АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/727/16 Справа № 712/2190/16-к Категорія: ч. 2ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду Черкаської області від 17.05.2016 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.01.2016 року Соснівським РС м. Черкаси за ст. 317 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

Засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.01.2016 року і кінцево до відбуття покарання призначити 4 (чотири) роки 1(один) місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 17.05.2016 року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 10.02.2016 по 17.05.2016 року (на момент постановлення вироку) 6 (шість) місяців 14 (чотирнадцять) днів позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Держави процесуальні витрати за проведення по справі товарознавчої експертизи в сумі 245,52 грн.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджений за те, що 26.01.2016 року о 10-00 год. знаходячись у будинку АДРЕСА_2 законно проник до квартири АДРЕСА_3 , де під виглядом майстра з ремонту домофонів, попросив перевірити справність домофону шляхом дзвінка з подвір`я, у цей час скориставшись відсутністю потерпілої, помітив на столі у кухні мобільний телефон та за раптово виниклим повторним умислом на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон «Нокіа 105», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 4/146 від 15.02.2016 року становить 296 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений в апеляційній скарзі з доповненням з урахуванням положень ст.69 КК України просить призначити більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі в зв`язку з суттєвим погіршенням здоров`я. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції не врахував повній мірі такі обставини, як те, що визначаючи свою вину він намагався на підставі ст.469 КПК України укласти угоду про примирення з потерпілою, але такої можливості був позбавлений. Потерпіла ОСОБА_9 не заперечувала проти складання такої угоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора щодо заперечення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані.

Колегія суддів вважає, що висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені повно, всебічно і об`єктивно в порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України вірно, а при призначенні йому покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, достатньо врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має тяжке захворювання, який раніше судимий 05.01.2016 року Соснівським районним судом м.Черкаси за ч.1 ст.317 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Враховуючи наведене, покарання, яке призначене ОСОБА_7 з застосуванням ст.71 КК України у вигляді 4 років 1 місяці позбавлення волі є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому, посилання обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання та необхідності його пом`якшення шляхом застосування ст.69 КК України та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що застосування положень ст.69 КК України щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи вироків, є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України в період іспитового строку, тому суд першої інстанції із застосуванням ст.71 КК України призначив покарання за сукупністю вироків, а саме, приєднав невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.01.2016 року. Крім того, колегія суддів враховує те, що призначене покарання за сукупністю вироків є практично мінімальним.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.05.2016 року, відносно ОСОБА_11 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 10.02.2016 року по 19.09.2016 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дана ухвала може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом трьох місяців з моменту її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 - в той же строк з моменту отримання її копії.

Головуючий :

Судді :