Справа № 175/4449/16-к
Провадження № 1-кп/175/207/16
Ухвала

Іменем України

22 листопада 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське клопотання у кримінальному провадженні № 0002301 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Апостолове Дніпропетровської області, там же зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, непрацюючої, вдови, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інваліда 3 групи,
підозрюваної у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

встановив:

15 вересня 2016 року близько 12.30 години ОСОБА_9 знаходилася поблизубуд. АДРЕСА_3 , де у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме приналежних ОСОБА_10 грошових коштів.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, з корисних мотивів, підозрювана підбігла до ОСОБА_11 і шляхом ривка відкрито заволоділа грошовими коштами у сумі 875 грн., які знаходилися у правій кишені одягнутого на потерпілу піджака, після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_11 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
Ці суспільно небезпечні діяння ОСОБА_9 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України.

17 листопада 2016 року на розгляд Дніпропетровського районного суду від прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 надійшло клопотання від 14 листопада 2016 року про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню із загальним наглядом, як до особи, яка зазначене суспільно небезпечне діяння вчинила у стані неосудності.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 213 від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_9 в період часу вчинення інкримінованого їй діяння страждала і в теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноїдальної. Вказане хронічне душевне захворювання позбавляло її можливості в період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом (а.п.81-84).

Допитавши законного представника і дослідивши матеріали кримінального провадження, які підтверджують провину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй суспільно небезпечного діяння, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у клопотанні обставин мало місце зазначене суспільно небезпечне діяння, яке вчинено саме ОСОБА_9 у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини вчиненого діяння і його тяжкість, особу ОСОБА_9 , суд вважає, що до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ст.ст.93, 94 ч.1 п.2 КК України, ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», а тому клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_11 не має будь-яких претензій до ОСОБА_9 , про що зазначила прокурор у своєму рапорті від 22.11.2016 року.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.ст.369, 512-513 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 від 14 листопада 2016 року про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 за вчинення у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

До набрання ухвалою законної сили залишити ОСОБА_6 у психіатричному закладі в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Грошову купюру номіналом 500 грн., передану на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , - після набрання ухвалою законної сили залишити у її розпорядженні.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1