1-471/11
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2016 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,засудженого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про роз*яснення судового рішення у кримінальному провадженні,-

В С Т А Н О В И В:
Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2012 р. ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів,передбачених ст. 185 ч.3,ст.187 ч.2,3,ст.263 ч.1(в ред.Закону 15.04.2008 г.),ст.289 ч.3 КК України з призначенням йому покарання в порядку ст.70 КК України у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,строк відбування покарання рахувати з 26.10.2010 р.з моменту фактичного затримання.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02.04.2013 р.вирок відносно засудженого ОСОБА_4 змінено в частині призначеного покарання та остаточно по сукупності злочинів призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.11.2013 р.,вирок Шевченківськго районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2012 р.та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02.04.2013 р.щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2016 р.дата фактичного затримання ОСОБА_4 ,якої необхідно обчислювати строк відбування покарання,визнана 25.10.2010 р.
29.09.2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про роз*яснення судового рішення у справі,а саме вироку суду від 08.11.2012 р.,в порядку ст.380 КПК України.
В заяві зазначає,що для нього є незрозумілими та,на його думку,такими,що потребують роз*яснення,викладені у вироку висновки суду про обчислення строку відбування покарання з моменту фактичного затримання 26.10.2010 р.,його процесуальний статус,оцінку доказів в частині впізнання свідком речових доказів.
В доповнені до заяви засуджений просить роз*яснити,чому під час оцінки доказів,викладених у вироку,суд прийняв до уваги покази свідків обвинувачення та відхилив покази свідка захисту,а також цитує вирок із власними коментарями і просить роз*яснити,чому висновки суду по оцінці доказів не збігаються з його ставленням до цих доказів .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 заяву підтримав з наведених у ній підстав та просив задовольнити.Пояснив,що йому незрозумілі висновки суду про вчинення ним злочину за попередньою змовою з іншими фігурантами кримінальної справи,в тому числі з невстановленою особою,тому висновки суду про доведеність його винуватості,зокрема,щодо оцінки показів свідків та пред*явлення предметів для впізнання,на його думку,потребують роз*яснення. Також просить роз*яснити ,в порядку якого Кодексу він був затриманий 25.10.2010 р.та в якому процесуальному статусі.
Захисник ОСОБА_5 підтримав заяву засудженого з посиланням на те,що на теперішній час ухвалою апеляційного суду Запорізької області встановлена дата фактичного затримання ОСОБА_4 25.10.2010 р.,яка є відмінною від дати обчислення строку покарання засудженого,зазначеною у вироку суду від 08.11.2012 р.,що обумовлює необхідність роз*яснення вироку суду за заявою ОСОБА_4 про його процесуальний статус на момент фактичного затримання 25.10.2010 р.В іншій частині вирішення заяви засудженого відніс на розсуд суду.
Прокурор просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз*яснення вироку суду з тих підстав,що фактично засуджений пропонує суду повернутись до дослідження тих доказів,які викладені у вироку суду,мотивування ним заяви в порядку ст.380 КПК України по суті прийнятого судом рішення,вже були предметом розгляду апеляційного суду та касаційного суду під час перевірки законності вироку суду першої інстанції,оцінка доказам,викладена у вироку,висновки суду викладені зрозуміло,виконанню судового рішення не перешкоджають,важких для розуміння юридичних конструкцій вирок не містить.Встановлення процесуального статусу особи на час її затримання та роз*яснення такого статусу у вироку суду не передбачено нормами КПК України.
Заслухавши учасників процесу,перевіривши обґрунтованість заяви засудженого,суд відмовляє у її задоволенні,виходячи з наступного.
За вимогами ст.380 КПК України якщо судове рішення с незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз*яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Тобто, стаття 380 КПК України передбачає можливість роз*яснення судом постановленого судового рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення,наприклад, викладення судового рішення у більш ясній та зрозумілій формі, або можливість неоднакового тлумачення висновків суду і юридичних термінів,що перешкоджає його належному виконанню.
Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд роз`яснює його суть,якщо таке рішення містить прогалини, неточності,суперечності,протиріччя, неоднозначні формулювання тощо,викладає більш повно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
Стаття 380 КПК України за своїм змістом не визначає критеріїв,якими можна об*єктивно встановити доцільність роз*яснення судового рішення.Така доцільність приймається за судовим розсудом, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти). Роз*яснено може бути вирок суду у разі, якщо без такого роз*яснення його складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини судового рішення.
Відтак,механізм,визначений цією статтею,не може використовуватися, якщо учасник процесу не розуміє, наприклад, мотивування судового рішення.У разі незгоди з мотивацією судового рішення учасники судового провадження можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом. Питання щодо роз*яснення судового рішення може бути ініційовано, якщо судове рішення ще не виконано.
Аналізуючи заяву ОСОБА_4 про роз*яснення судового рішення,суд встановив,що заявник в порушення вимог ст. 380 КПК України, просить роз`яснити зміст вироку суду у кримінальному провадженні,чому саме таке рішення прийнято судом за результатами судового розгляду справи,а не викласти судове рішення у зрозумілій формі, що відповідно до вимог вищенаведеної норми закону, є підставою для відмови в роз`ясненні рішення.
Вирок суду є повним,ясним та чітким,не містить незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.
В мотивувальній частині вироку викладено обґрунтування висновків суду та прийнятого судом рішення з посиланням на вимоги КПК України.
У судовому рішенні зрозумілою мовою безальтернативно, чітко зроблено висновок щодо доведеності винуватості засудженого ОСОБА_4 та виду і строків покарання, а тому підстави для роз*яснення вироку та задоволення заяви засудженого відсутні.
Фактично засуджений просить роз`яснити йому хід думок судді у процесі вирішення питання щодо його винуватості, та відзвітувати,чому суд дійшов висновку про його винуватість на підставі досліджених доказів, тоді як, з точки зору засудженого,цих доказів недостатньо для визнання його винуватим.
Відповідно до ст. 94 КПК України та аналогічних за змістом приписів КПК 1960 р.,суддя,суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 366, 367 КПК України та аналогічних за змістом приписів КПК 1960 р., після останнього слова обвинуваченого суд негайно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, про що головуючий оголошує присутнім у залі судового засідання. Під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.
Зі змісту заяви ОСОБА_4 вбачається, що фактично він розуміє зміст вироку суду,однак не погоджується з таким судовим рішенням по суті.За таких обставин, відсутні підстави для роз*яснення судового рішення, незгоду з яким ,у тому числі щодо доведеності винуватості,засуджений може реалізувати в інший передбачений законом спосіб,шляхом його оскарження.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2016 р.за заявою ОСОБА_4 було встановлено дату його фактичного затримання 25.10.2010 р.,з якої необхідно обчислювати строк відбування покарання.
За змістом ст.380 КПК України якщо судове рішення с незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз*яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Встановлення дати фактичного затримання засудженого ОСОБА_4 25.10.2010 р.не є рішенням суду першої інстанції,який виносив вирок,тому суд,який ухвалив вирок,очевидно не може роз*яснювати в порядку ст.380 КПК України рішення,якого не приймав,оскільки на момент постановлення вироку така дата фактичного затримання ОСОБА_4 суду,який виносив вирок, не була відома.
На підставі ст. ст. 318-380, 537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про роз*яснення судового рішення у кримінальному провадженні-відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів після її оголошення,особою,яка перебуває під вартою,строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1