ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження 1-кс/201/7932/2016
У Х В А Л А
16 вересня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпропетровську клопотання у кримінальному провадженні № 0000735 від 25.08.2016 року, прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що слідчим управлінням прокуратури Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000735, яке розпочато 25.08.2016 за ознаками кримінального провадження передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України за фактом заволодіння автозаправною станцією, яка на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» () та житловим будинком, який разом із заправною станцією перебували в іпотеці в Публічного акціонерного товариства «Марфінбанк» ().

Під час проведення досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню встановлено, що 10.01.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» (правонаступником якого являється Публічне акціонерна товариство «Мирфінбанк») та ОСОБА_4 14.02.1969 року нордження було укладено кредитний договір № 00167/RD. Забезпеченням по вказаному кредитному договору, відповідно до договору іпотеки № 00154 rd від 10.10.2008 являється житловий будинок, загальною площею 365,5 м.кв. та земельна ділянка площею 1000 м.кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення моніторингу кредитів встановлено, що додатковим рішенням судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у справі № 175/540/16 (провадження № 175/237/16), нібито виданого 18.03.2016 знято арешт з житлового будинку загальною площею 365,5 м.кв. та земельної ділянки площею 1000 м.кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, отримано довідку від 11.08.2016 за підписом судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 , згідно якої по вказаній цивільній справі не виносилось жодних додаткових рішень, що свідчить про факт підроблення додаткового рішення.

Також, в березня 2016, відповідно до даних державного реєстру речових прав, заставне майно за договором іпотеки № 00154 rd від 10.10.2008 житловий будинок, загальною площею 365,5 м.кв. та земельна ділянка площею 1000 м.кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 відчужено на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН: НОМЕР_1 ).

Крім того, встановлено, що відчуження вищезазначеного іпотечного майна стало можливим на підставі рішення судді Дніпропетровського районного суду ОСОБА_8 по справі № 175/3405/15-ц, про визнання недійсним договору іпотеки № 00154 rd від 10.10.2008 в скасування заборони відчуження. Вказаним рішення суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_9 , який насправді позов не подавав на підпис на ньому останньому не належить.

В ході ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 175/3405/15-ц встановлено, що ПАТ «Марфінбанк» не приймав участі по даній справі та не міг примати, оскільки про їх проведення судом не повідомлявся, про свідчать реєстри вхідної кореспонденції банка.

Також, при ознайомленні із почтовим повідомленням про нібито вручення заочного рішення ПАТ «Марфінбанк» встановлено, що воно має ознаки фіктивності так як код відділення відправника та отримувача співпадають, а реєстрація його на відповідному інтернет-сайті «Укрпошти» взагалі відсутня.

На підставі викладеного, а також з метою забезпечення можливого цивільного позову чи відшкодування завданих збитків, слідчий просив суд накласти арешт, встановивши заборону відчуження та вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій з житловим будинком загальною площею 365,5 м.кв. та земельної ділянки площею 1000 м.кв., які розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України судовий процес технічними засобами не фіксувався.

Власник майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України у судове засідання не викликався у зв`язку з необхідністю забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вислухавши думку прокурора, а також дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків державі та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення арешт майна є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, встановивши заборону відчуження та вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій з житловим будинком загальною площею 365,5 м.кв. та земельної ділянки площею 1000 м.кв., які розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1