Єдиний унікальний номер (справа №) 216/2835/16-к
Номер провадження у суді 1-кп/216/393/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Губівка Компаніївського району Кіровоградської області, є громадянином України, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має професійно-технічну освіту, є військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , є учасником АТО, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

23.03.2016 Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., покарання не відбуте;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:
Згідно ст.24 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року з 29.11.2013 року ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 року та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

ОСОБА_5 29.11.2013 року на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №69-к від 29.11.2013 року (по особовому складу) став проходити у цій частині (військова частина польова пошта НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на посаді навідника, а з 18.03.2015 року на посаді сапера у військовому званні солдата.

З 17.03.2015 року ОСОБА_5 знаходився на лікуванні в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» (25491, м. Кіровоград, вул. Металургів, 2-а), а 19.03.2015 року виписаний із вказаного лікувального закладу та згідно ст.262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, зобов`язаний самостійно повернутися до військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 ), доповісти безпосередньому командирові про своє прибуття і здати медичні та інші документи.

Тоді ж ОСОБА_5 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог після закінчення лікування не з`являтися вчасно на службу без поважних причин.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 після виписки 19.03.2015 року з КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» у визначений час 20.03.2015 року о 08год. 00хв. до військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
16.03.2016 року біля 10год. 00хв, тобто більше ніж через місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_5 добровільно та з власної ініціативи прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 і заявив про себе.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст.407 ч.4 КК України (в редакції Закону України №194-VIII від 12.02.2015 року).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним в повному обсязі й надав наступні пояснення. Зокрема обвинувачений пояснив, що 08.09.2014 після повернення з зони проведення АТО за станом психічного здоров`я він звернувся до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», де проходив стаціонарне лікування до 10.10.2014. Псіля лікування обвинувачений повернувся до військової частини, де проходив службу до 24.02.2015. Цього дня ОСОБА_5 знов за станом психічного здоров`я звернувся до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», в якому проходив стаціонарне лікування до 19.03.2015, після чого мав повернутись до військової частини, польова пошта НОМЕР_1 , але він цього не зробив, а поїхав до місця проживання, оскільки був наляканий можливим направленням до зони проведення АТО. Весь час до 16.03.2016 ОСОБА_5 проживав разом з батьками, а 16.03.2016 добровільно з`явився до військової прокуратури в м. Кривому Розі. У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаявся, усвідомивши протиправність своїх дій та осудивши їх.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням їм його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують особу обвинуваченого.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, а дії його відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 407, і правильно кваліфіковані як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), у зв`язку із чим обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення ним інкримінованих йому злочинних діянь раніше судимий за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, при цьому має невідбуте покарання у вигляді штрафу. Крім того обвинувачений є військовослужбовцем контрактної служби, не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, перебував на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», де проходив стаціонарне лікування з 08.09.2014 по 10.10.2014 та з 24.02.2015 по 11.03.2015, за місцем проживання характеризується позитивно.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

До обставин, які обтяжують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить рецидив злочинів.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого і обставини, які обтяжують і пом`якшують його покарання, наведені судом вище у вироку, та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчиненню нових злочинів, а також буде необхідним і достатнім, в зв`язку з чим суд, з урахуванням санкції ст. 407 ч. 4 КК України, вважає необхідним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 приписи ст.ст. 75, 76 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з встановленням останньому іспитового строку.

При цьому враховуючі вимоги ч. 3 ст. 72 КК України невідбута частина покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2016 за ст. 309 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. складанню за правилами ст. 71 КК України не підлягає та виконується самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 63, 66, 67, 71, 72, ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 369-376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді тримання під вартою, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, встановленого судом в 2 (два) роки.

Згідно п.п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2016 за ст. 309 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. підлягає самостійному виконанню.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1