Справа № 592/4413/16-к
Провадження № 1-в/592/792/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ігнатпіль, Овруцького району, Житомирської області, засудженого вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.03.2012 року за ст. ст.. 115 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника Сумської виправної колонії 116 ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
10 травня 2016 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло спільне подання адміністрації СВК в.о. начальника Сумської виправної колонії Сумській області (надалі- СВК) та спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно -дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 від подальшого відбування призначеного судом покарання.
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_3 засуджений до 8 років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання рахується з 24 січня 2011 року, кінець строку - 05 липня 2017 рік. Станом на 01 квітня 2016 року ОСОБА_3 відбув понад 3 / 4 частин покарання. В Сумському СВК зарекомендував себе з позитивного боку, вимоги відбування покарання не порушував, стягнень не має. Не працевлаштований за станом здоров`я та віком. Із покращенням здоров`я за власним бажанням приймає активну участь у суспільному житті відділення, залучається до суспільно корисної праці та благоустрою місць позбавлення волі, за що має два захочення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється, призначене покарання вважає справедливим .
В судовому засіданні представник Сумського СВК подання підтримав в повному обсязі з підстав , зазначених в поданні та доповнив, що станом на 15 червня 2016 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_3 становить 1 рік 20 днів. Засуджений став на шлях виправлення. Просить суд задовольнити клопотання.
Прокурор та захисник в судовому засіданні також підтримали подання про умовно-дострокове ОСОБА_3 , оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Характеризується позитивно, не складає суспільної небезпеки.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав, просив задовольнити.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, особової справи засудженого, вважає можливим задовольнити подання та звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.03.2012 року ОСОБА_3 засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі, на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.02.2016 року зараховано до строку відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_3 з 15.01.2011 року по 25.07.2012 року.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише, зокрема, після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, такий висновок повинен базуватися на всебічному врахуванні як даних про поведінку засудженого, так і ставленням останнього до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
На думку суду сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально -виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки, та інше.
З характеризуючих даних на засудженого ОСОБА_3 вбачається, що він за весь період відбуття покарання в СВК характеризується позитивно, вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має. Працевлаштований не був за станом здоров`я, однак приймає активну участь у суспільному житті відділення, залучається до суспільно корисної праці та благоустрою місць позбавлення волі, за що має два заохочення. По відношенню до персоналу колонії тактовний та ввічливий , законні їх вимоги виконує.
На думку суду, засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою та ставленням до роботи довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує умовне-дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк.
Пункт 3 частини 3 статті 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше трьох чвертей строку покарання , призначеного судом , за умисний особливо тяжкий злочин.
Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 був визнаний винним, є особливо тяжким.
Відповідно до довідки СВК на момент розгляду подання, тобто станом на 15 червня 2016 року, невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_3 становить 1 рік 20 днів, тобто на день розгляду подання засуджений відбув понад трьох чвертей строку покарання.
Тому, враховуючи вимоги п.3 ч.2 ст. 81 КК України, у суду відсутні підстави не погодитись з поданням в частині того, що у засудженего виникло право на умовно-дострокове звільнення від покарання.
Керуючись ст. 81 ч.2, ч.3 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.03.2012 року, на невідбутий строк - 1 рік 20 днів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 діб з часу її оголошення. .
Повний текст ухвали суду виготовлений 17 червня 2016 року

Суддя ОСОБА_1