УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні за його заявою про злочин від 11.05.2016 належних та повних відомостей до ЄРДР; не розгляді його клопотання від 25.07.2017, у строки регламентовані ст. 220 КПК України.
Особа, що подала скаргу у судовому засіданні її підтримала, просила задовольнити з викладених у ній підстав.
Також вказав, що суб`єктом оскарження не розглянуто в дійсності його клопотання від 25.07.2016, а сама вказівка у скарзі про не розгляд звернення від 25.07.2017 є опискою.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з огляду на її необґрунтованість.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Тим паче, що згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду м. Києва від 22.08.2016 вказана у скарзі бездіяльність підлягає оскарженню у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга в загальних рисах відповідає вимогам КПК України, та виходячи з норм ст. 55 Конституції України, підлягає судовому розгляду, а клопотання про поновлення строку оскарження визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, виходячи з положень ч. 1 ст. 117 КПК України, задоволенню, так як цей строк був пропущений з поважних причин.
Відомості до ЄРДР були унесені на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 27.05.2016 у справі № 755/8395/16-к, якою було зобов`язано уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 4 виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 11.05.2016.
Але, з матеріалів цього кримінального провадження слідує, що прокуратурою на виконання ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 27.05.2016 у справі № 755/8395/16-к було унесено відомості за заявою ОСОБА_3 ,однак не від 11.05.2016, а від 29.06.2016.
З матеріалів судового провадження № 755/8395/16-к випливає, що слідчим суддею розглядалася саме заява заявника вд 11.05.2016, а не від 29.06.2016.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
Стаття 533 КПК України передбачено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Навмисне невиконання службовою особою рішення, ухвали, вироку чи постанови суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.
Частиною 4 статті 535 КПК України передбачено, що органи, що виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.
З положень ч. 6 ст. 9 вказаного Кодексу випливає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
А тому, враховуючи той факт, що у даному судовому проваджені наявна ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду м. Києва від 22.08.2016 про те, що вказана у скарзі бездіяльність підлягає оскарження у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, а відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, слідчий суддя вважає за необхідне враховуючи положення ч. 6 ст. 9 вказаного Кодексу та засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, з урахуванням вимог його статті 3 та статті 129-1 Конституції України, зобов`язати суб`єкт оскарження виконати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 27.05.2016 у справі № 755/8395/16-к, якою було зобов`язано уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 4 виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 11.05.2016, та, як наслідок, скаргу з цього питання задовольнити частково із зобов`язанням повідомити суд, який постановив дане судове рішення, про його виконання зі вказаного питання.
Однак, слідчий суддя не убачає підстав для зобов`язання прокурора унести відомості за заявою від 11.05.2016 до ЄРДР, так як, на цей час, уже наявне судове рішення з даного питання і фактично ідеться лише про його неналежне виконання.
Аналізуючи скаргу особи, що її подала в частині не розгляду клопотання від 25.07.2016, слідчий суддя враховує таке.
У даному клопотанні заявник просив повідомити ПІБ слідчого та прокурора у вказаному провадженні, застосувати заходи у порядку ст. 36 КПК України щодо здійснення слідчих дій у ньому з метою зясування ПІБ осіб причетних до вчинення злочину за ст. 382 КК України, витребувати завірені належним чином копії НПА з ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві, закладу по нарахуванню та виплат пенсії, визнати його потерпілим.
В той же час, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Також, п. 5 цієї ж статті Кодексу передбачено можливість оскарження уже самого рішення про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ст. 55 цього Кодексу потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
А тому, враховуючи той факт, що у даному судовому проваджені наявна ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду м. Києва від 22.08.2016 про те, що вказана у скарзі бездіяльність підлягає оскарження у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, а відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, слідчий суддя вважає за необхідне враховуючи положення ч. 6 ст. 9 вказаного Кодексу та засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, скаргу у цій частині також задовольнити, адже клопотання у строк визначений ст. 220 Кодексу не було, хоча підлягає такому розгляду, виходячи зі змісту судового рішення суду апеляційної інстанції від 22.08.2016.
Доводи прокурора про необгрунтованість скарги є безпідставними з огляду на зміст ухвали апеляційного суду м. Києва від 22.08.2016.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню частково саме з цього питання.
Підстав для розгляду клопотання заявника від 25.07.2016 безпосередньо слідчим суддею в силу норм ст.ст. 3, 303-307 КПК України немає.
Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 220, 223, 303-307, 309, 310, 369-372, 376, 415, 533-535 КПК України, ст. 129-1 Конституції України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання про поновлення строку оскарження задовольнити.
Скаргу задовольнити частково.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
В силу положень ст.ст. 3, 533-535 КПК України, ст. 129-1 Конституції України, зобов`язати уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 4 виконати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 27.05.2016 у справі № 755/8395/16-к, якою було зобов`язано уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 4 виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 11.05.2016, та повідомити суд, який постановив дане судове рішення, про його виконання з цього питання.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1