Номер провадження: 11-сс/785/471/16
Номер справи місцевого суду: 522/1894/16-к,1-кс/522/3491/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2016 року про арешт майна у кримінальному проваджені №0000802 від 05 серпня 2014 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.258-5, ч.2 ст.258-5, ч.3 ст.109 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2016 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку в житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вона не була присутня в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, чим було грубо порушенні її процесуальні права, а копія ухвали, в порушення вимог ч.7 ст.173 КПК України, їй взагалі не надсилалась.

За результатами апеляційного розгляду просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна вилученого в ході проведення обшуку за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя наклав арешт на речі та документи, які є особистою власністю ОСОБА_9 і які в даному кримінальному провадженні не відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України. ОСОБА_9 стверджує, що в рамках даного кримінального провадження вона не є ані підозрюваною, ані обвинуваченою особою, і вважає надуманим твердження органу досудового розслідування про її нібито зв`язки з особами, діяльність яких спрямована на підрив основ національної безпеки України. Власник майна вказує на те, що слідчий суддя поверхнево здійснив дослідження підстав та доказів, якими обґрунтовано клопотання слідчого про арешт майна, в результаті чого, всупереч положенням ст.132 КПК України, було застосовано захід забезпечення кримінального провадження за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та обґрунтованої потреби, що виправдовує ступінь втручання в права і свободи особи.

Заслухавши суддю-доповідача, власницю арештованого майна ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 не була присутньою у судовому засіданні суду 1-ої інстанції під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про арешт майна. Матеріали провадження не місять будь-яких відомостей стосовно дати отримання нею копії оскаржуваної ухвали, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений не був.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Рішення слідчого судді про доцільність накладення арешту на майно ОСОБА_7 апеляційний суд вважає правильним, оскільки на даний час, слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000802 від 05 серпня 2014 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.258-5, ч.2 ст.258-5, ч.3 ст.109 КК України.

В ході досудового розслідування були отримані відомості про організацію та функціонування в м.Одесі конвертаційного центру, через фіктивні фірми якого виводяться та легалізуються грошові кошти, частина яких можливо використовується для фінансової підтримки проросійських Інтернет ресурсів, сепаратистських організації, а також фінансування терористичних організації.

Крім того, для ведення незаконної діяльності з переведення в готівку та конвертації грошових коштів використовуються підприємства реального сектору економіки, які на постійній основі використовують реквізити підприємств з метою транзиту і переведення в готівку коштів, а також мінімізації податкового навантаження та надання операціям з конвертації коштів законного вигляду.

Органом досудового розслідування встановлено, що організатором та фактичним керівником вказаного конвертаційного центру є громадянин України ОСОБА_10 . Вказана особа згідно з протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які були надані прокурором та досліджені в судовому засіданні апеляційного суду, постійно контактує зі своїм бухгалтером ОСОБА_7 щодо укладання низкою комерційних структур фіктивних угод та перерахування грошових коштів через розрахункові рахунки фіктивних підприємств.

Крім того, в ході апеляційного перегляду було досліджено протокол допиту ОСОБА_11 , який міститься в матеріалах кримінального провадження, відповідно до якого остання визнала, що вона дійсно є фактичним бухгалтером фіктивних підприємств, які використовуються для ведення незаконної діяльності з переведення в готівку та конвертації грошових коштів та описала обставини такої діяльності.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів прокурора щодо можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.258-5, ч.2 ст.258-5, ч.3 ст.109 КК України, які на даний час розслідуються Управлінням Служби безпеки України в Одеській області в рамках кримінального провадження №0000802.

На думку апеляційного суду речі, документи та грошові кошти, які були вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . можуть мати істотне значення для для встановлення істини у кримінальному провадженні, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також могли зберегти на собі сліди вчинення злочинів.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, в зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.
Керуючись ст.ст.170-173, 309, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку в житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 . залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4