Справа № 152/2190/13-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання за хворобою,
ОСОБА_4 вироком Шаргородського районного суду від 23.01.2014 року засуджений за ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.05.2016 року вирок Шаргородського районного суду щодо нього змінено, зокрема, перекваліфіковано дії на ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.68 КК України у виді шести років позбавлення волі.
30.08.2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Шаргородського районного суду із клопотанням про звільнення від покарання за хворобою.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 зазначив, що під час досудового слідства та розгляду справи судом він захворів на ряд важких захворювань, наявність яких, відповідно до висновку судово медичної експертизи є підставою для звільнення його від покарання, відповідно ст.5 п.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МЮ і МОЗ України від 15.08.2014 року №1348/5/572 "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі".
Важкий перебіг цукрового діабету, що супроводжується постійними нападами, створює передумови для виникнення діабетичної коми та може призвести до смерті, ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба та хвороби нервової системи і системи органів травлення дають підстави вважати, що він потребує постійного, систематичного лікування, що включає створення охоронного медичного режиму, включно з цілодобовим забезпеченням можливості надання швидкої медичної допомоги у випадках можливих ускладнень, а також терапевтичного підбору адекватних лікувальних препаратів в амбулаторних умовах чи спеціалізованих стаціонарах медичних закладів. Така медична допомога не можлива в умовах медичної частини та медичних закладах установ виконання покарань.
Вказані обставини на думку засудженого ОСОБА_4 є підставою для звільнення його від відбування покарання.
У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду клопотання від ОСОБА_4 до суду не надходило ( а.с. 38).
Відповідно до вимог ч.4 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в силу вимог п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання про звільнення від покарання розглядається місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. Вирок щодо ОСОБА_4 звернений судом до виконання, розпорядження про виконання вироку поліцією не виконано, ОСОБА_4 призначене судом покарання не відбуває.
З приводу заявленого клопотання суд вислухав висновок прокурора ОСОБА_3 , вивчив клопотання та додані до нього матеріали і прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.01.2014 року засуджений за ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна (а.с.44 - 71).
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.05.2016 року вирок Шаргородського районного суду змінено: дії ОСОБА_4 перекваліфіковано на ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.3 ст.187 КК України і призначено покарання у виді шести років позбавлення волі (а.с. 72 - 81).
Вирок Шаргородського районного суду від 23.01.2014 року, змінений ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.05.2016 року, набрав законної сили та 06.06.2016 року направлений на виконання до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, що вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №152/2190/13-к (а.с.16 т.10).
Згідно повідомлення т.в.о. начальника Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області №5119 від 14.09.2016 року вирок суду щодо ОСОБА_4 не виконаний у зв`язку з перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділення Шаргородської ЦРЛ (а.с.39).
Відповідно до ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Пунктом 6 частини1 статті 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.
Клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема пунктом 6 частини першої статті 537 цього Кодексу (п.1 ч.2 ст.539 КПК України).
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" № 8 від 28.09.1973 року, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосовано судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується і тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Засуджений ОСОБА_4 в межах територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду покарання не відбуває, що у даному випадку є обов`язковою умовою при вирішенні питання про звільнення від покарання за хворобою в порядку, передбаченому п.6 ч.1 ст.537 КПК України. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення від покарання за хворобою, подане до Шаргородського районного суду, задоволенню не підлягає.
Відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України, порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.
У клопотанні про звільнення від покарання за хворобою ОСОБА_4 посилається на висновок судово медичної експертизи, якого до матеріалів клопотання не долучає. Долучений до матеріалів клопотання консультативний висновок спеціаліста в галузі медицини від 07.06.2016 року (а.с. 13 30) не є висновком судово медичної експертизи. Крім того, висновок судово медичної експертизи не є підставою для звільнення засудженого від покарання за хворобою.
Обстеження хворих засуджених, діагностика та рекомендації щодо стану здоров`я засудженого і можливості його звільнення від відбування покарання здійснюють спеціальні лікарські комісії, на які покладено функцію виявлення осіб, які за станом здоров`я підлягають звільненню від відбування покарання після обов`язкового лікування і ретельного обстеження хворого в стаціонарних умовах лікарняних закладів або закладів охорони здоров`я з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.
З урахуванням висновків СЛК начальник установи (органу) виконання покарань готує та надсилає до суду подання про звільнення від відбування покарання.
Таким чином, на підставі викладеного та керуючись п.6 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539, п.2 ч.2 ст.395, ст.372 КПК України, суд
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від покарання за хворобою відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1