22.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/430/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: останній раз вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2012 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки на підставі ст. 75 КК України; зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , тримається під вартою з 12 вересня 2014 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -

- ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, громадянки України, маючої неповну середню освіту, не замужньої, виховуючої неповнолітніх сина, 2002 року народження, та дочку, 2010 року народження, раніше не судимої, проживаючої в АДРЕСА_3 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 30 червня 2014 року, близько 13.30, вступивши між собою та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в попередню змову, спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули до автостоянки, розташованої по вул. Набережній Заводській, 101-а в м. Дніпропетровську.

Діючи узгоджено, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_6 , не маючи права на управління автомобілем «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 , отримала від ОСОБА_5 ключі від вказаного автомобіля та пройшла на територію автостоянки, наблизилась до автомобіля «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 , за допомогою ключа проникла в салон автомобіля та, запустивши двигун, заволоділа вказаним транспортним засобом, доїхавши до станції Дніпропетровського метрополітену «Комунарівська», до якої її супроводжував ОСОБА_5 на мотоциклі разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. Після цього ОСОБА_6 , зупинившись, вийшла з автомобіля та передала ключі від нього ОСОБА_5 , який разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розпорядився автомобілем на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за попередньою змовою між собою, а ОСОБА_5 і повторно, незаконно заволоділи автомобілем «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 , належним потерпілій ОСОБА_7 , вартістю 70 513, 80 грн., заподіявши майнову шкоду у вказаному розмірі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність свою не визнав та пояснив, що брав участі у незаконному заволодінні транспортним засобом, а лише, за проханням ОСОБА_8 , продав ОСОБА_9 документи на автомобіль, які приніс ОСОБА_8 . А пізніше, приблизно через два тижні, за проханням ОСОБА_9 , познайомив останнього з ОСОБА_10 для продажу автомобіля.

Обвинувачена ОСОБА_6 винність свою визнала повністю та підтвердила, що, отримавши від ОСОБА_5 ключі від вказаного автомобіля, виїхала на ньому з автостоянки та доїхала до станції метрополітену «Комунарівська», де передала автомобіль ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які супроводжували її на мотоциклі, та вони обіцяли їй віддати грошову винагороду за те, що вона виїхала на автомобілі зі стоянки, але цю винагороду вона так і не отримала.

Поряд з показаннями обвинуваченої ОСОБА_6 , а також не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 винність свою не визнав, винність кожного з них у вчиненому злочині підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 27 червня 2014 року, близько 00.30, коли вона, повертаючись з магазину «Сільпо», дійшла до під`їзду будинку АДРЕСА_4 , раніше незнайомий чоловік вихопив у неї сумку з її майном, ключами та документами на належний їй автомобіль «Деу Ланос» д/н НОМЕР_2 .

30 червня 2014 року, близько 14.00, їй зателефонувала охоронець автостоянки ОСОБА_11 та повідомила про викрадення належного їй автомобіля невідомою жінкою, яка представилась її ( ОСОБА_7 ) сестрою та виїхала на автомобілі з території автостоянки.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 30 червня 2014 року, близько 18.00, він разом з ОСОБА_6 прийшов в кафе «Бістро» по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську, де вони зустрілись з ОСОБА_9 , який сказав, що слід дочекатись ОСОБА_5 , який віддасть ОСОБА_6 грошові кошти з реалізації автомобіля «Деу Ланос» за її допомогу в тому, що вона виїхала на вказаному автомобілі з території автостоянки. Після цього в кафе прибув ОСОБА_5 , і він на відстані чекав, поки останній поговорить з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Після розмови ОСОБА_6 повідомила йому, що ОСОБА_5 обіцяв віддати грошову винагороду приблизно через тиждень.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 30 червня 2014 року вона знаходилась на чергуванні на території автостоянки, розташованої по вул. Набережній Заводській, 101-а в м. Дніпропетровську. Близько 13.30 на автостоянку зайшла невідома жінка ( ОСОБА_13 ), сказавши, що вона є сестрою ОСОБА_7 та забирає автомобіль своєї сестри. Коли жінка виїжджала на автомобілі «Деу Ланос» з території автостоянки, дала їй мобільний телефон, запевнивши, що нібито розмовляє з власницею автомобіля. Взявши телефон, вона почула голос, не схожий з голосом ОСОБА_7 , але ОСОБА_13 швидко виїхала з території автостоянки.

При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2014 року свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка заволоділа автомобілем «Деу Ланос», належним потерпілій ОСОБА_7 (Т.1, а.с. 81-83).

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що в липні 2014 року до нього за місцем проживання приїхав ОСОБА_5 разом з раніше незнайомим чоловіком, показавши йому автомобіль «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 та документи на нього, пояснивши, що власниця автомобіля віддала йому транспортний засіб та документи на нього в рахунок боргу, та запропонував придбати автомобіль за 1200 доларів США. Погодившись на пропозицію, він передав ОСОБА_5 гроші у розмірі 100 доларів США в якості завдатку, а решту пообіцяв віддати після того, як ОСОБА_5 надасть йому довіреність на керування транспортним засобом, на що останній пообіцяв надати довіреність через декілька днів.

Приблизно через два тижні до нього приїхали незнайомі чоловіки на двох автомобілях та привезли з собою ОСОБА_5 , який повідомив, що автомобіль «Деу Ланос» необхідно повернути. Він віддав чоловікам ключі та документи від автомобіля, після чого вказані особи разом з ОСОБА_5 вирушили в невідомому напрямку, не повернувши йому сплачений завдаток.

З показань допитаного у якості свідка ОСОБА_8 вбачається, що він дійсно передавав ОСОБА_5 документи на вказаний автомобіль.

Аналіз показань допитаних свідків, у їх порівнянні між собою, а також з показаннями обвинуваченої ОСОБА_13 , які об`єктивно узгоджуються між собою, вказує на безґрунтовність твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не брав участі у незаконному заволодінні транспортним засобом, а його показання спростовуються дослідженими у судовому провадженні доказами.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , за умови заперечення своєї участі у вчиненні дій, пов`язаних з незаконним заволодінням транспортним засобом, не зміг іншим чином об`єктивно пояснити свою зацікавленість; а його дії, пов`язані з придбанням у ОСОБА_8 документів на автомобіль та з приїздом до ОСОБА_14 з метою реалізації автомобіля свідчать про його відповідну роль та безпосередню участь у незаконному заволодінні транспортним засобом, належним потерпілій.

За показаннями ОСОБА_5 , 30 червня 2014 року він, знаходячись на мотоциклі біля станції метрополітену «Комунарівська», нібито взагалі вперше побачив ОСОБА_6 , - але за вказаних обставин, за умови знаходження ОСОБА_6 на автомобілі «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 , зміст документів на який був достовірно відомий ОСОБА_5 , такі доводи обвинуваченого ОСОБА_5 є надуманими та не відповідають встановленим фактичним обставинам вчинення злочину та його співучасті у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Належність потерпілій ОСОБА_7 автомобіля «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 підтверджується довіреністю на її ім`я, наданою ОСОБА_15 , за яким зареєстрований вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (Т.1, а.с. 10, 11).

Оглядом місця події від 30 червня 2014 року зафіксовано територію автостоянки, розташованої по вул. Набережній Заводській, 101-а в м. Дніпропетровську (Т.1, а.с. 14).

Відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 70/05-40 від 23 липня 2014 року, середня ринкова вартість автомобіля «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 склала 70 513, 80 грн. (Т.1, а.с. 19-25).

Довідкою УОІ ГУМВС України в Дніпропетровській області підтверджено, що ОСОБА_5 має судимості за злочини проти власності, тобто вчинив злочин повторно (Т.1, а.с. 65-66).

Постановою прокурора від 26 листопада 2014 року виділено в окреме провадження матеріали щодо вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, у зв`язку з тим, що його місцезнаходження не було встановлено, з внесенням відповідних відомостей до ЄРДР (Т.1, а.с. 113).

Оцінюючи докази, які зібрано у кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 і повторно; а умисні дії кожного з них за вказаними відповідними ознаками правильно кваліфіковано за ст. 289 ч. 2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання кожному з обвинувачених, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є тяжким; каяття ОСОБА_6 та сприяння нею розкриттю злочину, - що є обставиною, яка пом`якшує покарання останній; рецидив злочину, - що є обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 ; а також дані, що характеризують особу кожного, а саме, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий та вчинив злочин протягом іспитового строку; ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

З огляду на це, виходячи з обставин вчинення злочину, покарання ОСОБА_5 має бути призначене у вигляді позбавлення волі, з застосуванням вимог ст. 71 КК України.

Виправлення ОСОБА_6 суд вважає за можливе без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за її поведінкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2012 року, та остаточно ОСОБА_5 до відбування призначити покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи початок строку відбування покарання з 12 вересня 2014 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення з 12 вересня 2014 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, та призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку в два роки на вчинить нового злочину, своєю поведінкою виправдає надану їй довіру та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 3-4 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 (Т.1, а.с. 26), - вважати їй повернутим.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 786 (сімсот вісімдесят шість) гривень 24 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1