БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2025/16-к
Провадження № 1-кс/497/262/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.16 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ (керівник ОДР, який у відповідності із п.6 ч.2 ст.39 КПК України здійснює досудове розслідування. користуючись при цьому повноваженням слідчого) Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
25 жовтня 2016 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000619 від 23.10.2016 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.
З поданого клопотання вбачається, що 23.10.2016 року біля 10:30 години, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на навмисне, протиправне позбавлення життя свого сусіда ОСОБА_5 , 1940 року народження, перестрибнувши через хвіртку, проник у двір домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 . Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, діючи з умислом спрямованим на протиправне позбавлення життя ОСОБА_5 , зустрівши останнього на подвір`ї вказаного домоволодіння, використовуючи предмети колючої, ріжучої та рублячої дії, наніс ОСОБА_5 , числені удари у життєво важливі частини тіла, спричинив йому численні поранення, які супроводжувалися значною крововтратою, та вважаючи що достиг бажаного результату у вигляді смерті ОСОБА_5 , покинув місце скоєння злочину. При цьому умисел ОСОБА_6 , спрямований на позбавлення життя ОСОБА_5 , не був реалізований до кінця, з причин які не залежали від його волі, хоча він виконав усі дії які вважав необхідними для його реалізації, у зв`язку з тим, що постраждалому було надано подальшу медичну допомогу.
24.10.2016 у ході проведення додаткового огляду місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає потерпілий ОСОБА_5 , виявлено та вилучено належно потерпілому ОСОБА_5 , безрукавку з слідами схожими на кров та механічними пошкодженнями у вигляді порізів та розривів.
Враховуючи те, що вилучена річ на час вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_5 , була одягнення на ньому, та зберегла на собі сліди злочину, а також з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилученої речі, яка потребує криміналістичних досліджень, за результатами яких матиме значення речового доказу у кримінальному провадженні, необхідно здійснити арешт вищевказаної вилученої речі.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий просив клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий не прибув подав заяву, якою підтримав подане клопотання та зазначив, що в клопотанні викладені всі обставини та підстави, необхідні для вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а також просив клопотання розглядати у його відсутність.
На підставі ст. 107 ч.1 КПК України, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії, слідчим суддею прийнято рішення розглянути матеріали без застосування засобів фіксування кримінального провадження.
Розглянувши подане клопотання, доводи викладені в ньому та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів (ч.2 ст. 170 КПК України).
Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: безрукавку, з метою запобігання його знищення та пошкодження, а також для забезпечення збереження вилученого у кримінальному провадженні майна та наявних на ньому слідів злочину, оскільки на транспортному засобі є в наявності сліди в збереженні яких є необхідність, в зв`язку з вирішенням у подальшому питання експертизи та мають значення в якості речового доказу в кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, щодо задоволення клопотання слідчого, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України, в цій частин.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: безрукавку, належну ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначене майно здати на зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, пр-т. Соборний, № 97.
Виконання ухвали і відповідальність за збереження вилученого майна покласти на слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_2 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1