Справа № 373/508/16-к
В И Р О К
Іменем України
25 квітня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потепілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому кримінальне провадження, ЄРДР № 0000177 від 20.02.2016, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стовп`яги Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.04.2014 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., який сплатив 05.05.2014,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що він, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.04.2014, яким він засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірів п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., який виконав 05.05.2014, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочини при наступних обставинах.

29.05.2014 ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за місцем проживання своєї рідної сестри ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , помітив, що у шкатулці для коштовностей, яка стояла на столі у спальній кімнаті, знаходяться вироби із золота. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення, дочекавшись того, що його ніхто не бачить і за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 взяв із шкатулки для коштовностей золотий ланцюжок, загальною вагою 3,66 г., чистою вагою золота 3,61г., який належить ОСОБА_4 , та залишив приміщення вказаного будинку. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму вартості викраденого золотого ланцюжка - 985 грн. 93 коп., яка визначена висновком судово-товарознавчої експертизи №4/518 від 24.03.2016

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як крадіжка.

12.06.2014 ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за місцем проживання своєї рідної сестри ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у шкатулці для коштовностей, яка стояла на столі у спальній кімнаті, знаходяться вироби із золота, вирішив повторно вчинити таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, дочекавшись того, що його ніхто не бачить і за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 зайшов до спальної кімнати та взяв із шкатулки для коштовностей кулон із золота, вагою 2,03 г., який належить ОСОБА_4 , та залишив приміщення вказаного будинку. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму вартості викраденого золотого кулона - 549 грн. 50 коп., яка визначена висновком судово-товарознавчої експертизи №4/518 від 24.03.2016.

25.06.2014 ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за місцем проживання своєї рідної сестри ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, дочекавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і його ніхто не бачить, зайшов до спальної кімнати та повторно викрав зі шкатулки для коштовностей, яка стояла на столі, золотий перстень загальною вагою 2,57 г., чистою вагою золота 2,53 г., який належить чоловіку рідної сестри ОСОБА_5 , після чого залишив приміщення вказаного будинку. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму вартості золотого персня - 733 грн. 78 коп., яка визначена висновком судово-товарознавчої експертизи №4/518 від 24.03.2016.

30.06.2014 ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за місцем проживання своєї рідної сестри ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи, що у шкатулці для коштовностей, яка стояла на столі у спальній кімнаті, знаходяться вироби із золота, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, дочекавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і його ніхто не бачить, зайшов до спальної кімнати та повторно викрав зі шкатулки для коштовностей золоту каблучку з каменем, загальною вагою 1,3 г., чистою вагою золота 1,25 г., яка належить ОСОБА_4 , та залишив приміщення вказаного будинку. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму вартості золотої каблучки - 359 грн. 46 коп., яка визначена висновком судово-товарознавчої експертизи №4/518 від 24.03.2016.

Вищевказані повторні дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням.

Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про примирення, укладену 25.04.2016 в м. Переяслав-Хмельницькому, та призначити узгоджене сторонами покарання, посилаючись на те, що всі матеріальні питання вони вирішили і потерпілі не бажають суворого покарання винному.

За змістом угоди про примирення ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість в інкримінованих йому злочинах та загальний розмір заподіяної шкоди, що визначається вартістю викраденого майна 2628 грн. 67 коп., з них: шкода, завдана ОСОБА_4 становить 1894 грн. 89 коп, а шкода завдана ОСОБА_5 733 грн. 78 коп.

За умовами угоди 25.04.2016 ОСОБА_6 надав ОСОБА_5 розписку, згідно якої зобов`язався повністю відшкодувати потерпілому шкоду, завдану кримінальним правопорушенням до 01.11.2016.

Сторони угоди погодили вид та міру покарання: за ч.1 ст. 185 КК України штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який виконувати самостійно; за ч.2 ст. 185 КК України один рік обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

Суд переконався в добровільності сторін на укладання угоди.

Обвинувачений запевнив суд, що вищевказана угода укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Потерпілі також підтвердили добровільність укладення угоди про примирення. Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України та злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , є злочинами середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в п.1 ч.5 ст. 474 КПК України та не бажає скористатися ними.

Наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473, ст. 476 КПК України обвинуваченому та потерпілим роз`яснені та їм зрозумілі.

Обвинувачений запевнив суд, що йому цілком зрозуміла суть та характер обвинувачення, в якому він визнає себе винним, погоджується з видом та мірою покарання, яке сторони передбачили в угоді та зобов`язується його виконати.

За своїм змістом угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим відповідає вимогам ст. 471 КПК України: викладені в ній обставини, за яких було вчинено кримінальні правопорушення, формулювання обвинувачення є такими як і в пред`явленому прокурором обвинуваченні; кваліфікація кримінальних правопорушеннь, в яких обвинувачується ОСОБА_6 є правильною, умови угоди, в тому числі в частині покарання, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін чи інших осіб; узгоджене сторонами покарання може бути реально відбуте (виконане) обвинуваченим, виключень для його застосування немає; підстав вважати, що укладання угоди не було добровільним також немає; фактичні обставини вчинення злочину судом перевірені та є достатніми для визнання винуватості, злочинні дій ОСОБА_6 кваліфіковані правильно.

Враховуючи зміст угоди про примирення та безумовне визнання своєї вини обвинуваченим, суд дійшов наступних висновків.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Погоджене сторонами покарання відповідає закону про кримінальну відповідальність та, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання винного.

ОСОБА_6 за місцем проживання негативних характеристик не має, працює, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, у вчиненому щиро розкаявся перед судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердити угоду про примирення з ухваленням вироку та призначити узгоджене сторонами покарання, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Витрати на залучення експерта в сумі 263 грн.88 коп., що підтверджується довідкою, на підставі ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення в кримінальному провадженні ЄРДР № 0000177, укладену 25 квітня 2016 року в м. Переяслав-Хмельницькому між потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання: за ч.1 ст. 185 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч.2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта Черкаського НДЕКЦ (р/р 0008, ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, Код отримувача 38031150) в розмірі 263 грн. 88 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області з врахуванням положень ч.3 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя