УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0018295 та додані до нього матеріали,

В С Т А Н О В И В:
02.02.2016 року прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку домашнього арешту у кримінальному провадженні №0018295 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дзензелівка Маньківського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

12.09.2014 року вироком Печерського районного суду м.Києва за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 02 грудня 2015року, приблизно о 06-40 годині, неповнолітній ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований біля ТОВ «Новус Україна», за адресою: м.Київ, пр-т Броварський, 17, маючи на меті злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, помітили раніше незнайому їм ОСОБА_8 , яка йшла по вулиці Райдужній в місті Києві. Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили у попередню змову на відкрите викрадення майна останньої. Згідно розподілених ролей, ОСОБА_6 повинен був викрасти майно у потерпілої, ОСОБА_7 мав залишатись за кермом автомобіля та спостерігати за навколишньою обстановкою, а після відкритого викрадення майна дочекатись ОСОБА_6 та на автомобілі зникнути з місця вчинення злочину.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та діючи згідно розподілених ролей, 02.12.2015 року, приблизно о 06-40 годині, по вулиці Райдужній в м.Києві, неповнолітній ОСОБА_6 підбіг до потерпілої ОСОБА_8 та шляхом ривка відкрито викрав з лівої руки останньої, належну їй жіночу сумку, вартістю 200 гривень, всередині якої знаходились наступні речі, а саме: мобільний телефон «Нокіа», вартістю 800 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар», вартістю 10 гривень, на рахунку якої було 10 гривень, косметичка, вартістю 20 гривень, жіноча косметика, загальною вартістю 300 гривень, косметичка, вартістю 10 гривень, медичні препарати, вартістю 20 гривень, парасолька, вартістю 100 гривень, банківська картка «Приват Банк», гаманець, вартістю 100 гривень, гроші в сумі 10 гривень, всього на загальну суму 1580 гривень.

В цей час ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_1 , спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередити свого спільника про небезпеку. Усвідомлюючи, що неповнолітній ОСОБА_6 відкрито викрав з лівої руки потерпілої ОСОБА_8 належну їй жіночу сумку з особистими речами, ОСОБА_7 швидко під`їхав до узбіччя дороги по вулиці Райдужній в м.Києві, зупинив автомобіль та відчинив передні пасажирські двері, а ОСОБА_6 , утримуючи відкрито викрадене майно, сів на переднє пасажирське сидіння.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1580 гривень.

Крім того, 02 грудня 2015року, приблизно о 07-10 годині, неповнолітній ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи на вулиці Луначарського в м.Києві, маючи на меті злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, помітили ОСОБА_9 , яка йшла по вулиці Луначарського в місті Києві. Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили у попередню змову на відкрите викрадення майна останньої. Згідно розподілених ролей, ОСОБА_6 повинен був викрасти майно у потерпілої, ОСОБА_7 мав залишатись за кермом автомобіля та спостерігати за навколишньою обстановкою, а після відкритого викрадення майна дочекатись ОСОБА_6 та на автомобілі зникнути з місця вчинення злочину.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів та, діючи згідно розподілених ролей, 02.12.2015 року, приблизно о 07-25 годині, біля будинку №2 по вулиці Луначарського в м.Києві, неповнолітній ОСОБА_6 підбіг до потерпілої ОСОБА_9 та шляхом ривка повторно відкрито викрав з лівої руки останньої належну їй жіночу сумку, вартістю 400 гривень, в середині якої знаходились наступні речі, а саме: паспорт громадянина України на її ім`я (який для потерпілої не має оціночної вартості), посвідчення водія на її ім`я (яке для потерпілої не має оціночної вартості); гаманець червоно-коричневого кольору, вартістю 400 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень та 70 доларів США, три банківські картки «Приватбанку», одна банківська картка «ПУМБ», одна картка «УКРСИБ банку», книжка Світлани Ройз «Ребенковеденье», вартістю 250 гривень, жіночі заколки, вартістю приблизно 150 гривень, губна помада, вартістю 300 гривень, два блиски для губ, загальною вартістю 200 гривень, всього на загальну суму 2800 гривень.

В цей час ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_1 , спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередити свого спільника про небезпеку. Усвідомлюючи, що неповнолітній ОСОБА_6 відкрито викрав з лівої руки потерпілої ОСОБА_9 належну їй жіночу сумку з особистими речами, ОСОБА_7 швидко під`їхав до узбіччя дороги по вулиці Луначарського, 2, в м.Києві, зупинив автомобіль та відчинив передні пасажирські двері, а ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно, сів на переднє пасажирське сидіння.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2800 гривень.

02.12.2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , рапортом про затримання ОСОБА_7 , показами підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події від 02.12.2015 року, протоколом пред`явлення для впізнання підозрюваного ОСОБА_6 за участю потерпілих, протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом перегляду відеозапису за участю потерпілої ОСОБА_9 , речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.
Аналізуючи вищевикладене у вказаному кримінальному провадженні слід виконати наступні слідчі дії: отримати відповідь від оператора мобільного зв`язку ТОВ «Астеліт» щодо роздруківки мобільних телефонів підозрюваних, після чого провести їх аналіз; за клопотанням захисника ОСОБА_14 провести одночасний допит між підозрюваними; виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Беручи до уваги те, що підстави, з яких підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не втратили актуальності, а також те, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вчиненню ним нових злочинів, перешкоджанню встановленню істини, намаганню переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою забезпечення дієвості обраного запобіжного заходу в подальшому, враховуючи необхідність проведення ряду слідчих дій, прокурор просить суд продовжити застосування до підозрюваного запобіжного заходу домашнього арешту в межах строків досудового розслідування.

В судовому засіданні з розгляду клопотання прокурор стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які продовжують існувати.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 , яка є матір`ю підозрюваного ОСОБА_6 , в судовому засіданні також не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 02.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0018295).
Клопотання подано до суду прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_6 , його захисника та законного представника про вручення їм копії клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу. Таким чином, прокурором виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.
02.12.2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 03.12.2015 року відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Як вбачається з матеріалів клопотання строк досудового розслідування продовжено постановою прокурора від 29.01.2016 року до трьох місяців.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується зібраними у справі вищевказаними доказами.
При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєні злочинів, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, офіційно ніде не працює та не навчається.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, заявлені при обранні домашнього арешту ризики не зменшилися, досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування домашнього арешту не може бути закінченим, зокрема, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих дій, тому клопотання прокурора про продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно задовольнити та продовжити строк домашнього арешту ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2016 року включно.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176-178, 181, 184, 198, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0018295 задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді від 03.12.2015 року з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0018295, до 28 лютого 2016 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Виконання ухвали доручити співробітникам Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м. Києва ОСОБА_1