Ухвала іменем україни 23 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2015 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 .

Зазначеним вироком, засуджено:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брянка Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 71 КК ОСОБА_6 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2014 року у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Цим вироком також засуджено ОСОБА_7 , судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2015 року згаданий вирок суду змінено в частині призначення покарання та прийнято рішення про призначення засудженим покарання за ч. 2 ст. 289 КК, за сукупністю злочинів, а ОСОБА_6 і за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк, визначений судом першої інстанції, без конфіскації майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за скоєння злочинів за обставин, установлених досудовим слідством.

Так, 26 грудня 2014 року, приблизно о 23.00 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 проникли на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_7 таємно викрав майно на суму 240 грн., а ОСОБА_6 проник в підсобне приміщення, з якого повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 1804 грн.
21 січня 2015 року, приблизно о 22.30 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно проникли в будинок та літню кухню по АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрали майно ОСОБА_9 на загальну суму 1774,50 грн.
Також, 22 січня 2015 року в період часу з 00.00 до 01.30 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно проникли в підсобні приміщення по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_10 на загальну суму 946,50 грн.

22 січня 2015 року в період часу з 01.30 до 02.00 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 повторно проникли в будинок по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_11 на загальну суму 2492 грн.

Крім того, 03 січня 2015 року, приблизно о 22.00 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_6 , де повторно незаконно заволоділи транспортним засобом мотоциклом з коляскою моделі К-750, 1963 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без належного на те дозволу власника, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 7800 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, однобічність та неповноту досудового та судового слідства, просить скасувати судові рішення, та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК. Свої вимоги обґрунтовує тим, що злочини, за які його засуджено, він не вчиняв, а матеріали кримінального провадженняне містять доказів його винуватості. Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на невідповідність вироку суду вимогам кримінального процесуального закону, оскільки він, на його думку, постановлений на припущеннях та домислах. Вважає, що обвинувачення ґрунтується на показах ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які його оговорили. Наголошує, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст. 419 КПК, не надав оцінки всім доводам апеляційних скарг й безпідставно відмовив в дослідженні доказів, які на його думку не були досліджені міським судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав доводи своєї касаційної скарги, пояснення прокурора, який просив скаргу засудженого залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.

Згідно ст. 434 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно до ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, серед іншого зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення
При розгляді кримінального провадження та ухваленні вироку щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався та ухвалив судове рішення, яке не відповідає вимогам зазначеного вище процесуального закону.
Суд першої інстанції взагалі не зазначив у вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Суд апеляційної інстанції на це істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при перегляді справи в апеляційному порядку уваги не звернув та фактично постановив незаконну ухвалу щодо незаконного вироку суду першої інстанції.
За таких обставин вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції, як такі, що ухвалені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, на підставі ст.438 КПК підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.
Враховуючи, що судові рішення стосуються і засудженого ОСОБА_7 , який касаційну скаргу не подавав, то вони в порядку ст.433 КПК підлягають скасуванню і щодо останнього.
При новому розгляді кримінального провадження слід усунути згадані недоліки та постановити рішення, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 433-436, 438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 та в порядку ст.433 КПК України щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16