Справа № 183/391/16
№ 1-кп/183/337/16
В И Р О К
іменем України
21 червня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :
13 листопада 2015 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 знаходячись разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , в ході сварки з приводу подружніх взаємовідносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_4 один удар долонею правої руки в область нижньої щелепи зліва, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синця в області нижньої щелепи зліва, які в сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня. Після цього ОСОБА_7 схопив ОСОБА_4 руками в області плечей, спричинивши останній тілесне ушкодження у виді синця на лівому плечі, яке відноситься до легкого ступеню тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. В скоєному щиро кається. Показання давати відмовився. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнав частково з огляду на надмірну суму моральної шкоди, заявлену потерпілою.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 13 листопада 2015 року приблизно о 12 год. 00 хв. повернулася з роботи додому через погане самопочуття. Коли вона перебувала на кухні і готувала їжу ОСОБА_7 почав провокувати з нею конфлікт на ґрунті сімейних відносин. Коли вона повернулася до нього він одразу вдарив її один раз долонею правої руки в область щелепи зліва, та хапав руками за плечі прижимаючи до холодильника. Після цього вона вибігла з дому, пішла до сусідів та викликала міліцію. Свій цивільний позов підтримала, просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 та 2006 року народження. Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, враховуючи обставини вчинення злочину та його наслідки, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію потерпілої, яка питання щодо покарання обвинуваченого залишила на вирішення суду, а також усі обставини у справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, що, з огляду на мету покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 638 гривень в якості витрат на лікування, та моральної шкоди в сумі 5 000 гривень. Позов обґрунтований тим, що потерпіла витратила вказані кошти на лікування, що підтверджується відповідними документами. Також їй спричинено і моральну шкоду, яка виявилася у фізичних стражданнях (болі) внаслідок завданих тілесних ушкоджень, емоційному стресі, переживаннях та страху через неправомірну поведінку обвинуваченого, необхідності лікування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Отже, враховуючи всі обставини справи, а також те, що вина обвинуваченого у завданні потерпілій тілесних ушкоджень судом встановлена, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої є обґрунтованими. Однак, не переконання суду, позов в частині стягнення моральної шкоди через його надмірність підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 500 гривень, що суд вважає справедливим і достатнім за даних умов та співмірним із заподіяною моральною шкодою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в сумі 638 (шістсот тридцять вісім) гривень та моральну шкоду в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його оголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку вручити обвинуваченому негайно після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1