Справа № 186/731/15-к
Провадження № 1-кс/0186/89/15
У Х В А Л А
"18" травня 2015 р. слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

слідчого СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання слідчого СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку в лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, раніше судимого:

- 24 травня 2002 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.3 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на строк 3 роки, з конфіскацією майна;

- 14 серпня 2006 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік;

- 31 жовтня 2006 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки1 місяць;

- 23 вересня 2010 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуваття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 16 грудня 2010 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 день;

- 13 серпня 2013 року звільненого умовно достроково на 1 рік 2 місяці 23 дні з Солонянської виправної колонії №21 за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

18 травня 2015 року слідчий СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 29 квітня 2015 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000223 від 02 квітня 2015 року слідчим СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у даному кримінальному провадженні, прокурором прокуратури м. Першотравенська Дніпропетровської області, юристом 2 класу ОСОБА_3 , повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України вимагання тобто вимагання передачі майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Встановлено, що 25 березня 2015 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 прийшов до свого гаражу, розташованого по вул. Комсомольській, в напрямку виїзду з м. Першотравенська. Поряд з його гаражем розташований гараж ОСОБА_9 , де він його в той час і зустрів. Після чого, вони зайшли до гаражу ОСОБА_8 та почали вживати там спиртні напої, а саме: горілку. Приблизно о 13 годині 00 хвилин, до них в гараж зайшов ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 . В ході розмови з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , ОСОБА_6 сказав, що йому терміново потрібно в м. Павлоград і запитав у ОСОБА_8 , чи не зможе він на належному йому автомобілі ВАЗ 2170 д/н НОМЕР_1 відвезти їх в м. Павлоград, Дніпропетровської області, на що ОСОБА_8 погодився. Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сіли до вказаного автомобіля і поїхали до м. Павлоград. Дніпропетровської області. ОСОБА_6 , який був за кермом автомобіля, висадив ОСОБА_8 і ОСОБА_9 біля дачі брата, ОСОБА_8 - ОСОБА_11 , а сам і ОСОБА_10 на даному легковому автомобілі поїхали по своїх справах. Приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 заїхали за ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які сіли до автомобіля, і поїхали до м. Першотравенська. Коли дані особи їхали до м. Першотравенська, то між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , що у ОСОБА_8 в КБ ПриватБанк відкритий накопичувальний рахунок, до якого останній має доступ через програму Приват-24 і на якому знаходяться грошові кошти в сумі 52 500 гривень, після чого у ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме: вказаними грошима, шляхом вимагання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном грошима ОСОБА_8 , шляхом вимагання, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання 25 березня 2015 року, знаходячись в автомобілі марки "ВАЗ 21703" сірого кольору д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_10 з метою досягнення злочинної мети та результату, а також подавлення волі потерпілого, наніс йому кілька ударів кулаком правої руки в ділянку грудей і живота, після чого, шляхом подальшого висловлення погроз вчинення насильства над потерпілим, ОСОБА_10 з ОСОБА_6 почали вимагати у ОСОБА_8 надання ним коду від послуги інтернет-банку Приват-24 та номер його мобільного телефону, до якого прикріплена вказана послуга.

Після заволодіння кодом послуги інтернет-банку Приват-24 та номером мобільного телефону ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу на заволодіння чужим майном, внаслідок застосування до потерпілого вимагання, з його накопичувального рахунку, через послугу інтернет-банку Приват-24, 26 березня 2015 року перерахували 50 104 гривні 72 копійки на банківську картку № НОМЕР_2 , які в подальшому зняли та витратили на власні потреби.

Слідчий зазначив, що зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, що, в свою чергу, є підставою для застосування запобіжного заходу.

За санкцією ч.2 ст.189 КК України даний злочин за своїм ступенем тяжкості, згідно ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимою особою та підозрюється у вчиненні умисного злочину, у тому числі, корисливого злочину, поєднаного із погрозою застосування насильства та передбаченого ч.2 ст.189 КК України. Він може переховуватися від органів досудового слідства та суду, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , вчинювати нові злочини, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу не дасть можливості запобігти ризикам, визначеним у ст.177 КПК України.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, а саме: особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту не надасть позитивних результатів та у разі покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, останній їх не виконає.

Тому, вважає, що мета застосування запобіжних заходів у межах кримінального провадження може бути досягнута виключно у випадку застосування до ОСОБА_6 тримання під вартою, що повністю виключить можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, який підтримав своє клопотання та пояснив суду, що ОСОБА_6 було заочно 29 квітня 2015 року повідомлено про підозру, він ухилявся від явки, на виклики не з`являвся, за місцем проживання був відсутній, його було оголошено в розшук; прокурора, який підтримав клопотання слідчого та просить його задовільнити, оскільки підозрюваному 30 років, за своє життя він має вже 7 судимостей за вчинення різних злочинів, висновків не зробив, на шлях виправлення не став, знову вчинив тяжкий злочин. Обгрунтована підозра підтверджується матеріалами, долученими до справи. Місцезнаходження ОСОБА_6 не можливо було встановити, йому поштою було направлено повідомлення про підозру, оголошено його в розшук і 16 травня затримано та вручено підозру. Це свідчить про те, що за місцем проживання та реєстрації він був відсутній з 29 квітня 2015 року, тому може переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілого, вчинити нові злочини; підозрюваного, який просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як він обіцяє, що буде з`являтися за першим викликом, допомагати слідству, в нього на утриманні малолітня дитина та дружина. З потерпілим ОСОБА_12 він давно знайомий, він сам давав гроші, випивали разом. Це відбувалося в квартирі ОСОБА_13 , туди приходили працівники міліції, бачили їх, претензій не було. Гроші ОСОБА_12 він не знімав, той сам їх знімав, а потім, мабуть, як протверезів, то пожалкував. В період з 29 квітня 2015 року по 16 травня 2015 року він знаходився у родичів, а жінку і дитину забезпечив всім необхідним; захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, так як ОСОБА_6 не переховувався від органів слідства, про оголошення його в розшук не знав, викликів не отримував ніяких. Має малолітню дитину та дружину, тобто має стійкі соціальні зв`язки на території міста, просить застосувати цілодобово домашній арешт; слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовільнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України.

Дане кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000284 від 02 квітня 2015 року.

Судом було встановлено, що 29 квітня 2015 року ОСОБА_6 було заочно пред`явлено підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, яка отримана ОСОБА_14 16 травня 2015 року об 11:30 годині.

16 травня 2015 року об 11:20 годині ОСОБА_6 був затриманий за підозрою в скоєнні зазначеного злочину в порядку ст.208 КПК України.

Слідчий зазначив докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 по ч.2 ст.189 КК України , а саме: витяг з кримінального провадження №0000284 від 02 квітня 2015 року, зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №440, протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 02 квітня 2015 року; копії документів на банківські картки КБ ПриватБанк; виписка руху коштів по банківській картці КБ ПриватБанк № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 ; виписка руху коштів по банківській картці КБ ПриватБанк № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_8 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07 квітня 2015 року, який підтверджує факти, викладені в повідомленнях про підозру.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до ч.2 ст.189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

14 травня 2015 року постановою прокурора прокуратури м.Першотравенська ОСОБА_6 було оголошено в розшук, в зв`язку з його неявкою на виклики слідчого та відсутністю за місцем проживання.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність:

запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

запобігти спробам ОСОБА_6 впливати на свідків, потерпілого та, знаходячись на свободі, останній може впливати на їх покази;

запобігти створенню перешкод при розслідуванні кримінального провадження іншим чином з боку ОСОБА_6 ;

запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень;

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Летельє до Франції від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути формою очікування обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від 3 до 7 років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі данні підозрюваного, те, що він раніше судимий за тяжкі злочини, підозрюється у вчиненні умисного злочину, у тому числі корисливого злочину, поєднаного з застосуванням насильства, відсутності в нього джерел доходу, засобів для існування, наявність сталих соціальних зв`язків, як-то наявність малолітньої дитини та дружини, те, що на виклики слідчого не з`являвся, за місцем проживання та реєстрації був відсутній, в зв`язку з чим його було оголошено в розшук, можливість впливу на потерпілих та свідків, можливість переховуватися від органів слідства та суду, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання, тобто з 11 години 20 хвилин 16 травня 2015 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України,- слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовільнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 11:20 години 16 травня 2015 року по 11:20 годину 15 липня 2015 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав 18 травня 2015 року о _____ годині ____ хвилин.

__________________ ОСОБА_6