В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2016 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000460 від 24 березня 2016 року, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, українки, громадянки України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23 вересня 2016 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000460 від 24 березня 2016 року відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст. 358 КК України.
Ухвалою від 30.09.2016 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
24.10.2016 року у підготовчому судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості, укладену 24.10.2016 року між прокурором та обвинуваченою.
З врахуванням даної угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона 23.01.2016 року умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та знаючи, що довідка № 8 від 11.01.2016 року, яка видана на її ім`я лікарем Ужгородського місцевого центру первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_6 є фіктивна, надала працівникам митниці дану довідку, як підставу для переміщення державного кордону на транспортному засобі «MERSEDES BENZ S 320», тобто у використанні завідомо підробленого документа кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Як вбачається з угоди про визнання винуватості від 24.10.2016 року, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання підозри, правової кваліфікації дій обвинуваченої, яка у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання - за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в сумі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять грн. 00 коп.) грн.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 жовтня 2016 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою виність у вчиненні кримінального правопорушення в якому її обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому, підтвердила укладення угоди про визнання винуватості та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що права надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості вона повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України визнала повністю.
Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтвердила суду, що угода про визнання винуватості від 24 жовтня 2016 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просила її затвердити.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як використання завідомо підробленого документа кваліфіковано вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_5 не встановлено.
В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 24 жовтня 2016 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та в них наявний склад кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, обвинувачена визнала свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 24 жовтня 2016 року вимогам ст.ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд при прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, у вигляді штрафу, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять грн. 00 коп.) грн.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 24 жовтня 2016 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 жовтня 2016 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за № 0000460 від 24.03.2016 року.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510,00 (п`ятсот десять грн. 00 коп.) грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі довідка № 8 від 11.01.2016 року, видана на ім`я ОСОБА_5 , 1975 р.н., виданої Ужгородським міським центром первинної медико-санітарної допомоги, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1