11-кп/775/181/2016(м)
263/472/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

виправданого ОСОБА_6 ,

та його захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000159 від 19 вересня 2014 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Донецької області ОСОБА_8 , на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого старшим інспектором з особливих доручень оперативного відділу штабу ГУМВС України в Донецькій області, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 чт.367 КК України та виправдано,

в с т а н о в и л а :

за вироком суду ОСОБА_6 виправдано за наступним обвинуваченням:

Наказом т.в.о. начальника ГУМВС України в Донецькій області №383о/с від 27 серпня 2013 року ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника штабу Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області.

Наказом начальника Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області №54 від 03 січня 2014 року ОСОБА_6 призначено відповідальним за облік озброєння, закріплення, закріплення на постійне носіння й зберігання озброєння та спецзасобів та на нього покладено контроль за наявністю та дотриманням порядку зберігання, обліку озброєння та спецзасобів.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року ОСОБА_6 зобов`язаний забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, запобігати правопорушенням, припиняти їх.

Відповідно до п.1.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, ОСОБА_6 зобов`язаний запобігати порушенням порядку придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної, холодної зброї, патронів до них, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Крім того, при виконанні своїх службових обов`язків ОСОБА_6 зобов`язаний знати та застосовувати Інструкцію із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею і прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затверджену наказом МВС № 141 від 27 березня 2008 року, згідно якої:

- п.2.3 - обов`язки щодо збереження зброї, боєприпасів і спеціальних засобів покладаються на відповідальних за облік озброєння і боєприпасів та оперативних чергових;

- п.9.3 - підставою для видачі озброєння й спецзасобів особовому складу підрозділу є письмова вказівка керівника підрозділу у вигляді затверджених ним відомостей служби нарядів, графіків чергувань або чищення зброї, розстановок особового складу під час уведення в дію оперативних планів чи проведення операцій, витягів з наказів або рапортів з його резолюцією;

- п.9.4 - при наявності підстав для видачі озброєння і спецзасобів оперативні чергові зобов`язані видати працівникам підрозділу закріплену за ними табельну зброю індивідуального використання, боєприпаси - в обмін на картку-замісник (форма №18) і при наявності підписів осіб, які їх отримують, у Книзі нарядів (для виконання службових обов`язків чи проведення занять по службовій підготовці на строк не більше доби) або у книзі форми №5 (в інших випадках);

- п.9.6 - категорично заборонено видавати озброєння й спецзасоби без підпису особи, яка їх отримує, у відповідній обліковій документації, а також раніше часу, зазначеного в книзі наказів або в іншому дозволі на отримання зброї, боєприпасів чи спеціальних засобів.

Проте, ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, маючи спеціальне звання капітана міліції, скоїв службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило істотну шкоду державним та громадським інтересам за наступних обставин.

Так, актом повної інвентаризації озброєння, боєприпасів та іншого майна у Жовтневому РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 28 лютого 2014 року підтверджується наявність та відповідність обліковим даним табельної вогнепальної зброї, спецзасобів, що перебувають на балансі в Жовтневому РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області.

ОСОБА_6 , будучи відповідальним за облік озброєння, закріплення на постійне носіння й зберігання озброєння та спецзасобів, перебуваючи у приміщенні Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, розташованому за адресою: вул. Фонтанна, 87 в Жовтневому районі м. Маріуполя, у період з 28 лютого 2014 року по 20 серпня 2014 року, діючи в порушення п.п.2.3, 9.3, 9.4, 9.6 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею і прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС №141 від 27 березня 2008 року, п.1.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №622 від 21 серпня 1998 року, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не проконтролював дії оперативних чергових чергової частини штабу райвідділу, щодо встановленого порядку видачі вогнепальної зброї та боєприпасів, у тому числі, протягом квітня-травня 2014 року та допустив неодноразове вивезення зброї і боєприпасів за межі райвідділу не уповноваженими на те особами та без отримання на це письмового наказу або розпорядження керівника підрозділу, не оформив належним чином прийом-передачу зброї та боєприпасів зазначеним особам, чим скоїв службову недбалість.

Неналежне виконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них у період з 28 лютого 2014 року по 20 серпня 2014 року призвело до втрати вогнепальної зброї та боєприпасів, які перебували на озброєнні Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області у кількості 6 пістолетів Макарова; магазинів пістолетних - 68 шт.; набоїв кал. 5.45 мм - 2833 шт., кал. 9 мм - 544 шт., відповідно до акту повної інвентаризації озброєння, боєприпасів та іншого майна у Жовтневому РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 20 серпня 2014 року, що завдало істотної шкоди державним і громадським інтересам, яка полягає у заподіянні суспільно-небезпечних наслідків нематеріального характеру, оскільки втрата бойового знаряддя, діючого на ураження людини, унеможливлює контроль за його використанням та створює реальну загрозу застосування.

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2015 року ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано за ч.1 ст.367 КК УКраїни.

Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.1 ст.367 КК УКраїни та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на три роки.

Оспорюючи висновки суду в частині виправдання ОСОБА_6 , зазначає, що суд неповно та невірно дослідив докази у справі, а тому прийшов до хибного висновку про недоведеність того, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, за яким його виправдано.

Вважає, що стороною обвинувачення суду були надані достатні та належні докази, що саме ОСОБА_6 був службовою особою, відповідальною за облік та зберігання озброєння у зазначений у вироку період часу, а тому є суб`єктом інкримінованого йому злочину, судом безпідставно не було взято до уваги докази з приводу цього, в тому числі показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , зроблено помилковий висновок про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; виправданого ОСОБА_6 та його захисника, які відстоювали законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення, просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - прокурора без задоволення, дослідивши докази, а саме: наказ № 54 від 03 січня 2014 року, яким ОСОБА_6 було призначено відповідальним за озброєння і спецзасобів в Жовтневому РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області та план охорони та оборони адміністративного будинку Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області «Фортеця» за 2014 рік; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, за вказаних у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, які судом всебічно і повно досліджені та правильно оцінені.

Пред`являючи обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.367 КК України орган досудового слідства як на доказ вини останнього послався на наказ начальника Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області №54 від 03 січня 2014 року, яким ОСОБА_6 призначено відповідальним за облік озброєння, закріплення, закріплення на постійне носіння й зберігання озброєння та спецзасобів та на нього покладено контроль за наявністю та дотриманням порядку зберігання, обліку озброєння та спецзасобів.

В суді апеляційної інстанції, як і в суді першої інстанції, цей наказ був досліджений.

Судом було перевірено легітимність наказу начальника Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області №54 від 03 січня 2014 року про призначення ОСОБА_6 відповідальною особою за облік озброєння, закріплення, закріплення на постійне носіння й зберігання озброєння та спецзасобів, а його дублером ОСОБА_10 , та достеменно встановлено, що останні з даним наказом ознайомлені не були, про що свідчить відсутність в журналі обліку наказів, розпоряджень, вказівок, рішень колегії начальника Жовтневого РВ за 2014 рік їх підписів, а також на самому наказі, що підтвердив під час допиту свідок ОСОБА_10 , який про ці обставини дізнався лише під час досудового розслідування, прийому-передачі зброї, ніяких інших функцій щодо збереження зброї на час відпустки ОСОБА_6 він не здійснював.

Відповідно до Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України п.п. 2.8.1 Накази керівництва МВС, а також рішення колегії та нарад керівництва МВС реєструють в УДЗ (підписані керівництвом ГУМВС, УМВС - у підрозділах документального забезпечення) в журналі форми 61.

2.8.2 Накази щодо особового складу (про призначення, звільнення, присвоєння спеціальних звань) реєструють окремо від інших наказів, на них після номера проставляють "о/с".

2.10.9 Видачу з канцелярії документів для виконання проводять тільки під розписку у відповідних формах обліку з проставлянням дати.

Таким чином, відповідно до типових Інструкцій з діловодства, існують два типа наказів, наказ начальника Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області №54 від 03 січня 2014 року про призначення ОСОБА_6 відповідальною особою за облік озброєння, закріплення, закріплення на постійне носіння й зберігання озброєння та спецзасобів, а його дублером ОСОБА_10 відноситься до наказів з організаційних питань.

Наказ вступає в силу з часу його підписання, якщо інші строки спеціально не обговорені в ньому. Оскільки строки не були оговорені у наказі № 54 від 03 січня 2014 року, наказ повинен був вступити в дію з часу його підписання, тобто 03 січня 2014 року.

З наказом повинні були ознайомленні в обов`язковому порядку всі посадові особи, вказані у тексті наказу, внизу наказу, або на зворотній стороні чи на окремому листі, ознайомлені особи повинні були поставити свій підпис, дату, попередньо написавши «з наказом ознайомлений».

Але, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції доказ легітимності наказу начальника Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області №54 від 03 січня 2014 року про призначення ОСОБА_6 відповідальною особою за облік озброєння, закріплення, закріплення на постійне носіння й зберігання озброєння та спецзасобів, а його дублером ОСОБА_10 , здобуто не було.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 щодо обізнаності ОСОБА_6 про наявність такого приказу, оскільки це спростовується відсутністю зазначеної відповідної процедури набрання ним чинності, самі ці показання за таких умов без існування належних доказів про доведення такого наказу до відома виконавця носять лише характер припущень, а усі сумніви з цього приводу, як правильно зазначив суд, повинні тлумачитись лише на користь обвинуваченого.

Відповідно до встановлених діючим законодавством правил, саме завідуючий канцелярії, після видання наказу організовує ознайомлення виконавців, а також зацікавлених осiб з його змістом.

З пояснень свідка ОСОБА_11 вбачається, що вона, працюючи завідуючою канцелярії в Жовтевому РВ, не виконує обов`язки пов`язані з організацією ознайомлення виконавців, в даному випадку ОСОБА_6 , а також зацікавлених осіб, яким був ОСОБА_10 , зі змістом наказу, тим самим порушуючи вимоги Інструкції з діловодства.

Той факт, що ОСОБА_6 не був ознайомлений з наказом №54 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що він про призначення його дублером відповідального за облік озброєння, закріплення, закріплення на постійне носіння й зберігання озброєння та спецзасобів не був ознайомлений, про існування наказу №54 дізнався під час досудового слідства.

Таким чином, не знайшло свого підтвердження, що даний наказ було оголошено всьому особистому складу РВ, до якого входить і свідок ОСОБА_10 .

Що в свою чергу спростовують доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі про те, що висновки суду про необізнаність ОСОБА_6 щодо існування наказу №54 від 03 січня 2014 року та щодо покладених на нього обов`язків за таким наказом є помилковими, оскільки зміст цього наказу згідно пункту 8 було оголошено всьому особовому складу РВ.

Твердження свідка ОСОБА_10 про обізнаність ОСОБА_6 про відповідальність за зброю, голослівні та спростовуються його ж показаннями, який показав, що під час відпустки ОСОБА_6 він не виконував обов`язки відповідального за зберігання озброєння, не погоджували графіки відпусток, прийом-передачу зброї, ніяких функцій щодо збереження зброї він не здійснював.

Колегія суддів вважає, що при судовому розгляді не було добуто доказів дотримання процедури набрання чинності зазначеного наказу з урахуванням положень Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України та у ОСОБА_6 за вказаним наказом не виникли відповідні обов`язки.

Органом досудового слідства ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення, що він неналежно виконував свої службові обов`язкі, через несумлінне ставлення до них у період з 28 лютого 2014 року по 20 серпня 2014 року призвело до втрати вогнепальної зброї та боєприпасів, які перебували на озброєнні Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області.

Разом з тим, органом досудового слідства не встановлено та не надано доказів того, коли саме була втрачена вогнепальна зброя та боєприпаси.

З матеріалів справи вбачається, що в період часу з 20 червня по 20 липня 2014 року ОСОБА_6 перебував у черговій відпустці, що підтверджується наказом №13о/с від 03 липня 2014 року (а.с. 99-103 т.1), тобто, саме у той період часу, який йому інкримінований - з 28 лютого 2014 року по 20 серпня 2014 року, а тому зброя та боєприпаси могли бути втрачені в тому числі й в період знаходження обвинуваченого у відпустці.

За таких обставин, можливість втрати зброї в період відпустки ОСОБА_6 не спростована, а в такому разі усі сумніви з приводу цього повинні тлумачитись на користь останнього, відповідно до вимог ст.ст.2, 17, 373 КПК України.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що в травні 2014 року в Жовтневому РВ вся зброя була в наявності.

Показання свідка в цій частині підтверджуються копією книги видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів Жовтневого РВ (форма №5), відповідно до якої станом на 08 серпня 2014 року в наявності були всі 267 пістолетів «ПМ», всі 535 магазинів та всі 6408 набоїв до них, що підтверджено підписом чергового про приймання.

Оригінал цього документу стороною обвинувачення не був наданий у зв`язку з його відсутністю, що підтверджено відповідним листом (т.1 а.с.215-217, т.2 а.с.106).

В ході судового розгляду, встановлено зброя неодноразово видавалась та приймалась в цей час.

З показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 вбачається, що зброя неодноразово вивозилася з РВ, а саме 13 квітня 2014р., 9 травня 2014р., 14 травня 2014р., накази надавали начальник ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , який з лютого до 01 травня 2014 року виконував обов`язки начальника Жовтневого РВ. При цьому зазначили, що ніякі документи не складалися, ОСОБА_6 допомагав упаковувати зброю в ящики та не знав куди ховалася і вивозилася зброя, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_6 не був відповідальним за зберігання озброєння та спецзасобів, оскільки при визначених ситуаціях повинен був супроводжувати чи бути обізнаним куди саме зброя вивозиться з РВ.

Такі обставини підтвердили під час судового розгляду свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_14 про те, що саме вони, як перші керівники Жовтневого РВ ММУ ГУМВС, тобто прямі начальники, віддавали накази оперативному черговому та іншим працівникам на термінову евакуацію зброї, частину якої здійснювали в умовах таємності, про що було взагалі обізнано декілька осіб, саме вони в тих умовах взяли на себе відповідальність за такі дії, а тому реальної можливості документально оформити такі дії взагалі не було у будь-якої відповідальної особи.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у той частині, що ОСОБА_6 був обізнаний щодо існування наказу № 54 від 03.01.2014р. оскільки останній особисто готував вказаний наказ про призначення його відповідальним за озброєння і особисто передав його для реєстрації до канцелярії РВ та фактично виконував передбачені цим наказом обов`язки, оскільки саме завідуючий канцелярії, якою на той час була свідок ОСОБА_11 після видання наказу організовує ознайомлення виконавців, а також зацікавлених осiб з його змістом, що останньою зроблено не було, та в суді не було добуто доказів, що ОСОБА_6 був письмово ознайомлений з наказом. Відповідно до плану «Фортеця» за 2014р., який був досліджений в суді апеляційної інстанції, саме начальник РВ несе відповідальність за зберігання озброєння та спецзасобів.

В судовому засіданні були ретельно досліджені внутрішні функціональні обов`язки обвинуваченого ОСОБА_6 , як заступника начальника штабу Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області, з якими його особисто ознайомлено під розпис, та відповідно до яких контроль приймання, видачі та обліку спеціальних засобів, зброї та боєприпасів з боку останнього не передбачений.

Натомість, такі обов`язки прямо покладено на помічника начальника райвідділу-оперативного чергового чергової частини, відповідно до функціональних обов`язків останнього.

Цей висновок, зокрема, підтверджується показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що у його функціональні обов`язки як заступника начальника штабу облік озброєння не входив, а контроль за його зберіганням взагалі не покладався. З зазначеним наказом начальника Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області №54 від 03 січня 2014 року про закріплення його як відповідальної особи та покладення на нього відповідних обов`язків він не був обізнаний.

Згідно відомчих нормативних актів при зміні матеріально-відповідальної особи в триденний термін повинен бути складений акт прийому-передачі майна, але такий акт також не складався, а він його не підписував. Команду на евакуацію зброї та боєприпасів давали перші керівники райвідділу безпосередньо оперативному черговому, тому будь-хто не міг не виконати їх наказ, враховуючи, що в місті була неординарна ситуація. Технічної можливості ні в нього, ні у всього особового складу Жовтневого РВ провести інвентаризацію та документальне оформлення зброї в тих умовах не було, тим більш, що частина її вивозилася таємно, про місце її зберігання було обізнано лише декілька осіб, а зброю було повернуто фактично після ліквідації у місті незаконних збройних формувань та стабілізації оперативної обстановки.

Крім того, судом також правильно було враховано ті обставини, що згідно пояснень свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_6 неодноразово приймав участь у планових інвентаризаціях, які проводилися у лютому та серпні 2014 року. Однак, відповідальна за зброю особа не могла приймати участь у інвентаризації, оскільки є зацікавленою особою.

Судом першої інстанції також було надано правильної оцінки й самим обставинам, в яких здійснювалася евакуація зброї з райвідділу міліції, та встановлено, що в умовах ситуації у місті Маріуполі в період квітень-травень 2014 року, коли незаконні збройні формування захоплювали об`єкти органів державної влади, в тому числі приміщення правоохоронних органів, з метою заволодіння зброєю та боєприпасами, що така ситуація була виключною та такою, що унеможливлювала дотримання вимог відповідних нормативних актів щодо документального супроводу такої екстреної евакуації зброї.

Інструкцією із забезпечення контролю або будь-яким іншим нормативно-правовим документом конкретні обов`язки відповідальної особи та порядок їх виконання при екстреній евакуації зброї та боєприпасів не передбачені взагалі, у зв`язку з чим неможливо встановити реальну можливість виконати ці обов`язки в такій ситуації та встановити об`єм та міру відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі на оперативні зведення, як на доказ спростування намірів захоплення приміщення Жовтневого РВ та відсутність надзвичайної ситуації в місті Маріуполі в зазначений період, не є слушними, так як ці факти є загально визначеними і встановленими, відомими широкому загалу з засобів масової інформації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи обвинувачення про те, що саме з вини ОСОБА_6 сталося неодноразове вивезення зброї та боєприпасів за межі райвідділу міліції без належного оформлення, взагалі без відповідних наказів керівництва та не уповноваженими особами, суд першої інстанції правильно визнав недоведеними та обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про доведеність обвинувачення та невірну оцінку доказів з боку суду є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За встановленими судом фактичними обставинами справи, виходячи із сукупності зазначених та інших досліджених у судовому засіданні доказів, які отримали відповідну правову оцінку у вироку, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано і правильно виправдав ОСОБА_6 за обвинуваченням його за ч.1 ст.367 КК України, саме на підставі відсутності в його діях складу даного кримінального правопорушення.

З вироку видно, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи, докази, на яких побудовані висновки суду про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч. А тому доводи в апеляційній скарзі прокурора щодо невідповідності вироку фактичним обставинам провадження та безпідставного виправдання обвинуваченого не є слушними.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Донецької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2