляла психічні розлади у вигляді «легкої розумової відсталості з емоційно-вольовим розладом», глибина та ступінь вираженості якого не досягали психотичного рівня та вираженого слабоумства, однак внаслідок наявної інтелектуальної недостатності та емоціонально-вольових розладів ОСОБА_5 не могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, не могла в повній мірі передбачати їх наслідки та керувати ними (підпадає під дію ст. 20 КК України «обмежена осудність» в межах «осудності»). В даний час ОСОБА_5 не страждає будь яким хворобливим хронічним психотичним психічним розладом або іншим хворобливим психічним розладом. Виявляє ознаки психічного розладу у виді «легкої розумової відсталості з емоційно-вольовим розладом», глибина та ступінь вираженості якого не досягає психотичного рівня та вираженого слабоумства, однак знижує її здатність в повній мірі сприймати обставини, що мають значення для справи, давати про них показання. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

Судом також враховано, що до неосудних (не здатних усвідомлювати свої дії або керувати ними) та обмежено осудних (не здатних повною мірою усвідомлювати свої дії або керувати ними) осіб за медичними критеріями не можуть застосовуватись однакові примусові заходи медичного характеру з числа передбачених частинами 3-5 ст. 94 КК України. З огляду на те, що надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК), судом враховано, що до осіб, визнаних обмежено осудними, у разі потреби може застосовуватися лише цей вид примусових заходів медичного характеру. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

За змістом ст.ст. 20, 94 КК України надання обмежено осудній особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не зумовлюється призначенням їй певного виду покарання. Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання

засуджених.

З огляду на вимоги ст.ст. 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними,

залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Суд дійшов висновку, що за своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за її згодою та згодою опікуна. Така згода викладена в заявах до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КК України, визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру. Надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання. Якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Враховуючи викладені обставини, суд згідно з ч. 2 ст. 504 КПК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченою, даних про її особу, обставин кримінального провадження, висновку судової психіатричної експертизи, думки учасників процесу, які вважають можливим застосувати до обвинуваченої примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем її проживання, а також положення ч. 2 ст. 96 КК України, суд приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності обвинуваченої як підставу для застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_5 було обрано за ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 14 серпня 2015 у виді тримання під вартою з 12 серпня 2015 року і з того часу обвинувачена перебуває в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у справі не заявлений потерпілими.

Судові витрати відсутні, тобто витрати, пов`язані з проведенням під час досудового розслідування експертиз - відсутні.

Речові докази у справі передані потерпілій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 374, 504 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

за ч. 1 ст. 259 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців,

за ч. 2 ст. 259 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років,

за ч. 1 ст. 383 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю зразковою поведінкою виправдає виявлену судом довіру та виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання чи місця роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.

Застосувати до ОСОБА_5 за її згодою та згодою її опікуна примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Виконання вироку в частині застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку доручити психіатричному закладу органу охорони здоров`я за місцем її проживання Комунальному закладу «Олександрійська психіатрична лікарня»

Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання період перебування її під вартою з 12 серпня 2015 року по 06 квітня 2016 року включно, тобто з дня її затримання на виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 14 серпня 2015 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 на апеляційний період до вступу вироку в законну силу змінити із тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, та до суду за викликом, не відлучатись із будинку АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Речові докази у справі:

- відеозаписи на DVD дисках - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Nokia 306» - залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: