Провадження № 1-кс/185/1385/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

Клопотанням , яке надійшло на розгляд слідчому судді, слідчий в рамках досудового розслідування кримінального провадження, за ч.1 ст. 186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2014 року за № 0002214, порушує питання про надання тимчасового доступу .

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого та обґрунтування останнього щодо вмотивованості поданого до суду клопотання, приходжу до наступного висновку.

Так, положеннями частини 2 статті 160 КПК України визначений зміст клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. Зокрема, відповідно до пунктів 3 - 7 частини 2 цієї статті передбачено, що у клопотанні зазначаються: речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Цим нормам кореспондують положення пункту 1 частини 5, частини 6 статті 163 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Всупереч наведеним вимогам КПК України клопотання слідчого не містить зазначення конкретної речі чи документу, до яких необхідно надати доступ.

Крім того клопотання слідчого не містить як мотивування значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, так і можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах чи неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, з урахуванням того, що у даному випадку йдеться про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (пункт 7 частини 1 статті 162 КПК України).

Відтак, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не є обґрунтованим, що має наслідком відмову в його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1