УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
Вказане кримінальне провадження, згідно автоматизованої системи документообігу суду, було передане головуючому судді 01 липня 2016 року.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 01 липня 2016 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити у даному кримінальному провадженні судовий розгляд, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, крім того, посилається на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.
Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про об`єднання даного кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в порядку ст.334 КПК України, в одне провадження з кримінальним провадженням щодо останнього, яке вже знаходиться в провадженні іншого судді Дніпровського районного суду м.Києва.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.
Вислухавши думку сторін, вивчивши дані обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Згідно з положеннями ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.
Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:
1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9)дату та місце його складення та затвердження.
Згідно даних обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав 30 бойових набоїв, які згідно висновку експерта №290/6 від 25.05.2016 року є боєприпасами калібру 5,45х39 мм, виготовлені промисловим шляхом та призначені для стрільби з нарізної зброї калібром 5,45х39 мм, наприклад із автоматів АК-74, АКС-74У та іншої нарізної зброї з калібром 5,45х39мм, які незаконно переніс до гаражного приміщення (боксу), який належить ОСОБА_6 , та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому їх незаконно зберігав до їх вилучення працівниками прокуратури Київської області.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.
Відповідно до вимог ст.ст.91, 374 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні та у разі визнання особи винуватою підлягають зазначенню у мотивувальній частині вироку.
Разом з тим, в обвинувальному акті, як при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, так і при формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 , при зазначенні події злочину, обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відсутній виклад обставин щодо часу, місця, способу його вчинення, а також щодо мети та мотивів, якими керувався ОСОБА_5 при його вчиненні.
Крім того, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та при формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 органом досудового розслідування так і не зазначено, що ОСОБА_5 , придбавши 30 набоїв, які в подальшому переніс до гаражного приміщення та став там зберігати, фактично вчинив дії по придбанню, носінню та зберіганню саме боєприпасів без передбаченого законом дозволу, що свідчить про те, обвинувачення ОСОБА_5 в цій частині не було висунуте.
Посилання в змісті обвинувального акту на висновок експерта експерта №290/6 від 25.05.2016 року про те, що 30 набоїв є боєприпасами калібру 5,45х39 мм не може підміняти собою виклад фактичних обставин встановлених органом досудового розслідування та формулювання обвинувачення в цій частині.
Поряд з цим, слід зазначити, що згідно сформульованого обвинувачення так і не зазначено, чи є вищезазначені 30 набоїв придатними для стрільби.
Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом. Поряд з цим, ч.1 ст.11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Таким чином, формулюючи обвинувачення слідчий, який склав обвинувальний акт, зобов`язаний був сформулювати твердження про вчинення злочину (кримінального правопорушення) ОСОБА_5 , зокрема, зазначити подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб) та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, форму вини, мотив та мету вчинення, проте вказаних вимог закону орган досудового розслідування не виконав.
Вищезазначена неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що слідчим не в повній мірі визначено коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Наведене свідчить також про обмеження права на захист обвинуваченого, оскільки обвинувальний акт є необхідним також для підготовки до захисту.
Також, з даних обвинувального акту вбачається, що в обвинувальному акті не в повній мірі зазначені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема відсутні відомості про сімейний стан, наявність дітей, місце роботи, освіту, також відсутні відомості про наявність чи відсутність у обвинуваченого будь-яких пільг, зокрема про наявність інвалідності 2-ї групи, про що останній зазначив в підготовчому судовому засіданні.
Крім того, обвинувальний акт не містить відомості про слідчого, який його склав, також відсутні відомості про уповноваженого прокурора, який його затвердив.
Поряд з цим, слід зазначити, що при зверненні до суду з обвинувальним актом до обвинувального акту додаються документи, зазначені в ч.4 ст.291 КПК України, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Однак, як вбачається з даних реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, в ньому не містяться, викладені в повній мірі в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування.
Зокрема, з даних обвинувального акту вбачається, що слідчим у даному кримінальному провадженні є слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_7 , при цьому процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснює група прокурорів, до складу якої входить прокурор другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Київської області ОСОБА_3 .
Разом з тим, в реєстрі матеріалів досудового розслідування міститься лише посилання на те, що у кримінальному провадженні приймались відповідні процесуальні рішення про створення групи слідчих та прокурів, однак при цьому відсутні відомості про їх склад, які б вказували на те, що слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_3 мали відповідні повноваження на здійснення процесуальних дій та прийняття відповідних процесуальних рішень в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Крім того, незважаючи на те, що у кримінальному провадженні захист підозрюваного здійснювала захисник ОСОБА_4 , в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості, що приймалось відповідне процесуальне рішення про залучення вказаного захисника у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Також, про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, після чого останній має право ознайомитись з ними за правилами, викладеними в цій статті. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Разом з тим, в реєстрі матеріалів досудового розслідування у переліку процесуальних дій відсутні дані, що стороною обвинувачення саме захиснику та підозрюваному було повідомлено про завершення досудового розслідування та про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, зокрема зібраних як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, також відсутні дані, які б свідчили, що захиснику та підозрюваному було надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Виходячи з вищевказаних порушень вимог кримінального процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність повернення прокурору на підставі ч.3 ст.314 КПК України обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування як таких, що не відповідають вимогам закону.
Що стосується клопотання захисника про об`єднання даного кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в порядку ст.334 КПК України, в одне провадження з кримінальним провадженням щодо останнього, яке вже знаходиться в провадженні іншого судді Дніпровського районного суду м.Києва, то відповідно до положень ст.334 КПК України питання про об`єднання кримінальних проваджень вирішується складом суду, який вже здійснює судове провадження, тобто складом суду якому першому надійшли матеріали кримінального провадження щодо тієї ж особи.
А тому, виходячи з мотивів заявленого клопотання, з урахуванням вищезазначених положень кримінального процесуального кодексу України, якими встановлено порядок об`єднання і виділення матеріалів кримінального провадження, клопотання захисника ОСОБА_4 щодо об`єднання кримінальних проваджень не підлягає задоволенню.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався.
Керуючись вимогами ст.ст.109, 110, 290, 291, 293, 314, 315 КПК України, суд,-

Клопотання захисника щодо об`єднання кримінальних проваджень залишити без задоволення.
Повний текст ухвали буде проголошено 27.07.2016 року о 17 годині 00 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя: