Справа № 751/6790/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1218/2016
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
01.11.2016 м. Чернігів
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційних скарг прокурора, захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Не погоджуючись з вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прокурор та захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 подали на нього апеляційні скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 396 КПК України, до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.
Цих вимог закону захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 не виконав, оскільки копії апеляційної скарги не подані в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Щодо апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 :
Як вбачається з оскаржуваного вироку, обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69, 70 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосування ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням певних обов`язків; за ч. 1 ст. 306 КК України виправдано.
Зі змісту апеляційної скарги захисника вбачається, що останній, не погоджуючись з вироком суду в частині визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України, просить вирок щодо нього в частині засудження за ч. 2 ст. 307 КК України змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_4 на ч. 1 ст. 309 КК України; а в частині засудження за ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України скасувати, закривши кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати. Разом з тим, в апеляційній скарзі відсутня позиція та відповідно прохання апелянта щодо виправдання свого підзахисного за ч.1 ст.306 КК України.
Щодо апеляційної скарги прокурора:
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Згідно вимог ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, окрім іншого, у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, а також необхідності застосування більш суворого покарання.
Виходячи зі змісту оскаржуваного вироку та апеляційної скарги прокурора, останній просить застосувати до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 закон про більш тяжкі кримінальні правопорушення та призначити більш суворе покарання, не скасовуючи вирок, а тільки його змінюючи, що суперечить вищезазначеним нормам КПК України.
Разом з тим, в прохальній частині прокурор просить призначити обвинуваченим покарання за більш тяжкі кримінальні правопорушення (в тому числі і в частині виправдання обвинуваченого ОСОБА_4 ), але не ставить питання про визнання їх винуватими у вчиненні даних кримінальних правопорушень, що суперечить вимогам ст. 374 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, вважаю, що апелянтам необхідно надати час для виправлення зазначених недоліків, а апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_3 залишити без руху.
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - залишити без руху та надати апелянтам 5-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.
Роз`яснити апелянтам, що у разі невиконання вимог даної ухвали апеляційні скарги будуть їм повернуті.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2