Справа №585/2265/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/800/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання згідно ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2016 року засудженому ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні його клопотання. Суд мотивував своє рішення тим, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься, тому даний Закон не може бути до нього застосований.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду щодо ОСОБА_8 та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що суд не врахував відсутність у законодавстві заборон чи обмежень застосування ч.5 ст.72 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі.

В своїй апеляційній скарзі з доповненнями від 28.09.2016 року, засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати Роменський міськрайонний суд Сумської області у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 30 січня 2003 року по 26 травня 2005 року. При цьому, апелянт зазначає, що суд не врахував прикінцеві положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», якими передбачено, що положення цього Закону застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю, та не містить заборон щодо його застосування до осіб засуджених до довічного позбавлення волі. Також засуджений вказує, що відмова в задоволенні його клопотання має істотне значення для обрахування строку фактичного відбування покарання та використання ним права на реалізацію певних прав, передбачених Главою 22 КВК України, які виникають після відбуття певного строку покарання та на звернення з клопотанням про помилування, у зв`язку з чим було порушено його конституційні права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2003 року ОСОБА_8 засуджений за п.п.1, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією на користь держави майна, що є його власністю (а.п.12-14).

Згідно розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили, вказаний вирок набрав законної сили 26 травня 2005 року (а.п.15) .

Крім того, 21 листопада 2005 року ОСОБА_8 був засуджений вироком Ворошиловського районного суду м. Донецьк за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 357, ч.2 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі (а.п.17-18).

Даний вирок вступив в законну силу 30 травня 2006 року (а.п.16).

Частиною 5 ст. 72 КК України передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). Таким чином, довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, оскільки не має строкового виміру.

Диспозиція ч. 5 ст. 72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_8 , тому доводи апеляційних скарг з цього приводу є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 з приводу порушення його конституційних прав, оскільки відмова в задоволенні його клопотання має істотне значення для обрахування строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування, не заслуговують на увагу, оскільки відмова судом засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання ніяким чином не впливає на його права, передбачені Главою 22 КВК України, які виникають після відбуття певного строку покарання та гарантовані Положенням про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року №223/2015.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування оскаржуваного судового рішення, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає ухвалу суду від 18 липня 2016 року законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим залишає апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2016 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання згідно ч.5 ст.72 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.