У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2015 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинськ, Волинської обл.. українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Добряка, Пермської обл., Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва 09 липня 2015 року надішло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожного окремо, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки останні можуть ухилятися від суду, впливати на представника потерпілого та свідків.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили змінити їм запобіжний захід на домашній арешт.

При вирішенні клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 міри запобіжного заходу кожному окремо, суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, строк тримання ОСОБА_6 під вартою спливає 13 липня 2015 року.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою спливає 13 липня 2015 року.

Вирішуючи вказане питання щодо кожного обвинуваченого окремо, судом враховується той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, який є тяжким, та передбачає покарання на строк до 10 років позбавлення волі, конкретні обставини справи та справжні інтереси суспільства, а тому приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть ухилитись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту в якості представника потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 строку запобіжного заходу ще на 60 днів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, таким чином суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , або зміни його на більш м`який, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 вересня 2015 року включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 вересня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: