Справа № 761/9000/16-к
Провадження № 1-кс/761/5534/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, про арешт майна, що необхідно в межах кримінального провадження №0011419, внесеного до ЄРДР 24.09.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.04.07.2015 ОСОБА_4 , колишня дружина ОСОБА_5 надавши неправдиву інформацію шахрайським шляхом заволоділа двома однокімнатними квартирами в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , подарувавши рідній сестрі та частиною майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 . Так, з 26.06.2003 ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 згідно Свідоцтво про одруження від 26.03.2003 за № НОМЕР_1 . Вказаний шлюб розірвано на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/22063/13-ц від 12.11.2013. Крім цього, 11.11.2014 ОСОБА_6 подала до Шевченківського районного суду міста Києва позовну заяву про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна спільної сумісної власності подружжя. 01.12.2014 за вказаною позовною заявою ОСОБА_7 судом відкрито провадження у справі № 761/35659/14-ц (провадження № 2/761/9502/2014). Однак, в подальшому ОСОБА_7 подала заяву про залишення позову без розгляду, у зв`язку з чим, 10.04.2015 позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя судом залишено без розгляду. ОСОБА_7 розуміла, що Суд прийме рішення поділити вказані квартири пополам, у зв`язку з чим, вирішила ними заволодіти шахрайським шляхом, а саме: шляхом введення в оману ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (свідоцтво №1528, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ), при укладанні договорів купівлі продажу вказаної квартири від 17.04.2015 з ОСОБА_9 . На підставі вказаного договору, право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_9 . Однак, ОСОБА_5 не надавав свого дозволу на відчуження квартири АДРЕСА_5 , як цього вимагає Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Таким чином, 17.04.2015 ОСОБА_7 незаконно відчужила квартиру АДРЕСА_5 , яка перебувала у спільній сумісній власності подружжя, вчинивши при цьому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України. В подальшому, 29.11.2015 ОСОБА_9 шляхом укладання договору дарування засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 подарувала квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_11 В подальшому, в додатках до позовної заяви про визнання договору купівлі-продажу нежилих приміщень недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння від 28.04.2015 (справа №756/5825/15-ц, провадження №2/756/3548/15, Оболонський районний суд м. Києва) через свого представника ОСОБА_12 знову надала до суду копію паспорту НОМЕР_2 , виданого Ленінградським РУ ГУМВС України в м. Києві 27.03.1997, хоча 02.04.2015 ОСОБА_7 вже отримала новий паспорт громадянина України НОМЕР_3 , який виданий Шевченківським РВ ГУДМС України в м. Києві, про що свідчить довіреність ОСОБА_7 від 13.11.2015, видана ОСОБА_13 . Враховуючи все викладене вище, ОСОБА_7 ретельно спланувала вчинення зазначених злочинів, що вона планує поділити наше спільне сумісне майно законним шляхом, отриманням нового паспорту громадянина України НОМЕР_3 з метою використання останнього при укладанні договорів відчуження нерухомого майна та дарування майнових прав на підтвердження факту, що майно, яке є предметом правочинів, не є спільною сумісною власністю. Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 , ввівши нотаріуса в оману, шахрайським шляхом заволоділа квартирою та на даний час намагається продати її третім особам. Таким чином, квартира АДРЕСА_5 загальною площею 59,9 м? є предметом вчинення кримінального правопорушення, а томує необхідність накласти арешт на об`єкт нерухомого майна.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити. Повідомив, що за час проведення досудового слідства об`єкт нерухомості декілька разів відчужувався та на момент розгляду клопотання квартира належить ОСОБА_14 , що підтверджується витягом з реєстру речових прав.

Власник квартири в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 УПК України.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Так Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011419, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Приписами ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно ж до ч. 6 ст. 170 КК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Як свідчать матеріали клопотання органом досудового розслідування ведеться досудове розслідування шахрайських дій відносно нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_5 на яку вимагається накладення арешту.
На день розгляду клопотання і це підтверджується його матеріалами, квартира зареєстрована за ОСОБА_14 .
Доказів які б свідчили про те, що власник є добросовісним набувачем відсутні.
Підозра у даному кримінальному провадженні не пред`явлена.
Надані слідчим матеріалами, пояснення ініціатора клопотання свідчать про те, що наявні, в розумінні положень ст. 170 КПК України, підстави для накладення арешту на зазначений слідчим об`єкт нерухомості, оскільки останній є предметом злочину.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 309, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5 , власником якої, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, є ОСОБА_14 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя