Справа №488/1355/15-к 01.07.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2016 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, раніше судимого:

-02 червня 2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України; ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області вказаний вирок в частині призначеного покарання змінено та остаточно призначено покарання із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки із конфіскацією усього майна; звільненого від відбування основного покарання 02.09.2014 року внаслідок акту амністії;

-19.06.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 187 КК України, із застосування ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

-11.08.2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна, що належить йому на праві особистої власності (вирок набрав законної сили 07.10.2015 року),

-обвинуваченого за ст. 187 ч. КК України.

____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/784/539/16р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_6
Категорія: ч. 3 cт. 187 КК України Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок районного суду змінити призначивши йому більш м`яке покарання у виді 7-ми років позбавлення волі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Корабельного районного суду від 23.03.2016р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України, до 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за оскаржуваним вироком та покарань, призначених вироками Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2015 року та Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.08.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк - 7 років 3 місяці із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання, строк тримання його під вартою на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду попередніх кримінальних проваджень в період з 28.02.2015 року по 07.10.2015 року (включно) та строк перебування обвинуваченого в установі попереднього ув`язнення для проведення участі у судовому розгляді даного кримінального провадження в період з 15.12.2015 року по 23.03.2016 року (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду, заподіяної злочином, у сумі 7 381 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи у сумі 245,52 гривні.

Узагальнені доводи апеляції.
Свою апеляцію обвинувачений мотивує тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував пом`якшуючу обставину, а саме незадовільний стан його здоров`я, з`явлення із зізнанням та допомогу в розкритті злочинів.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнано в тому, що 19 лютого

2015 року в денний час доби обвинувачений знаходився поблизу приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в будинку АДРЕСА_1 , належному фізичній особі- підприємцю - потерпілому ОСОБА_9 , де у обвинуваченого виник умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами та товаром, шляхом проникнення до його приміщення та вчинення розбійного нападу на продавця.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день, ОСОБА_5 придбав чорні капронові колготи для приховання обличчя і кухонний ніж, та приблизно о 15 годині прийшов до згаданого магазину, де безпосередньо перед входом до нього, з метою запобігання його впізнання, натягнув на обличчя придбані ним раніше колготи.

Після чого, зайшовши у приміщення магазину, де перебувала лише продавець-консультант - потерпіла ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , погрожуючи останній застосуванням, небезпечного для здоров`я та життя насильства, що виразилось у демонстрації вищеназваного ножа, став вимагати від потерпілої передати йому парфумерну продукцію та гроші, а також її мобільний телефон, щоб остання не мала можливість викликати міліцію.

Після чого, подолавши, таким чином, шляхом застосування психічного насильства опір потерпілої, яка сприймала, відчуваючи реальну небезпеку для свого життя чи здоров`я, вказані погрози реально, ОСОБА_5 заволодів належним останній майном, а саме: мобільним телефоном марки «LG», вартістю 1607 гривень, та грошовими коштами у сумі 50 гривень, та майном, належним потерпілому ОСОБА_9 ..

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 1657 гривень, та потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 7 381 гривень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію, прокурора, яка просила залишити апеляцію обвинуваченого без задоволення, а вирок районного суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає подану апеляцію такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина засудженого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за обставин викладених у вироку, доведена та підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами і апелянтом не оскаржується, як і не оскаржується кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 187 КК України.

Що стосується покарання, то воно обвинуваченому ОСОБА_5 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67, ч. 4 ст. 70 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, страждає хронічним захворюванням тазостегнового суглобу, інвалід 3-ї групи (безстроково), приймав участь в бойових діях в Косово та має малолітню дитину.

Обставиною, яка у відповідності до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання судом визнано щире каяття обвинуваченого.

В якості обставини, яка обтяжує покарання судом першої інстанції визнано рецидив злочину.

Тому, доводи апелянта, що судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання та стан його здоров`я, є надуманими.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки після вчинення попереднього злочину, за який його було засуджено до позбавлення волі та звільнено від відбуття покарання на підставі акту амністії, обвинувачений на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та продовжив злочинну діяльність.

Разом з тим згідно положень ч.5 ст. 72 КК України крім термінів перебування обвинуваченого в установах попереднього ув`язнення, які зараховані судом першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зарахувати період перебування обвинуваченого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу.

Підстав для зміни вироку з призначенням більш м`якого покарання, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Корабельного районного суду Миколаївської області від 23 березня 2016 року, відносно ОСОБА_5 , залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк тримання його під вартою на стадії досудового розслідування та під час розгляду попередніх кримінальних проваджень в період з 28.02.2015р. по 07.10.2015р. включно та строк перебування обвинуваченого в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження в період з 15.12.2015р. по 01.07.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції, а для засудженого, який тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

судді: