Справа № 405/2468/14-к
1-кп/405/252/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілих адвоката ОСОБА_8
захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000457 у відношенні:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 26.01.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ст. 353, ч. 3 ст. 358 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 02.06.2010 року за постановою Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 14 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_12 12 червня 2013 року близько 21-10 години разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебували на вул. Їжакевича в м. Кіровограді, де ОСОБА_6 разом з дружиною ОСОБА_7 гуляли зі своєю собакою. ОСОБА_12 діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом в притул наблизились до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та діючи умисно й цілеспрямовано, застосовуючи предмети, призначені для нанесення тілесних ушкоджень, нічого не пояснюючи, раптово почали наносити удари ОСОБА_6 в різні частини тіла, чим своїми сукупними діями спричинили останньому, згідно висновку СМЕ № 1273 від 30.09.2013 року тілесні ушкодження у вигляді: відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу, правостороннього геміпарезу, ран потиличної та тім`яної ділянок голови зліва, множинних саден голови, обличчя які відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я, та ран поперекової ділянки, підлопаткової ділянки зліва, тулуба, кінцівок, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. В цей час, ОСОБА_7 намагаючись захистити свого чоловіка від ударів, почала закривати голову ОСОБА_6 своїми руками та ОСОБА_12 , разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано нанесли ОСОБА_7 не менше семи ударів по обом рукам, чим своїми сукупними діями спричинили останній, згідно висновку СМЕ №159/712-13 від 18.02.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої променевої кістки в типовому місці, яке відноситься до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, синців на 4 пальці правої кисті, по тильній поверхні правої кисті, саден лівому ліктьовому суглобі, лівій кісті, рани в ділянці лівого променево-запясного суглобу, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з місця скоєння злочину зникли, залишивши потерпілих осіб на місці події.
Крім того, 21 серпня 2013 року близько 18-30 години ОСОБА_12 разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та двома невстановленими слідством особами, перебували біля гаражного кооперативу «Геолог», що в с. Гірниче м. Кіровоград, де у останніх виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та двома невстановленими слідством особами чоловічої статі, наблизились впритул до ОСОБА_6 , який перебував біля гаражного кооперативу «Геолог», що в с. Гірниче м. Кіровоград. Після чого, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_12 , за попередньої змовою разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та двома невстановленими слідством особами, за допомогою металевих предметів нанесли ОСОБА_6 численні удари в область голови та тулубу, чим своїми сукупними діями спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: вдавленого уламкового перелому тім`яної кістки з ліва, забою головного мозку, ран волосяної частини голови (9), рани лівої вушної раковини, рани нижньої губ, які згідно висновку СМЕ №1374 від 23.10.2013 року відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечним для життя в момент їх нанесення.
Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень не визнав повністю та пояснив, що 12.06.2013 року він знаходився на своєму робочому місці в м. Кривий Ріг. В м. Кіровограді його в цей день взагалі не було. Він працював водієм. Скільки виїздів за день було в той день, він не пам`ятає. Чому потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_14 вказують на нього як на особу, яка вчинила їх побиття 12.06.2013 року, він не може пояснити. Вважає, що їх обманули в міліції, сказали, на кого показувати, от вони і вказують на нього. Вважає, що всі протоколи впізнання його свідками та потерпілими, крім одного, якого саме, він не пам`ятає, були оформлені з порушенням чинного кримінального процесуального законодавства, вважає, що всі докази у відношенні нього сфабриковані. Потерпілого ОСОБА_6 він ніколи не знав, і не був з ним знайомий, ніколи з ним ніде не пересікався, тому жодних причин для побиття потерпілого у нього не було. Наголосив, що жоден зі свідків в судовому засіданні не впізнав на 100% його, як особу, що вчинила злочин у відношенні ОСОБА_6 . Чому свідок ОСОБА_15 вказує на нього, як на особу, яку бачив на вул. Їжакевича в м. Кіровограді, він ( ОСОБА_16 ) не може пояснити. На вул. Їжакевича він ніколи не був і навіть не знає, де вона знаходиться. Вважає, що якби слідчий не втратив відеозапис з камери спостереження та кепку, то він був би виправданий, жодних доказів його вини у справі не має. Особа на прізвище ОСОБА_17 йому не відома. 21.08.2013 року він ( ОСОБА_16 ) дійсно перебував в м. Кіровограді та потрапив в ДТП з незнайомим йому раніше громадянином. Вважає, що ДТП було спровоковано саме іншим учасником пригоди, оскільки той неправильно зупинив свій транспортний засіб, внаслідок чого сталося зіткнення і тому він ( ОСОБА_16 ) врізався в його автомобіль. Де саме сталося ДТП він пояснити не може, оскільки він не орієнтується в м. Кіровограді. По ходу його руху були якісь будинки, а з правої сторони був обрив, тому він і не зміг праворуч об`їхати транспортний засіб, який належить ОСОБА_14 . Подія мала місце влітку, було ще видно, друга половина дня. Він їхав на моторолері, зіткнувся з транспортним засобом ОСОБА_6 , удар прийшовся в задню праву частину автомобіля. Зіткнення сталося у зв`язку з тим, що автомобіль попереду зупинився, а в нього не було можливості об`їхати транспортний засіб праворуч, бо там був обрив, тому він вдарився в задню частину ОСОБА_18 , дорога була вузькою. Пам`ятає, що це був ОСОБА_19 паркетник, білого кольору, модель не подивився. Після зіткнення він впав на землю, підвівся, але сидів ще, бо моторолер впав йому на ліву ногу і пошкодив голеностопний суглоб. Він намагався зняти шлем, який важко розстібувався, йому було важко дихати чи то від удару, чи то напад астми почався. І в цей час відчув удар в спину і почув слова «Что ты, корова буховая, доездилась?» Він зняв шлем, повернувся до ОСОБА_6 , який в нього спитав, чи будуть вони викликати ДАІ. Він ( ОСОБА_16 ) відповів, що вину визнає, тому він сплатить все на місці. ОСОБА_14 сказав йому, що ти за все заплатиш та почав бити його шоломом по голові. Скільки ударів йому наніс ОСОБА_14 не пам`ятає, точно більше двох ударів. Скільки часу тривало побиття,він пояснити не може. Пояснив, що не оборонявся від ОСОБА_6 та ударів у відповідь не наносив. Після ДТП він ( ОСОБА_16 ) чув недалеко якісь чоловічі голоси, крики. Далі він погано все пам`ятає, він був вже в машині, а навкруги люди сварилися та скандалили. Потім він приїхав додому, в лікарню не звертався, сам себе лікував. У вересні-жовтні до нього підійшов керуючий будинком та сказав, що у відношенні нього прийшов запит з м. Кіровограда з приводу того, що якійсь чоловік лежить в лікарні, та цікавилися, чи проживає він за даною адресою. Також пояснив, що у потерпілого ОСОБА_6 є підстави його оговорювати, оскільки ОСОБА_14 боїться кримінальної відповідальності за його побиття. До правоохоронних органів із заявою про його побиття, він ( ОСОБА_16 ) не звертався. Чому свідок ОСОБА_20 також вказує на нього, як на особу, що побила ОСОБА_6 , він не може пояснити. В м. Кіровоград для купівлі автомобілю він приїхав сам. На місці ДТП дійсно була жінка з білявим волоссям, це жінка, яка приїхала до м. Кіровограда на його прохання, і вони мали намір вирішити свій конфлікт, який виник при купівлі ним ( ОСОБА_21 ) у її чоловіка автомобіля. Приїхали в м. Кіровоград, бо ціни на автомобілі у порівнянні з Дніпропетровською області нижчі. В м. ОСОБА_22 він приїхав на маршрутці вранці 21.08.2013 року. Скутер купив в м. Кіровограді, де саме купував, не може сказати, бо не знає міста. За два дні до поїздки він моніторив ціни на моторолери, знайшов ціну, яка його влаштувала, домовився з людиною приїхав в ОСОБА_22 , продавець під`їхав, він і купив у нього, де саме, не може сказати. Також пояснив, що в м. Кіровограді він мав намір купити автомобіль за 32000 гривень. Ріллю він покликав в м. Кіровоград, щоб вона оглянула автомобілі, які він вибрав, це були ОСОБА_23 . Їхав до місця зустрічі з продавцями, керуючись їх вказівками в телефонному режимі. До міліції та лікарні після ДТП та його побиття він ( ОСОБА_16 ) не звертався. Особа ОСОБА_24 йому відома, це його напарник по роботі, вони працювали разом, спілкувалися, але не були близькими друзями. 12 червня вони дійсно святкували отримання ОСОБА_24 водійських прав.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 12.06.2013 року приблизно о 20-00 годині вийшов з дому з дружиною прогулятися з собакою. Кунець зі своїм напарником йшли за ними слідом. Коли він ( ОСОБА_25 ) зупинився, то вони пройшли мимо нього та зайшли за ріг будинку. Він з дружиною повернули до будинку, та не дійшовши метрів 30 на вул. Єжакевича, 11, він ( ОСОБА_25 ) почув позаду шурхіт. Коли повернувся, то побачив ОСОБА_21 , який вдарив його трубою в коліно, а його напарник з розгону вдарив трубою в голову. Почалася боротьба, вони били його трубами. Потім підбігла дружина та почала закривати його руками, внаслідок чого по її рукам також були завдані удари металевими трубами. Потім нападники втекли, їх забрав автомобіль сріблястого кольору на вул. 40 років Перемоги. Додав, що ОСОБА_16 зі своїм спільником завжди були вдвох, вони слідкували за ним, вижидали. Під час боротьби з ОСОБА_21 злетіла кепка, яку він з дружиною в подальшому поклали в пакет та передали слідчому. Бити намагались здебільшого по голові, але удари прийшлися і по спині та плечах, ударів було не менше двадцяти. Били обидва, скільки ударів наніс безпосередньо обвинувачений, потерпілий сказати не може. На місці побиття, крім обвинуваченого з його спільником та дружини потерпілого, більше свідків не було. Швидку допомогу викликали сусіди, першу допомогу надали на місці, а потім відвезли до лікарні. Потерпілий впевнений, що саме ОСОБА_16 завдав йому удари разом зі своїм спільником. Побиття тривало 1,5 2 хвилини, удари були інтенсивні, били трубами, труби були в обох. До побиття він не падав та тілесних пошкоджень у нього не було. Підстав для того, щоб оговорити ОСОБА_21 у нього нема, оскільки він не був з ним знайомим. Удари нападаючих були спрямовані саме на ОСОБА_6 , дружина отримала тілесні пошкодження тому, що намагалась закрити його своїми руками. Вулиця, де проживає потерпілий дуже тиха і ОСОБА_16 зі своїм напарником одразу попав йому на очі, він неодноразово помічав їх у дворі. Пояснив, що непоголений ОСОБА_16 схожий на особу кавказької зовнішності, бачив його таким на другому чи третьому судовому засіданні. Потерпілий впевнений, що в обох епізодах його побиття був саме ОСОБА_16 , він його впізнав і не помиляється.
По другому епізоду нападу потерпілий пояснив, що 21 серпня 2013 року при виїзді з гаражного кооперативу «Геолог» близько 18-00 години, він їхав сам на власному автомобілі. Виїзд з гаражного кооперативу являє собою дорогу шириною близько 4 м, вона йде на спуск, на ній є ліворуч пара карманів, щоб машини могли роз`їхатися. Коли він почав спускатися, перед ним метрів за 15 ліворуч з карману виїхав ОСОБА_23 і начебто заглух. Ланос виїхав поперек і почав котитися донизу, увімкнувши аварійку, машина смикалась, ніби намагалась завестись. Так вони спускались метрів 100. Ланос зупинився попереду в метрах 15 від його джипу та стояв задом з включеною аварійкою, номера були кіровоградські. Коли він їхав за ОСОБА_23 , то побачив, що до нього позаду дуже швидко наближається мопед. Він ( ОСОБА_14 ) взяв лівіше та загальмував, щоб уникнути зіткнення. Як тільки він повільно розпочав рух, то відчув легкий удар в бампер свого автомобіля. В дзеркало заднього виду побачив, що на дорозі лежить мопед та його водій. Він ( ОСОБА_14 ) вийшов з машини та запитав, як що сталося. Водій мопеду сказав, що в нього відмовили гальма, нікого не треба викликати, вони самі розрахуються на місці. В цей час під`їхав його ( ОСОБА_6 ) знайомий з кооперативу ОСОБА_20 і вони почали всі разом з`ясовувати ситуацію. Через декілька хвилин зверху спустилися три чоловіка, в одного з яких в руках була пляшка, в іншого пакет. Вони обійшли джип та зупинилися за його ( ОСОБА_25 ) спиною, начебто розглядають пошкодження автомобіля. Коли потерпілий повернувся до лежачого на дорозі водія скутера, одразу отримав два удари - один від ОСОБА_17 , інший від ОСОБА_21 . Удари прийшлися в обличчя та груди. ОСОБА_20 намагався допомогти ОСОБА_6 , але третій хлопець, що прийшов разом з обвинуваченим, дістав балончик та бризнув в очі ОСОБА_20 , який упав, в нього почали різати очі. Його ( ОСОБА_6 ) звалили на землю. Потерпілий неодноразово питав в них "За що?", однак вони не відповідали, тільки продовжували бити. Потерпілий повалив одного з нападаючих це був ОСОБА_17 . Позаду зверху потерпілого бив ОСОБА_16 . Це тривало 1-1,5 хвилин. Потім вони побігли до машини, а водій мопеда ножем порізав переднє колесо автомобіля ОСОБА_6 . Всі нападники сіли в ОСОБА_23 та поїхали. Ланос він бачив, там за кермом сидів тільки один водій, який не виходив. Обвинувачений наніс йому приблизно 10 ударів, всі удари прийшлися по голові, в потиличну частину. Били кулаками. Водій мопеду бив чимось металевим, можливо складним ножем, яким потім прорізав колесо джипу. Водій автомобіля ОСОБА_23 нічого не робив, він стояв на місці. Після побиття, водій мопеду прорізав ножем колесо автомобіля потерпілого. Скутер залишився на місці, міліція його забрала. Ніякої жінки на місці не було. Потерпілий впевнений, що тілесні ушкодження йому завдавав обвинувачений. Про побиття розповідав сусідам по гаражному кооперативу. Вважає, що ДТП було імітовано з метою нанести йому тілесні ушкодження. Вважає, що нападники за ним слідкували, тому і дізналися, куди він поїхав. Автомобіль потерпілого та мопед контактували, на це він звертав увагу працівників міліції. Він не може точно сказати, хто саме пробив йому голову, зверху бив ОСОБА_16 та водій мопеду. Коли слідчі прийшли до нього ( ОСОБА_6 ) в лікарню, то він їм повідомляв, що і в першому і в другому епізоді приймали участь одні й ті ж особи, зокрема ОСОБА_16 . Хто викликав міліцію він не знає. Швидку не викликали, його одразу поклали в автомобіль та знайомий ОСОБА_26 відвіз його в обласну лікарню. Скільки конкретно ударів наніс йому ОСОБА_16 , він точно сказати не може. Били троє осіб, били швидко, одночасно. Під час побиття жодних висловлювань з боку нападаючих на його адресу не було.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що обвинуваченого вона бачила під час побиття її чоловіка. Ввечері 12.06.2013 року вона з чоловіком, як завжди, вигулювали собаку по вул. Їжакевича, йшли в сторону посадки. Не доходячи до посадки, їх наздогнали двоє чоловіків, один з яких був ОСОБА_16 . Незнайомі чоловіки пройшли мимо. Вона з чоловіком розвернулися та почали повертатися додому. Не доходячи до будинку, вона почула шум позаду та побачила, що двоє чоловіків напали на її чоловіка. Вона намагалася відтягнути їх, кричала. ЇЇ чоловік впав на коліна, вона поряд з ним стала на коліна та намагалась руками закрити йому голову, оскільки били дуже сильно і саме по голові. Вона отримала декілька ударів по руках, бо закривала руками голову свого чоловіка. Потім нападаючі побігли в сторону вул. 40 років Перемоги, вскочили в легковий автомобіль та поїхали. Марку автомобіля вона не розгледіла. Вийшли сусіди, побачили, що трапилось, та викликали швидку допомогу. Її руки були побиті, в синцях, їй надали першу медичну допомогу, коли приїхала швидка, але за медичною допомогою одразу до лікарні вона не зверталась. На наступний день навіть вийшла на роботу. Оскільки біль не проходила, через декілька днів звернулась до лікаря, зробила рентген кісті, з`ясувалось, що в неї перелом руки, була на лікарняному. Побиття тривало приблизно 2-3 хвилини, але тоді їй здалося, що це триває дуже довго. Били мовчки, методично та розбірливо, їх мета був її чоловік, їй дісталося тільки тому, що вона закривала руками його голову. Нападаючі не говорили між собою, діяли спільно, одночасно припинили бити, побігли разом в одну сторону та сіли в один і той самий автомобіль. Обвинувачений наніс не менше 10 ударів її чоловіку. Били вони обидва однаково. Їй були нанесені удари по кістям рук, били металевими трубами, які довжиною приблизно 30-40 см. Вона впевнена, що саме ОСОБА_16 завдавав тілесних ушкоджень її чоловіку разом з іншою особою. На місці пригоди, окрім них, інших свідків не було. До побиття ніяких тілесних ушкоджень в неї не було. Її чоловік розповідав їй про побиття в гаражному кооперативі саме так, як і зараз в судовому засіданні. ОСОБА_16 був одягнутий в темно-сині шорти, рожеву футболку та темно-синю бейсболку, інший був худіший, одягнутий в зелену футболку, сірі штани та сіру бейсболку. Медичну допомогу їй надавали в діагностичному центрі першої поліклініки, знімок вона робила за місцем роботи, контрольний знімок робила також, де вже не пам`ятає. Всі знімки вона надавала працівникам міліції. Для впізнання її запросили до слідчого ізолятора, в кімнаті за склом сиділо не менше 4 осіб, вона була в сусідній кімнаті з двома понятими, її запитали, чи впізнає вона серед пред`явлених осіб когось, і вона впізнала ОСОБА_21 , як особу яка скоїла напад на її чоловіка. Впізнала за кольором волосся, типом обличчя.
Свідок ОСОБА_27 суду показав, що ОСОБА_14 є його троюрідним братом. Зі слів останнього йому відомо, що перший раз ОСОБА_14 з дружиною ОСОБА_28 гуляли біля будинку, за ними слідкували, чекали його та вдарили його по голові, а ОСОБА_28 по руці. Потім пройшло десь місяці два, влітку він телефонував ОСОБА_14 , а той був у обласній лікарні. Тоді ОСОБА_14 розповів, що його знову побили, тільки в цей раз в гаражах. Очевидцем побиття він не був, відомо про напади та побиття тільки зі слів ОСОБА_6 . Бачив, що на голові ОСОБА_6 є шрами та шви. Пам`ятає, що подія мала місце влітку 2013 року. Також він бачив ОСОБА_28 , у якої були чи гіпс, чи пов`язка на руці. ОСОБА_14 говорив, що його вдарили позаду по голові, він упав, ОСОБА_28 заступилася і її вдарили, били металевим предметом. Рубці ОСОБА_14 зашивали, тілесні ушкодження були значні. Також потерпілий розповідав, що за ним слідкували, що він бачив нападаючих у себе на районі до побиття. Щодо другого побиття ОСОБА_6 йому відомо, що подія мала місце в гаражах на п. Горний. З ОСОБА_14 тоді був ОСОБА_29 , якому бризнули чимось в обличчя. Після побиття ОСОБА_6 нападаючі вскочили в машину ОСОБА_23 та поїхали, тобто діяли злагоджено. Наче розповідав, що нападаючих було троє, один з яких на мопеді. Коли він приїхав в обласну лікарню провідати ОСОБА_6 , то той був сильно побитий, сильніше, ніж у перший раз. Потерпілий пов`язував другий напад з першим, казав, що це все організовано, слідкували та підстроїли, говорив, що була імітація ДТП. ОСОБА_14 не казав, скільки разів йому наносили ударів. Він бачив у ОСОБА_6 7-8 швів, гематоми. Не пам`ятає, чи казав йому ОСОБА_14 , що його як перший, так і другий раз побили одні і ті ж самі особи. Характеризує потерпілого як порядну людину, він не конфліктна особа. Спілкується з потерпілим більше 30 років. Про будь-які конфліктні ситуації у ОСОБА_6 йому не відомо.
Свідок ОСОБА_30 суду показав, що в кінці серпня 2013 року в другій половині дня він виїжджав з гаражного кооперативу «Геолог» та побачив, що на дорозі стоїть автомобіль Гранд Черокі білого кольору і автомобіль ВАЗ 2104. Позаду Гранд Черокі лежав мопед (скутер), стояв ОСОБА_14 з головою у крові та ОСОБА_31 . Йому ( ОСОБА_32 ) розповіли, що ОСОБА_14 спускався на машині і перед ним виїхав автомобіль Ланос сріблястого кольору та імітував поломку автомобіля (автомобіль заглух). ОСОБА_14 загальмував і в його автомобіль (в задню частину автомобіля) в`їхав скутер. ОСОБА_14 вийшов з автомобіля та запитав, як будуть розбиратися, водій скутера погодився, що все вирішать на місці. При цій розмові був присутнім і ОСОБА_20 . Поки говорили, з пригорбку спустилися три чоловіка. Проходячи повз ОСОБА_20 , бризнули йому в очі чимось та почали бити ОСОБА_6 . Після цього, прорізали ліве переднє колесо на джипі ОСОБА_25 , сіли в автомобіль ДЕО та поїхали. Потім приїхав ОСОБА_26 , який відвіз ОСОБА_6 в лікарню. Про обставини події відомо зі слів ОСОБА_6 . Скільки часу тривало побиття, не знає. Бачив, що у ОСОБА_6 були рубані рани на голові, розсічення, все обличчя було в крові. ОСОБА_14 казав, що намагався відмахуватися від нападаючих. Казав, що троє наносили удари. Раніше ОСОБА_14 розповідав, що біля будинку, коли з дружиною вигулював собаку, на нього напали двоє з трубами та нанесли тілесні ушкодження йому та його дружині. Потерпілий говорив, що другий напад скоїли схожі особи на тих, що вчинили і перший напад. Характеризує ОСОБА_6 як не конфлікту особу. До побиття він ( ОСОБА_33 ) не бачив у потерпілого будь-яких ушкоджень, голова була цілою точно. Йому розповіли, що це була імітація ДТП. Ніякої жінки на місці пригоди він не бачив. Коли він під`їхав, на місці пригоди були тільки ОСОБА_14 та ОСОБА_20 . До лікарні потерпілого відвіз ОСОБА_26 на своєму автомобілі. Він ( ОСОБА_33 ) оглядав автомобіль ОСОБА_6 та бачив, що був пошкоджений задній бампер, переднє ліве колесо було порізано. Було добре видно, що проріз зроблений гострим ножем, довжина розрізу була приблизно 5 см. На дорозі ножів не було. З того, що почув, він зробив висновок, що дії нападаючих були узгоджені, та спрямовані на побиття ОСОБА_6 . На місце події він приїхав приблизно через 5-10 хвилин після побиття. ОСОБА_20 стояв біля ОСОБА_6 , сказав, що йому бризнули балончиком в обличчя. Знаходився на місці події до приїзду міліції. Автомобіль ОСОБА_6 він ( ОСОБА_33 ) поставив в гараж після того, як поміняв колесо. За його участю проводились слідчі дії - знайшли пакет, той, з яким йшли троє чоловіків (зі слів ОСОБА_6 ), підписував якийсь протокол, на місці події опинився випадково.
Свідок ОСОБА_34 суду показав, що з обвинуваченим він не знайомий, потерпілого знає - він його сусід. 12.06.2013 року приблизно о 7-20 годині він ( ОСОБА_34 ) вийшов з собакою на прогулянку. Одразу помітив незнайомих двох чоловіків, вони сиділи на дорозі в метрах 100 від нього. Потім на 08-00 годину він повів дитину до дитячого садку, і знову побачив цих же осіб, один з них стояв на іншому боці дороги, а інший стояв прямо на дорозі і дивився в лобове скло машини. Також бачив цих же осіб і в обід, і ввечері. Ввечері він зустрів ОСОБА_35 сусіда, який разом з дружиною пішов гуляти з собакою. Він побачив, що ці двоє підозрілих чоловіків пішли в ту ж сторону, що й ОСОБА_14 . Через деякий час, може 15 хвилин, він зустрів ОСОБА_35 та його дружину, вони були побиті, викликали швидку, міліцію. В судовому засіданні вказав, що обвинувачений дуже схожий на одного з тих підозрілих чоловіків, але у нього була щетина та кепка. Обидва чоловіки були однакової тілобудови, один темний, а інший посвітліше. Те що один з них був обвинувачений, на даний час він впевнений на 50 %. У ОСОБА_36 була побита голова, було видно розсічення, ОСОБА_14 трималася за руку. Зі слів потерпілих йому відомо, що вони просто йшли гуляли, потім ОСОБА_14 повернувся і відчув одразу удар від обох чоловіків, повалили його на землю, а ОСОБА_28 почала закривати його руками і відповідно отримала також палками по рукам. Про кількість ударів та тривалість часу побиття, про те, чи щось нападаючі казали йому під час побиття, потерпілий не розповідав; говорив, що його били обидва, спільно, між собою не говорили. Потерпілий казав, що били їх палками чи залізяками, по розміру невеликі, такі, що в рукав ховаються. В що саме був вдягнутий обвинувачений та якого кольору одежа була, він вже не пам`ятає. Коли він ( ОСОБА_34 ) вперше побачив цих двох чоловіків, як вигулював собаку, то вони сиділи наприсядки ближче до вул. 40 років Перемоги. Вдруге, того ж ранку бачив чоловіка, схожого на обвинуваченого щетина, ніс прямий, кепка, така ж тілобудова в метрах 50, він стояв на дорозі і дивився прямо в лобове скло автомобіля свідка, коли останній проїжджав повз нього, а той, нахиливши голову, роздивлявся, хто їде. Чув, що через деякий час ОСОБА_6 знову побили. Потерпілий розповідав, що був в гаражах і його наздогнав мопед, вдарив в задню частину автомобілю, коли вийшов з машини, підійшли ще особи та почали наносити ОСОБА_14 тілесні ушкодження. Скільки било точно не знає. Потерпілий казав, що особи, які вдруге на нього напали, були схожі на тих, що напали і вперше, та, що особи всі діяли спільно, злагоджено, нічого не пояснюючи. Про кількість ударів, які було нанесено потерпілому, йому ( ОСОБА_34 ) не відомо. До побиття у ОСОБА_6 не було інших тілесних пошкоджень, він не падав та виглядав здоровою людиною. Характеризує потерпілого як чесну, порядну, не конфліктну людину. 12.06.2013 року нічого підозрілого, крім тих двох чоловіків, він не бачив. Відомо, що швидка допомога приїжджала, забирала обох потерпілих. Знає, що у ОСОБА_14 боліла рука, начебто гіпс чи шину накладали. Додав, що приймав участь у впізнанні по фотокарткам. Впізнав обвинуваченого за прикметами прямий ніс, щетина, кепка, тіло будова. Тоді впізнав, бо було по свіжій пам`яті, показав на того, хто був більш схожий.
Свідок ОСОБА_37 суду показав, що в кінці серпня 2013 року він спускався з гаражного кооперативу, внизу стояв автомобіль ОСОБА_6 , позаду лежав мопед, людина в шоломі сиділа на землі. Це була світла частина доби, друга половина дня, видимість достатня. Автомобіль ОСОБА_6 знаходився на спуску, більше до лівого краю дороги, капотом вниз. ОСОБА_14 стояв позаду машини та поряд з ним сиділа людина в шоломі. На машині ОСОБА_6 були пошкодження від удару мопеда в задню праву частину бампера. Він ( ОСОБА_20 ) вийшов з машини та запитав, що сталося. ОСОБА_14 відповів, що сталося ДТП. Водій мопеду просив ОСОБА_38 не викликати, вони розберуться самі на місці. В цей час спустилися троє чоловіків, один з яких обійшов його ( ОСОБА_20 ) позаду та бризнув йому в обличчя з балончика, а інші двоє почали бити ОСОБА_6 . Як пам`ятає, то чоловік, що бризнув йому в обличчя був світловолосий з дуже білою шкірою. Потерпілого били всі четверо осіб. Скільки тривало побиття, скільки ударів нанесли ОСОБА_14 , чи били нападаючі якимось предметами останнього, він не пам`ятає точно. Удари ОСОБА_14 наносили в основному по голові, били мовчки, між собою не розмовляли. Вважає, що нападаючі діяли узгоджено. Характеризує потерпілого як не конфліктну особу. Він ( ОСОБА_20 ) стояв в метрах шести від місця побиття. На місці події ніякої жінки не було. Попереду стояла машина ОСОБА_23 , номери були кіровоградські, стояла по ходу руху на виїзд з гаражів. Після побиття всі четверо чоловіків вскочили в автомобіль Ланос та поїхали. Мопед залишився на дорозі, його потім міліція забрала. Пізніше під`їхав ОСОБА_39 . Не пам`ятає, чи знімав водій мопеда шолом. У нього ( ОСОБА_20 ) весь час йшло моргання очей, але він все чув і бачив. ОСОБА_14 йому говорив, що серед осіб, які вдруге його побили, були й ті, хто вперше на нього напав. Йому відомо, що потерпілому винні гроші, але детально він нічого не знає. Потерпілий тільки захищався, закривав від ударів своє обличчя. Чоловіка, схожого на обвинуваченого, бачив до побиття, коли той переходив йому дорогу перед його автомобілем. З його ( ОСОБА_20 ) участю проводили впізнання, впізнав обвинуваченого, був впевнений, бо була свіжа пам`ять.
Свідок ОСОБА_40 суду показав, що ОСОБА_41 працював у нього на підприємстві водієм. Він (Потороч) є засновником ПП «Мегабайт». Споріднених відносин у нього з ОСОБА_42 нема. З 01.05.2013 року між ОСОБА_43 та ПП «Мегабайт» було укладено договір про надання послуг, взяли його на роботу водієм в мобільну групу. 12.06.2013 року ОСОБА_12 був на роботі, працював з 09-00 по 21-00 годину, що підтверджується відповідними документами нарядами, актами виконаних робіт. Всі ці документи він (Потороч) надавав на запит суду. На зміні 12.06.2013 року був ОСОБА_12 та ще два охоронця ОСОБА_44 та ОСОБА_45 . Якби ОСОБА_12 не було на робочому місці, то була б заміна. Залишити робоче місце працівники не мають права, це неможливо. Контроль за роботою мобільних груп здійснює директор підприємства ОСОБА_46 . Посадові обов`язки ОСОБА_12 , як водія, полягали в тому, що він знаходиться за кермом транспортного засобу, разом з двома охоронцями за викликом приїжджають на об`єкт. Охоронювані об`єкти знаходяться тільки в межах міста Кривий Ріг. На досудовому слідстві він (Потороч) показів не надавав, оскільки його ніхто не викликав для цього. Йому стало відомо про те, що ОСОБА_12 під слідством в грудні 2013 року тоді підприємство «Мегабайт» призупинило свою охоронну діяльність (закінчилась ліцензія), були звільнені працівники, і хтось йому сказав, що ОСОБА_12 сидить в тюрмі. Обвинуваченого може охарактеризувати тільки з позитивного боку, жодних нарікань на нього щодо дисципліни чи роботи не було. По ліцензійним вимогам в охоронному підприємстві повинні працювати не судимі особи, однак ОСОБА_12 вони брали працювати водієм, тому жодних перешкод не було. Він (Потороч) не може однозначно сказати, чи бачив він особисто ОСОБА_12 12.06.2013 року на робочому місці. Про те, що ОСОБА_12 працював 12.06.2013 року він робить висновок з актів виконаних робіт. ОСОБА_40 не контролював роботу ОСОБА_47 , зокрема і 12 червня 2013 року і 13 червня 2013 року. Безпосередньо його роботу контролює і перевіряє ОСОБА_46 . Пояснив також, що фактично на підприємстві він (Потороч) не працював, перебував дома та отримував дивіденди, міг приходити на підприємство в будь-який час. Він є пенсіонером МВД, ніякою більше діяльністю не займався. Де був ОСОБА_41 у серпні 2013 року, він не знає. Графік роботи працівникам підприємства визначав ОСОБА_48 , погоджував з працівниками. Скільки всього працювало працівників на підприємстві у червні-серпні 2013 року не знає. Питаннями ведення, зберігання всіх журналів та актів виконаних робіт, він (Потороч) не цікавився. ОСОБА_12 працював на підприємстві за цивільно-правовим договором без запису у трудовій книжці.
Свідок ОСОБА_49 суду показала, що ОСОБА_12 бачила приблизно 4-5 раз, неприязних сосунків з ним нема. У її чоловіка був конфлікт з обвинуваченим. У 2006 році був сімейний бізнес автопарк, багато було своїх автомобілів. А у 2009-2010 році після того, як курс виріс з 5 до 8 вони не змогли сплатити кредит, тому почали продавати автомобілі. Кунець купив автомобіль у її чоловіка, рік не пам`ятає. Через деякий час ОСОБА_16 з`явився до них на базу з претензіями, що куплений у них автомобіль знаходиться під арештом, вимагав інший автомобіль. Її чоловік йому відмовив, бо на момент підписання генеральної довіреності даний автомобіль під арештом не перебував. Тоді ОСОБА_16 написав на її чоловіка заяву в міліцію, приходили працівники міліції, з`ясовували обставини купівлі-продажу. Вона розуміла, що даний конфлікт так і не вирішиться, тому особисто прийняла рішення та домовилась з ОСОБА_21 , що той знайде аналогічний автомобіль, вона його для нього купить, а ОСОБА_16 поверне їй їх арештований автомобіль. Через деякий час зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що він знайшов автомобіль, який його влаштовував та попросив, щоб вона по можливості привезла гроші на автомобіль в м. Кіровоград, як вони і домовлялися. Це була друга половина серпня (третій або четвертий тиждень місяця) 2013 року. Вона зі своїм знайомим поїхала до ОСОБА_22 в другій половині дня, дату не пам`ятає. Впевнена, що це був серпень, бо готувала дітей до школи. Вони приїхали до гаражних кооперативів, ОСОБА_16 був на скутері. Вони шукали перекупщиків. Вони проїхали приблизно 200 метрів та у них почала глохнути машина, намагались завести. Позаду почула крики про допомогу, якусь суматору. Вона вийшла з машини та побачила позаду джип білого кольору. За автомобілем вона побачила, що скутер та ОСОБА_50 лежать на дорозі і незнайомий чоловік крупної статури, вище середнього росту, бив шлемом по голові ОСОБА_51 . Він хрипів. Було два чоловіка, крупний бив ОСОБА_51 , по голові. ОСОБА_52 просив про допомогу, просив не бити. Крупний чоловік бив його та лаявся нецензурною лайкою, казав, що приб`є його. Був ще один чоловік, стояв ще один світлий автомобіль подалі джипу. Другий чоловік кричав: «Вова, припини, ти його вб`єш». Вона повернулась до своєї машини, просила свого знайомого допомогти ОСОБА_53 . Після цього, праворуч вийшов їм на зустріч ОСОБА_54 , якого вони шукали, з іншим чоловіком. ОСОБА_54 займається перевезенням авто з Західної України та Польщі. ОСОБА_54 кинувся рознімати ОСОБА_51 і крупного чоловіка. Вона бачила, що ОСОБА_54 вдарив крупного чоловіка, якого його знайомий називав ОСОБА_55 , по голові чимось білим, наче чимось в пакеті. Чоловік на ім`я ОСОБА_55 кричав ОСОБА_53 , що він вб`є останнього за пошкоджений бампер, що ОСОБА_52 продасть все майно, щоб з ним розрахуватися. Чоловіки почали розтягувати ОСОБА_56 та ОСОБА_51 . Вона кричала, щоб викликали швидку та міліцію, бо ОСОБА_52 був увесь в крові та хрипів. Вона вважала, що його душили. Вже потім вона дізналася, що ОСОБА_52 хворіє астмою. ОСОБА_51 посадили до їх машини «Ланос», однак її знайомий ОСОБА_57 , з яким вона приїхала, заперечував, бо ОСОБА_16 був в крові. ОСОБА_58 піднявся з дороги, підбіг до свого джипу та з водійських дверей дістав пістолет, яким почав всім погрожувати та кричати, що всіх тут повбиває. ОСОБА_57 говорив, що треба викликати міліцію, а чоловік, який був з ОСОБА_59 , просив, щоб вони не викликали міліцію, казав, що ОСОБА_58 емоційно не врівноважений, і щоб вони скоріше їхали. Всі сіли в машину і вони поїхали, двигун весь час глох. ОСОБА_54 зі своїм знайомим сказали, що не треба нікого викликати, вони все вирішать, та обидва вийшли з машини. ОСОБА_16 відмовився їхати в лікарню, його не душили, у нього приступ астми, просив відвести його додому. Коли везли ОСОБА_51 додому, той розповів, що врізався на скутері у бампер джипу. Вони поїхали в місто Кривий Ріг. В Кривому Розі на 9-му кварталі ОСОБА_21 висадили на зупинці. Вона поїхала до себе на базу. З ОСОБА_60 вона познайомилась більше, ніж 6 років тому назад в м. Ялта в автопарку, потім вона його зустріла через деякий проміжок часу в Кривому Розі. Він купував у них автомобіль, і коли побачив, що в їхньому автопарку багато автомобілів, запропонував свою допомогу в продажі автомобілів. Його прізвище ОСОБА_17 , проживав він в Кривому Розі. ОСОБА_56 та чоловіка з ним вона ніколи не бачила, чоловіка, що був з ОСОБА_61 ніколи не бачила всі вони їй не знайомі. ОСОБА_62 знає приблизно з 2006 року, коли він працював будівником та будував великі об`єкти, в останній час він перепродає автомобілі в Кіровограді. Його прізвище, здається, ОСОБА_63 . ОСОБА_52 один раз купив у них автомобіль ДЕО, рік продажу не пам`ятає, приблизно 2010-2011 роки. Після цього випадку вона більше не бачила ОСОБА_51 . В якості свідка в даному кримінальному провадженні її не викликали. Влітку 2014 році до них на базу приїхала ОСОБА_64 та шукала її чоловіка, вона питала, чи знайоме їм прізвище ОСОБА_16 та чи міг він бути пов`язаний з їхніми автомобілями. Вона відповіла, що міг, але прізвище їй було незнайоме. ОСОБА_64 питала, чи була вона свідком якихось подій, що мали місце в Кіровограді за участі ОСОБА_65 та попросила її приїхати і дати покази в суді щодо побиття останнього. Скільки часу пройшло після оформлення угоди купівлі-продажу між її чоловіком та ОСОБА_66 вона не знає. Про те, що куплений ОСОБА_66 автомобіль арештований, вона дізналась вже тоді, коли останній прийшов до них з претензією з даного питання, показував витяг про арешт майна. Більше цим питанням займався її чоловік, саме він ходив в міліцію та писав пояснення. Вона не знає, скільки разів ОСОБА_12 звертався з заявами до міліції щодо арешту майна. Вона не може пригадати, коли саме вказаний конфлікт з арештом автомобіля мав місце. Представники міліції та ДАІ приходили до них на автобазу, офіційно повісткою нікого не викликали. Генеральну довіреність вони не припиняли ОСОБА_21 , її не можливо було припинити, бо автомобіль знаходився в арешті. Вона хотіла, щоб ОСОБА_16 фактично повернув їм арештований автомобіль. Чому був накладений арешт, вона не знає. Автомобіль, що був проданий ОСОБА_21 , був оформлений на ім`я її чоловіка. Про конфлікт, що мав місце в гаражному кооперативі, не заявили до правоохоронних органів тільки тому, що просив знайомий ОСОБА_56 . Коли ОСОБА_67 приїхала до неї, то, її цікавило, хто кого вдарив перший та хто завдавав ударів більше. Свідок їй повідомила, що бачила тільки, як ОСОБА_65 били, що на нього напали, але у зв`язку з чим це трапилось, вона не бачила. Вона пропонувала ще в ОСОБА_22 звернутися ОСОБА_21 за медичною допомогою до лікарні, однак останній відмовився. Свідка не здивувало, що ОСОБА_16 телефонував їй з Кіровограда, оскільки навіть її перекупщики говорили, що в Кіровограді ринок більш насичений, більший попит, аніж в Кривому Розі. Її трохи смутило, що гроші треба вести ОСОБА_21 негайно та терміново, тому вона і попросила свого знайомого ОСОБА_68 поїхати з нею. Питання по автомобілю з ОСОБА_21 так і не вирішилось, більше вона його не бачила, він її не турбував.
Свідок ОСОБА_69 суду показав, що з обвинуваченим знаходиться в робочих сосунках. Він ( ОСОБА_70 ) працював на посаді начальника охорони ПП «Мегабайт». 12 червня 2013 року, як йому відомо по документам, ОСОБА_16 знаходився на своєму робочому місці в м. Кривому Розі. За вказівкою ОСОБА_40 підняли всі документи та журнали інструктажів, та з`ясували, що ОСОБА_12 був на роботі тієї дати. Якщо працівник відсутній на роботі, то про це робиться відповідна відмітка в журналі. Обвинуваченого характеризує з позитивної сторони, як порядного та відповідального працівника. ОСОБА_12 працював у них водієм на службовому автомобілі, з ним завжди була ще одна людина це вимога техніки безпеки. Скільки було виїздів 12 червня 2013 року та з ким обвинувачений був у зміні того дня, не пам`ятає. В групі швидкого реагування взагалі перебуває 2-3 людини, а скільки 12 червня працювало не пам`ятає. ОСОБА_24 та ОСОБА_71 могли працювати в зміні разом з ОСОБА_12 . Чи хворів ОСОБА_16 він не знає. Чув, що ОСОБА_12 часто кашляв, але він не скаржився йому. Чи ходив ОСОБА_12 у відпустку йому невідомо. Чи перебував ОСОБА_12 в кінці серпня 2013 року на роботі пояснити не може. Тільки на підставі даних журналів він може показати, чи був працівник на роботі, чи ні. Без журналу він не може сказати, чи був ОСОБА_12 12 червня 2013 року на роботі, чи ні. Де знаходяться журнали на даний час він не знає, оскільки з серпня 2014 року не працює на підприємстві. Чув, що дане підприємство ліквідували.
Свідок ОСОБА_72 суду показав, що в червні 2013 року він працював разом з ОСОБА_12 в охоронному агентстві «Мегабайт», яке знаходиться у м. Кривий Ріг. Працювали разом і 12.06.2013 року. Робочий день почався з 9-00 години, вони були на автомобілі. ОСОБА_16 був водієм, а він ( ОСОБА_71 ) охоронець. Також з ними був ОСОБА_73 . Їхні дії координував начальник - ОСОБА_74 . ОСОБА_16 був цілий день на роботі, робочий день закінчився о 21-00 годині. Він ( ОСОБА_75 ) був офіційно оформлений на підприємстві, до його трудової книжки була внесена відповідна відмітка. Який день тижня був 12.06.2016 року не пам`ятає. Протягом всього робочого дня ОСОБА_16 знаходився на робочому місці, як водій, їздили на Ладі (десятка). Після роботи разом відпочивали в клубі. ОСОБА_24 відмічав, що рік потому отримав водійські права. З підприємства звільнився, коли воно припинило свою роботу, коли точно не пам`ятає. Коли у ОСОБА_24 та ОСОБА_21 день народження, не пам`ятає. Чи є сім`я у обвинуваченого, не знає. Коли ОСОБА_21 прийняли на роботу та звільнили, не знає. Вони працювали разом в групі він ( ОСОБА_75 ) ОСОБА_24 та ОСОБА_16 . День 12.06.2013 року запам`ятав святкуванням водійських прав ОСОБА_24 . Робочий день був звичайним, нічого примітного. Повний розпорядок дня не пам`ятає. Він впевнений в даті, оскільки йому телефонував ОСОБА_76 та питав за 12.06.2013 року, питав, з ким і як працювали. На стан здоров`я 12.06.2013 року ОСОБА_16 не скаржився, але він ( ОСОБА_71 ) чув, що у ОСОБА_21 астма і тому він не ходив на тренування. Пояснив, що він ( ОСОБА_71 ) був у відпустці влітку 2013 року, місяць не пам`ятає, був на морі в Криму ( ОСОБА_77 ) близько 10 днів. Чи був ОСОБА_16 та ОСОБА_24 в 2013 році у відпустці, не пам`ятає. Дату 12.06.2013 року обговорювали з начальником. Навесні 2014 року Потороч покликав його та казав, що від адвоката прийшов запит, з ким і як працював саме 12.06.2013 року, що було в той день. Чи показував тоді Потороч йому якісь документи, він не пам`ятає. Також Потороч викликав з даного приводу ОСОБА_24 . Чи розмовляв ОСОБА_76 з ОСОБА_78 та ОСОБА_79 , він не бачив.
Свідок ОСОБА_80 суду показав, що він працював разом із ОСОБА_12 в ПП «Мегабайт». В червні 2013 року, у тому числі і 12.06.2013 року, ОСОБА_16 знаходився разом з ним на зміні в одній мобільній групі, працювали з 09-00 по 21-00 годину. Протягом робочого дня ОСОБА_16 нікуди не відлучався, він був водієм. Старшим групи був він ( ОСОБА_24 ). На початку літа 2014 року йому зателефонував ОСОБА_76 , та сказав, що надійшов запит адвоката щодо ОСОБА_21 , що його обвинувачують у вчиненні злочину. Потороч тоді підняв рапорти, і вони разом згадували, що було в той день. ОСОБА_81 дійсно 12.06.2013 року вони втрьох працювали він ( ОСОБА_80 ), ОСОБА_71 та ОСОБА_16 . Після зміни він ( ОСОБА_24 ) запропонував відсвяткувати річницю отримання ним водійських прав. Раніше не святкував, бо тоді не було грошей. Вони всі поїхали в нічний клуб, випили пива. Потороч був засновником ПП «Мегабайт». Він ( ОСОБА_24 ) на даному підприємстві працював з кінця серпня 2010 року по січень 2014 року, потім його скоротили, бо фірма закривалась, працював на посаді охоронцем, оформлений був офіційно з трудовою книжкою. З кафе ОСОБА_50 пішов близько 23-00 години. На виклики їздили на робочому автомобілі - ОСОБА_82 (десятка). Коли день народження у ОСОБА_21 , він не пам`ятає. 12.06.2013 року вони були на офісі, приблизно з 8-30 до 10-00 години була здача зміни, інструктаж, отримували путьові листи, спец. заходи, все це фіксувалося в журналі «прийняв-здав». По рапортам він ( ОСОБА_24 ) бачив, що 12.06.2013 року було два чи три виклики. Чи був він у 2013 році у відпустці, не пам`ятає. ОСОБА_71 ходив у відпустку в серпні. У ОСОБА_21 в серпні був лікарняний, відпустки наче в останнього не було. ОСОБА_16 не розповідав, що збирається їхати в ОСОБА_22 купувати автомобіль. ОСОБА_71 пішов у відпустку в серпні, а в 20 числах серпня ОСОБА_16 пішов на лікарняний, замість нього був начальник. Скільки був на лікарняному не знає, до кінця серпня не виходив на роботу. Йому відомо, що ОСОБА_16 хворіє астмою, оскільки він бачив як на тренуванні у нього стався приступ, він задихався. Під час роботи приступів астми не помічав. Про дану справу дізнався від ОСОБА_83 , коли той викликав його у зв`язку з запитом адвоката. Він не пам`ятає, що було 10, 13, 14 серпня 2013 року. Пам`ятає тільки, що по парним числам він працював, по непарним був вдома. Потороч зателефонував, розповів про запит адвоката, просив згадати, що було 12.06.2013 року, показав графік та рапорти, прізвище ОСОБА_21 було в рапортах. Потороч показував тільки рапорти, вони були в папці за місяць, зшиті. Адвокат на ім`я ОСОБА_64 (так її представили) просила, щоб він виступив свідком у суді та підтвердив, що ОСОБА_16 був на зміні 12.06.2013 року.
Свідок ОСОБА_48 суду показав, що з 2009 року він працював директором ПП «Мегабайт», яке займалося охоронною діяльністю. Охороняли об`єкти, що знаходяться в м. Кривий Ріг. На посаді працював до початку 2014 року, звільнився у зв`язку з ліквідацією підприємства. ОСОБА_21 знає, він працював у них на підприємстві водієм-охоронцем, стосунки у них як у керівника та підлеглого. 12.06.2013 року він працював директором ПП «Мегабайт», згадати, що було у 2013 році зараз важко. Але приблизно у 2014 році за вказівкою Потороч були підняті документи щодо ОСОБА_21 з даного питання. Знає, що був запит захисника, вона просила надати статут підприємства, функціональні обов`язки, графік роботи все, що стосується ОСОБА_21 . І відповідно до документів 12.06.2013 року ОСОБА_16 знаходився на роботі. На підприємстві була група швидкого реагування, де ОСОБА_16 працював водієм-охоронцем, тобто водій, два охоронці. Дисципліна була сувора, керівництво підприємства - у минулому працівники правоохоронних органів, тому людина не могла так прости не прийти на роботу, щоб про це нікому не було відомо. ОСОБА_84 з якоїсь причини не вийшов на роботу, то це було б зафіксовано в документах. Такого, щоб працівник заступив на зміну, а потім кудись пішов, не могло бути. Кожен день, наряд, який заступав на роботу, проходив інструктаж, про що робилась відмітка в журналі інструктажів. В кінці зміни старшим групи писався рапорт про всі події, про об`єкти, на які виїжджали. Він ( ОСОБА_85 ) не може відповісти, чи був ОСОБА_16 10 чи 11 червня 2013 року на роботі, минуло багато часу, тому він не пам`ятає. Постало питання з`ясувати, чи був ОСОБА_16 12 червня 2013 року, вони підняли документацію, і відповідно до записів саме 12 червня 2013 року ОСОБА_16 був на роботі. Зміна, як правило, заступала в сутки з 09-00 години до 09-00 години наступного дня. Іноді було таке, що заступали з 09-00 години до 21-00 години, детальніше розповісти не може, бо не пам`ятає. Як пройшов його робочий день 12.06.2013 року, не пам`ятає. Чи перебував обвинувачений у 2013 році у відпустці, не пам`ятає. На скільки об`єктів виїжджала група швидкого реагування 12.06.2013 року, він не пам`ятає. Хто був в групі швидкого реагування разом з ОСОБА_21 12.06.2013 року, не пам`ятає. Можливо ОСОБА_24 та ОСОБА_71 входили в групу. Чи збирався ОСОБА_16 з напарниками щось святкувати 12.06.2013 року, він не знає. ОСОБА_16 працював по цивільно-правовій угоді в 2013 році, начебто в травні 2013 році почав працювати, припинив працювати взимку 2013 року. Відповідь на запит адвоката надавав Потороч у 2014 році. Засновник ОСОБА_76 зателефонував йому, показав документи, але він ( ОСОБА_85 ) відмовився розписуватися у відповіді, оскільки він вже на той час був звільнений. У них на підприємстві були всі здорові хлопці. Чи хворів ОСОБА_16 астмою, йому не відомо. Вимоги до працівників повинні бути повнолітні, надавали медичні довідки про стан здоров`я, проходили медичну комісію, нарколога, психіатра. Особисто йому ОСОБА_16 не надав ніяких довідок про хворобу. Чи перебував ОСОБА_16 на лікарняних він не пам`ятає. Як він пам`ятає, по довідкам на підприємстві не було судимих осіб, які офіційно були працевлаштовані по трудовим книжкам. ОСОБА_16 працював по цивільно-правовій угоді. Кадровими питаннями, співбесідами займався ОСОБА_70 . Чи притягувався ОСОБА_16 до кримінальної відповідальності, він не пам`ятає. Кунця може охарактеризувати позитивно, порушень дисципліни з його боку не було. Безпосереднім керівником ОСОБА_21 був ОСОБА_70 . Вважає, що якщо Потороч підписав відповідь на запит адвоката, то він і несе відповідальність за достовірність даних.
Свідок ОСОБА_86 суду показав, що з обвинуваченим він не знайомий. Він був присутнім під час проведення слідчої дії впізнання. Це було приблизно два роки тому. Впізнання проводилось в слідчому ізоляторі. Вивели чотирьох осіб, і потерпіла (жінка) впізнала серед них ОСОБА_21 . В кімнаті знаходились він, ще один понятий і потерпіла, і були ще представники міліції. Всі особи, яких пред`являли для впізнання, були молодими людьми чоловічої статі, всі досить схожі між собою, суттєвих відмінностей у зовнішності між особами не було. Кунець останнім зайшов в кімнату. Їм казали встати, повернутися. Кунець від всього відмовлявся, навіть вставати не хотів. Він казав, що без адвоката, нічого робити не буде. ОСОБА_21 заводили точно в кайданках, інші особи були без кайданок. Під час впізнання, не пам`ятає, чи був ОСОБА_16 в кайданках чи ні. Під час впізнання ОСОБА_16 не заявляв клопотань чи скарг, що його права порушуються.
Допитана як свідок слідчий ОСОБА_87 суду показала, що пред`явлення ОСОБА_21 для впізнання потерпілій ОСОБА_14 дійсно проводилось без участі адвоката, який був повідомлений за тиждень про проведення даної слідчої дії, однак за два дні повідомив, що приїхати не зможе. ОСОБА_16 не заперечував проти проведення впізнання за відсутності його захисника, однак він відмовився від підпису в документі. Іншого адвоката не запрошували, оскільки ані від ОСОБА_21 , ані від його захисника відповідного клопотання не надходило. Під час впізнання ОСОБА_16 не був в кайданках. Фото та відеозйомка під час проведення впізнання безпосередньо за участю підозрюваної особи не є обов`язковою. Під час проведення слідчої дії понятими були: ОСОБА_88 , ОСОБА_86 , статистами були: ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 . Відібрання зразків для експертного дослідження у ОСОБА_21 було проведено без захисника, який був заздалегідь попереджений про дану слідчу дію, але в телефонному режимі повідомив, що не приїде, бо його участь не є обов`язковою. Письмових заяв від адвоката з приводу того, щоб проводили слідчу дію без його участі, не було. ОСОБА_16 не вимагав присутності захисника під час проведення даної слідчої дії та не заперечував проти відібрання зразків крові для експертного дослідження без участі захисника. Оскільки присутність захисника при даній слідчій дії не обов`язкова, то ніяких письмових заяв з даного приводу у ОСОБА_21 не відбиралось. Щодо виконання чи неможливості виконання ухвал суду вона пояснити нічого не може, не пам`ятає, можливо всі матеріали доручення з даного приводу містяться в окремому кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_17 , який знаходиться в розшуку. Де кепка з місця події вона не знає, бо не приймала такий доказ. Тільки 18.11.2013 року нею було прийнято справу. Пояснила, що медичну картку вона не вилучала та не оглядала. Згідно матеріалів справи потерпіла сама надала слідчому медичну карту та рентгензнімки, тому вони не вилучались слідчим. Тобто, експерт проводив експертизу за медичною документацією, наданою самою потерпілою, і в справі є відповідний висновок експерта з даного питання з посиланнями на медичну документацію, що була надана для експертного дослідження. Де зараз вся медична документація, їй не відомо. Всі докази щодо змови ОСОБА_21 та ОСОБА_17 викладені у обвинувальному акті. Відеозапис з камер спостереження переглядався оперативними співробітниками правоохоронних органів, та було виявлено що неподалік місця події спостерігали автомобіль марки Хюндай з номерним знаком НОМЕР_1 . Після перегляду відеозапис був стертий, вилучити запис не було можливості, оскільки власник не надав добровільну згоду на його вилучення, тому до матеріалів справи його не додавали. Під час досудового слідства від ОСОБА_21 та його захисника не надходило ні усних, ані письмових скарг щодо порушення його права на захист. Потерпіла, поняті та статисти дійсно були присутні під час пред`явлення особи для впізнання, про що зазначено в протоколі про проведення даної слідчої дії. Захисником після вивчення обвинувального акту було повідомлено, що вони будуть надавати в судове засідання якісь виписки з журналів, що в момент вчинення злочину ОСОБА_16 знаходився на навчанні, але на момент відкриття матеріалів і надання своїх доказів стороною захисту ніяких документів та клопотань з даного приводу не було.
Свідок ОСОБА_92 суду показала, що з обвинуваченим в жодних стосунках не перебуває, вона працювала продавцем на мийці на виїзді з м. Кіровограда. Влітку 2015 року до неї приїхали працівники міліції та сказали, що їй треба приїхати в м. Кіровоград та підписати якісь документи. Вона приїхала у відділ міліції, їй показали фотографію чоловіка, назвали марку машини та сказали, що цей чоловік скоїв напад, вона підписала документи, дописала «з моїх слів записано вірно». Однак вона нічого та нікого не пам`ятає. Тих осіб, що їх показували, вона не знає. Що їй сказали та показали, те вона і підписала. Працівники міліції їй сказали, щоб вона добре дивилася на фотографію та запам`ятала чоловіка, що це саме він вчинив злочин, щоб вона потім його впізнала. ЇЇ заперечення з приводу того, що вона нікого на фотографії не знає, та нічого не пам`ятає, до уваги не взяли. Вона з переляку на все погодилася та підписала. Під час підписання документів була присутньою вона та двоє працівників міліції. Описати того чоловіка вона не може. Вона працювала продавцем морозива, це було 2-3 роки тому назад, точно не пам`ятає коли. ОСОБА_93 , які підходили та купували морозиво, вона не пам`ятає, їх було багато за день. Марку машини їй сказали працівники міліції, щоб вона її запам`ятала. Проживає вона не в м. Кіровограді. Вона впізнавала людину, яка в неї купувала квас. Але вона нікого не пам`ятає, людей за день багато підходить та купує. Працівники міліції казали їй, що є відео, на якому зафіксовано, що до неї, начебто, під`їжджали люди на фотографіях та купували в неї квас. Свідок пояснила, що може і приїжджали, вона не пам`ятає, якщо і приїжджали, то купили та поїхали. Нічого такого пам`ятного не трапилося тоді та нікого вона не запам`ятала. Коли саме працювала продавцем морозива, не пам`ятає. Працівники міліції їй показали лише одну фотографію та сказали, що це він, кого вона повинна впізнати. Свій підпис в процесуальних документах вона ставила. Погроз з боку працівників міліції не було, але було прохання та вмовляння «впізнати» та підписати. Вона хотіла поміняти свої покази та приїжджала з батьком до міліції, але їх запевнили, що не потрібно хвилюватися і все буде добре. Працівники міліції багато разів до неї приїжджали, просили, щоб вона поїхала до суду свідком, але вона відмовилася. Вона підписувала все те, що вони казали, нічого не читаючи. На той час їй було 18 років. В дане судове засідання вона приїхала на прохання тітки ОСОБА_94 , яка до неї приїхала та попросила, щоб вона приїхала на суд. ОСОБА_95 це, начебто, родичка обвинуваченого. ОСОБА_95 її просила приїхати до суду та розповісти як все було.

Вина обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при встановлених судом обставинах, крім отриманих в судовому засіданні показань потерпілих, свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_96 , ОСОБА_34 , ОСОБА_97 , підтверджується також іншими дослідженими судом доказами, а саме:
Висновком експерта № 1273 від 30.09.2013 року, згідно якого:
?Згідно наданої медичної документації у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми, субарахноідального крововиливу, правостороннього геміпарезу, ран потиличної та тім`яної ділянок голови зліва, поперекової ділянки, підлопаткової ділянки зліва; множинних саден голови, обличчя, тулуба, кінцівок;
?Пошкодження у вигляді не проникаючої черепно-мозкової травми, субарахноідального крововиливу, ран тім`яної та потиличної ділянок голови зліва, саден голови, обличчя, які могли утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), можуть відповідати вказаному в постанові строку та відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я; пошкодження у вигляді ран поперекової ділянки та підлопаткової ділянки зліва, які утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами) та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; пошкодження у вигляді саден в ділянці тулуба та кінцівок (конкретна локалізація яких в наданій медичній документації не вказана) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, у зв`язку з відсутністю опису морфологічної характеристики ушкоджень говорити про механізм їх утворення, не є можливим;
?Враховуючи відсутність конкретного опису кількості травматичних ушкоджень в наданій медичній документації говорити про кількість травматичних впливів не є можливим, але враховуючи наявність конкретного опису ран та різної локалізації саден не виключається, що ушкодження утворились від не менше 7-ми травматичних впливів;
?Положення потерпілого та особи, яка наносила ушкодження в момент заподіяння тілесних ушкоджень, могло бути самим різноманітним та змінюватись в процесі нанесення (отримання) тілесних ушкоджень;
?Судово-медичних даних, з якою силою наносились ушкодження, не має.
/т. 1 а.к.п. 34-35/
При цьому, суд не бере до уваги доводи обвинуваченого про недопустимість зазначеного висновку експерта як доказу в даному кримінальному провадженні з підстав того, що на вирішення судово-медичного експерта були поставлені питання, які виходять за межі його компетенції, оскільки, на його думку, стосуються трасологічної експертизи (трасології нанесення тілесних пошкоджень).
Так, згідно п. 4.9. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України 17.01.1995 року № 6, при експертизі тілесних ушкоджень у висновках експерта (акті) повинні бути відображені: характер ушкоджень з медичної точки зору (садно, синець, рана, перелом кістки тощо), їх локалізація і властивості; вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені тілесні ушкодження; механізм виникнення ушкоджень; давність (термін) спричинення ушкоджень; ступінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки небезпека для життя, розлад здоров`я, стійка втрата загальної працездатності тощо.
Отже, поставлені на вирішення судово-медичного експерта питання не виходять за межі компетенції останнього.
Протоколом огляду місця події від 21.08.2013 року з фототаблицею до нього, в ході проведення якого на ділянці асфальтобетонної дороги, яка розташована в напрямку до гаражного кооперативу «Геолог» с. Гірниче в м. Кіровограді, були виявлені та вилучені: поліетиленовий пакет білого кольору із синіми вставками з написом «АТБ» із речовинами бурого кольору; аркуш зі слідами рук; змиви з речовинами білого кольору і контрольний змив з асфальту дороги (плям бурого кольору на асфальті).
/т. 1 а.к.п. 51-58/
Протоколом огляду предметів від 02.01.2014 року, згідно якого слідчим в приміщенні СВ КМВ УМВС України в Кіровоградській області відповідно до вимог ст.ст. 104-107, 223, 237 КПК України здійснено огляд пакету експертної служби НДЕКЦ синьо-білого кольору № 1165434, на якому ліпкою стрічкою приклеєна паперова бірка з пояснювальним написом «висновок експерта № 520 від 03.09.2013 року по кримінальному провадженню № 0002984» Інформація про об`єкти аркуш паперу зі слідами рук. Кінці пакету оклеєні липкою стрічкою, що забезпечує належне зберігання предмету, що всередині.
/т. 1 а.к.п. 59/
При цьому, суд не бере до уваги доводи захисника обвинуваченого щодо порушення слідчим процедури проведення огляду предметів через відсутність при його здійсненні понятих, що, на його переконання, вказує на недопустимість зазначеного протоколу огляду предметів, як доказу в даному кримінальному провадженні.
Так, статтею 223 КПК України визначений вичерпний перелік слідчих дій, які мають бути проведені за обов`язкової участі не менше як двох незаінтересованих осіб (понятих), до якого огляд предметів не віднесено. Для участі ж в інших процесуальних діях поняті можуть бути запрошені, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.
Протоколом огляду місця події від 21.08.2013 року з фототаблицею до нього, згідно якого у відкритому приміщенні, розташованому в с. Гірниче м. Кіровограда на території гаражного кооперативу «Геолог» виявлено моторолер зеленого кольору, спереду якого на пластиковій частині зеленого кольору мається пошкодження у вигляді тріщини та м`ятини.
/т. 1 а.к.п. 61-64/
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2013 року, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 серед чотирьох пред`явлених йому фотокарток із зображенням осіб чоловічої статті вказав на фото № 1 із зображенням ОСОБА_12 , як на особу, яка 21.08.2013 року біля ГК «Геолог» спричинила йому тілесні пошкодження. Впізнав за рисами обличчя.
/т. 1 а.к.п. 117-119/
При цьому, суд не бере до уваги доводи захисника обвинуваченого щодо порушення слідчим порядку проведення даної слідчої дії через проведення впізнання за фотознімками, а не пред`явлення для впізнання особи ОСОБА_12 , який на час проведення даної слідчої дії не був затриманий.
Так, проведення даної слідчої дії регламентовано положеннями ст. 228 КПК України, частиною шостої якої визначено, що за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками. При цьому, дана норма не містить імперативного посилання на конкретні випадки необхідності проведення впізнання саме за фотознімками або пред`явлення самої особи. Що, в свою чергу, дає можливість дійти висновку про те, що такі випадки в кожній конкретній справі визначаються саме слідчим у відповідності з визначеними ст. 40 КПК України повноваженнями та самостійністю останнього у його процесуальній діяльності.
Також відповідно до імперативної вказівки ч. 7 ст. 223 КПК України дана слідча дія була проведена в присутності двох незаінтересаованих осіб (понятих), підписи яких маються в протоколі. Потерпілий був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, про що в протоколі мається підпис останнього.
Жодних суттєвих порушень, які б вказували на недопустимість даного протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, як доказу в даному кримінальному провадженні, судом не встановлено.
Висновком експерта № 1374 від 23.10.2013 року, згідно якого:
?Згідно наданої медичної документації у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді: а) відкритої черепно-мозкової травми: вдавленого уламкового перелому тім`яної кістки зліва, забою головного мозку, ран волосистої частини голови (9), рани лівої вушної раковини, рани нижньої губи, які утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом, що має обмежену контактуючу поверхню, та відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент їх нанесення; б) тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв та садна тулубу, кінцівок відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
?Пошкодження в ділянці голови утворились від не менше 9-ти травматичних впливів; на інших ділянках тіла конкретна кількість ушкоджень в наданій медичній документації не описана, тому говорити про кількість травматичних впливів, не є можливим.
?Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень, виключається можливість утворення всього комплексу тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи.
/т. 1 а.к.п. 131-132/
Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.10.2013 року з фототаблицею до нього, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності двох понятих, вказавши на місце та відстань транспортних засобів по відношенню до його автомобіля, розповів про обставини, за яких водій мотоциклу в`їхав в його автомобіль сзаду, після чого до нього наблизилися ще троє чоловіків та місце їх знаходження по відношенню до нього. Показав механізм нанесення йому ударів кулаком руки (чоловіка, який був позаду до нього) в щелепу справа, механізм повалення його з ніг водієм мотоциклу, механізм одночасного нанесення йому ударів усіма чоловіками руками по тулубу, механізм нанесення ударів чоловіками йому по голові металевим предметом, вказавши що кількість нанесених йому ударів була не менше десяти. Вказав на механізм пробиття водієм мотоциклу переднього лівого колеса його автомобіля ножем.
/т. 1 а.к.п. 133-141/
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2013 року, в ході проведення якого свідок ОСОБА_37 серед чотирьох пред`явлених йому фотокарток із зображенням осіб чоловічої статті вказав на фото № 2 із зображенням ОСОБА_12 , як на особу чоловіка, якого 21.08.2013 року він ( ОСОБА_37 ) бачив на дорозі біля ГК «Геолог» разом з іншими двома хлопцями, коли він стояв разом із ОСОБА_6 . Впізнав за віком (27-28 років), зростом (170-175 см), спортивною тілобудовою, коротким темним волоссям, смуглявим (загорілим) обличчям.
/т. 1 а.к.п. 155-157/
При цьому, суд не бере до уваги доводи обвинуваченого щодо порушення слідчим порядку проведення даної слідчої дії через проведення впізнання за фотознімками, а не пред`явлення для впізнання особи ОСОБА_12 , який на час проведення даної слідчої дії не був затриманий.
Так, проведення даної слідчої дії регламентовано положеннями ст. 228 КПК України, частиною шостої якої визначено, що за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками. При цьому, дана норма не містить імперативного посилання на конкретні випадки необхідності проведення впізнання саме за фотознімками або пред`явлення самої особи. Що, в свою чергу, дає можливість дійти висновку про те, що такі випадки в кожній конкретній справі визначаються саме слідчим у відповідності з визначеними ст. 40 КПК України повноваженнями та самостійністю у своїй процесуальній діяльності останнього.
Також відповідно до імперативної вказівки ч. 7 ст. 223 КПК України дана слідча дія була проведена в присутності двох незаінтересаованих осіб (понятих), підписи яких маються в протоколі. Свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, про що в протоколі мається підпис останнього.
При цьому, суд зауважує, що зображення осіб на наявних в данному протоколі фотокартках виключає можливість їхнього впізнання за зростом та тілобудовою, однак не виключає можливості впізнання за іншими вказаними свідком ознаками (вік, колір волосся та обличчя).
Тому, суттєвих порушень, які б вказували на недопустимість даного протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, як доказу в даному кримінальному провадженні, судом не встановлено.
Листом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 9/4293 від 09.09.2013 року, згідно якого в результаті перевірки за центральним дактилоскопічним обліком ДНДЕКЦ МВС України двох слідів пальців рук, вилучених 21.08.2013 року при ОМП за фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_98 біля автокооперативу «Геолог» в м. Кіровограді (ЄРДР № 0002984) встановлено, що слід пальця руки, вилучений з поверхні пакету з написом «АТБ» належить ОСОБА_99 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поставлений на дактилоскопічний облік в АР Крим, Дніпропетровській та Запорізькій областях.
/т. 1 а.к.п. 202/
При цьому, суд не бере до уваги посилання захисника обивнуваченого на те, що даний лист не є висновком експерта і не може бути використаний як доказ, оскільки в розумінні ст. 99 КПК України зазначений лист є документом, а отже з урахуванням положень ст. 84 КПК України є процесуальним джерелом доказів, який хоча і не викриває обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, однак з урахуванням інших досліджених в ході судового розгляду доказів, вказує на те, що ОСОБА_12 діяв спільно з іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2013 року, в ході проведення якого свідок ОСОБА_34 серед чотирьох пред`явлених йому фотокарток із зображенням осіб чоловічої статті вказав на фото № 3 із зображенням ОСОБА_12 , як на особу чоловіка, якого він ( ОСОБА_34 ) бачив 10.06.2013 року біля вулиці Їжакевича в м. Кіровограді та 12.06.2013 року вказана особа також разом з невідомим йому хлопцем попрямувала за ОСОБА_100 та його дружиною ОСОБА_28 , коли ті пішли гуляти з собакою.
/т. 2 а.к.п. 109-111/
При цьому, суд не бере до уваги доводи захисника обвинуваченого щодо недопустимості даного протоколу як доказу в даному кримінальному провадженні через порушення слідчим при проведенні вказаної процесуальної дії положень ст. 228 КПК України, з підстав, які викладені вище (до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2013 року).
Також, суд критично оцінює доводи обвинуваченого з приводу неможливості впізнання свідком ОСОБА_34 за наявними фотознімками саме особи ОСОБА_12 , оскільки в своїх показах даний свідок посилається на наявність в особи, яку він впізнав щетини, якої не вбачається з фотокартки, через те, що дану ознаку у зовнішності особи (наявність щетини на обличчі) неможна вважати постійною (незмінною). Крім того, в судовому засіданні свідок, окрім щетини, вказав інші прикметами обличчя, зокрема прямий ніс.
Крім того, відповідно до імперативної вказівки ч. 7 ст. 223 КПК України дана слідча дія була проведена в присутності двох незаінтересаованих осіб (понятих), підписи яких маються в протоколі. Свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, про що в протоколі мається підпис останнього.
Висновком експерта № 159/712-13 від 18.02.2014 року, згідно якого:
?У гр. ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження у вигляді: синців на 4 пальці правої кисті, по тильній поверхні правої кисті, лівому плечі; саден лівому ліктьовому суглобі, лівій кисті, рани в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу; перелому лівої променевої кістки в типовому місці.
?Пошкодження у вигляді перелому утворилось від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), може відповідати строку вказаному в постанові та відноситься до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я; всі інші пошкодження у вигляді синців та саден утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні ознаки яких в пошкодженнях не відобразились, можуть відповідати вказаному в постанові строку та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
?Пошкодження утворились від не менш 7-ми травматичних впливів.
/т. 3 а.к.п. 92-93/
При цьому, суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо недопустимості зазначеного висновку експерта як доказу в даному кримінальному провадженні через те, що в матеріалах справи відсутня медична документація, яка надавалась потерпілою експерту та в судовому засіданні потерпіла вказала, що надані нею слідчому медичні документи зникли, рівно як і доводи обвинуваченого щодо до того, що в даному висновку експерт посилається на висновок судово-медичної експертизи № 712, який суперечить встановленим висновкам щодо забоїв та переломів у потерпілої ОСОБА_7 , з наступних підстав.
Так, у висновку експерта № 159/712-13 мається підпис експерта ОСОБА_101 , яка проводила дану експертизу, про попередження про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку, а описова частина даного висновку містить: посилання на висновок судово-медичної експертизи № 712 від 13.06.2013 року, на підставі якої у потерпілої ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на 4 пальці правої кисті, по тильній поверхні правої кисті, лівому плечі; саден лівому ліктьовому суглобі, лівій кисті, рани в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; та посилання на додатково представлену медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_7 , 1969 року народження, згідно якої мається висновок консультативної комісії лікарів-рентгенологів Кіровоградської обласної лікарні від 13.02.2014 року: «На наданих рентгенограмах лівого променево-зап`ястного суглобу в 2-х проекціях від 14.06.2013 року визначається перелом лівої променевої кістки в типовому місці», який експертом віднесено до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до витребуваної судом копії висновку судово-медичної експертизи № 712 /т. 10 а.к.п. 36/, зазначена експертиза проводилась за результатами огляду потерпілої ОСОБА_7 без дослідження іншої медичної документації, що не може вказувати на суперечності у висновках зазначених експертиз щодо наявності перелому у потерпілої ОСОБА_7 .
При цьому, відсутність наданої для проведення другої експертизи (висновок № 159/712-13) медичної документації на момент судового розгляду даного кримінального провадження, не викликає сумніву у її існуванні на момент проведення експертного дослідження, оскільки окрім отриманих в судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_7 щодо надання зазначеної медичної документації слідчому, підтверджується також долученою за клопотанням захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 від 10.06.2015 року /т. 7 а.к.п. 67/ копією «Журналу реєстрації запису рентгенологічних досліджень» КЗ «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» стаціонару № 1 за 14.06.2013 року, згідно якої в зазначеному журналі дійсно мається запис № 3139 від 14.06.2013 року щодо ОСОБА_102 , що вказує на те, що надана на дослідження експерта медична документація дійсно існувала.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.02.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході проведення якого остання за участю статиста та в присутності двох понятих розповіла та продемонструвала на місці на вулиці Їжакевича в м. Кіровограді як саме відбувались події 12.06.2013 року: вказала на місце нападу на її чоловіка двох хлопців, які слідували за ними, механізм нанесення цими хлопцями ударів металевими трубами її чоловікові: перший удар в праву ногу, наступні удари в заднюю частину голови, потім ще удари по голові та по ногам. Точну кількість ударів вказати не могла, оскільки все відбувалось дуже швидко. Вказала на нанесення по її руках (кистях рук) не менше чотирьох ударів металевими палицями в той момент, коли вона намагалася захистити своїми руками голову чоловіка від ударів. Вказала, що після нанесення ударів ці хлопці побігли в бік вулиці 40 років Перемоги.
/т. 3 а.к.п. 94-97/
При цьому, суд не бере до уваги доводи обвинуваченого з приводу того, що даний протокол не є допустимим доказом, оскільки зафіксована в ньому слідча дія проводилась без його участі та без участі його захисника, фотофіксація даної слідчої дії загублена та в якості статиста брав участь ОСОБА_103 , який в даному кримінальному провадженні фігурує як працівник правоохоронних органів.
Так, за змістом ст. 240 КПК України під час проведення слідчого експерименту може проводитись фотографування та до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Тобто, проведення фотографування та залучення до участі у проведенні слідчого експерименту, окрім потерпілого, ще підозрюваного та його захисника не є обов`язковим на відміну від передбаченої ст. 223 КПК України обов`язкової участі не менше двох понятих, які згідно протоколу приймали участь у даній слідчій дії. При цьому, жодних обмежень (на відміну від понятих) щодо особи статиста норми діючого кримінального поцесуального законодавства не містять.
Висновком експерта № 182/712-13 від 26.02.2014 року, згідно якого:
?Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх утворення за умов, на які вказує потерпіла ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту за її участю від 11.02.2014 року.
/т. 3 а.к.п. 102-103/
Посилання захисника обвинуваченого на недопустимість даного висновку експерта як доказу через те, що в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 не вказано по яких частинах рук їй були нанесені удари, є хибним, оскільки в дослідженому в ході судового розгляду протоколі проведення слідчого експерименту від 11.02.2014, який був наданий в розпорядження експерта, зафіксовано що удари були спричинені металевими палицями по кистям рук.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.02.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході проведення якого останній за участю статиста та в присутності двох понятих розповів та продемонстрував на місці на вулиці Їжакевича в м. Кіровограді обставини раптового нападу на нього двох хлопців, які слідували за ним та його дружиною, а саме: ОСОБА_12 наніс йому удар металевою палицею в область коліна правої ноги, а інший хлопець почав наносити удари ззаду в верхнюю частину голови, ОСОБА_12 продовжував наносити удари в область ніг, потім наносили удари в область голови, потім до нього підбігла дружина, яка намагалась його захисти, закривши його голову руками від ударів металевою палицею.
/т. 3 а.к.п. 104-107/
При цьому, суд не бере до уваги доводи обвинуваченого та його захисника щодо недопустимості данного протоколу як доказу з підстав, як зазначені вище (до протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_104 ).
Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_12 щодо присутності ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за участю його дружини, є лише його припущенням, яке об`єктивно нічим не підтверджене. Сам факт відсутності певного проміжку часу між поведенням вказаних слідчих дій, не може вказувати на присутність ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за участю його дружини. Згідно досліджених протоколів проведення слідчих експериметів, зафіксовані в них слідчі дії одномоментно не проводились.
Висновком експерта № 183/1273-13 від 26.02.2014 року, згідно якого:
?Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень, не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_6 і при обставинах, на які вказує потерпілий в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 11.02.2014 року.
/т. 3 а.к.п. 113-114/
При цьому, суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо недопустимості даного висновку експерта як доказу через те, що протокол проведення слідчого експерименту експерту взагалі не надавався, а в самому протоколі не вказаний механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , оскільки наведені захисником обвинуваченого доводи повністю спростовуються змістом протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , постановою слідчого про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 14.02.2013 року /т. 3 а.к.п. 108/, в якій вказано, що для дослідження експерту окрім іншого представлено протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , на який в своєму висновку і посилається експерт.
Крім того, твердження захисника обвинуваченого про те, що для проведення слідчого експерименту повинен був бути запрошений експерт не ґрунтується ані на положеннях кримінального процесуального законодавства України, ані на положеннях затвердженої наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи», а отже є хибним.
Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України.
При цьому, суд не бере до уваги посилання сторони обвинувачення як на докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, досліджені в ході судового розгляду:
Протокол огляду предмету від 26.08.2013 року, згідно якого слідчим було проведено огляд транспортного засобу мопеду зеленого кольору «HONDA», номер двигуна « НОМЕР_2 », номер рами « НОМЕР_3 », на якому маються пошкодження у вигляді тріщин спереду на передній частині зеленого кольору.
/т. 1 а.к.п. 65/
Так, оцінюючи даний протокол з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд констатує порушення слідчим визначеного ст. 104 КПК України порядку складання протоколу, оскільки останнім не вказано місце проведення даної процесуальної дії, що в свою чергу, виключає можливість встановити належність оглянутого предмету до обставин, що встановлюються в межах даного кримінального провадження та вказує на недопустимість зазначеного протоколу слідчої дії як доказу в даному кримінальному провадженні.
Також, суд звертає увагу на те, що слідчий в протоколі посилається на роз`яснення особам, які беруть участь у проведенні огляду вимог ч. 3 ст. 66 КПК України та відсутність зауважень від учасників даної процесуальної дії, однак ані даних про цих осіб, ані підписів останніх протокол не містить.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2013 року, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 серед чотирьох пред`явлених йому фотокарток із зображенням осіб чоловічої статті вказав на фото № 3 із зображенням ОСОБА_105 , як на особу, яку він бачив раніше на відео, але на момент вчинення кримінального правопорушення даної особи не було.
/т. 1 а.к.п. 120-122/
Так, суд вважає обґрунтованими зауваження захисника обвинуваченого щодо відсутності в матеріалах даного кримінального провадження відеозапису, на який потерпілий посилається в ході проведення даної слідчої дії, що позбавляє суд можливості перевірити достовірність повідомлених потерпілим обставин щодо впізнання даної особи. Також, суд звертає увагу на те, що потерпілий вказує на відсутність даної особи в ході нападу на нього.
Отже, за вказаних обставин, не бере до уваги як джерело доказу даний протокол, який не вказує на обвинуваченого ОСОБА_12 та не викриває його у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12.2013 року, в ході проведення якого свідок ОСОБА_92 серед чотирьох пред`явлених їй фотокарток із зображенням осіб чоловічої статті вказала на фото № 1 із зображенням ОСОБА_12 , як на чоловіка, який був пасажиром автомобіля Хюндай, який приблизно 11-12 червня 2013 року постійно стояв біля автомийки, в той час коли вона торгувала квасом.
/т. 2 а.к.п. 118-120/
Так, з огляду на отримані в ході судового розгляду покази свідка ОСОБА_106 про те, що працівники міліції показали їй лише одну фотографію чоловіка, назвали марку машини та сказали, що цей чоловік скоїв напад і вона підписала документи, а її заперечення з приводу того, що вона нікого на фотографії не знає, та нічого не пам`ятає, до уваги не взяли, суд констатує недопустимість зазначеного протоколу як доказу в даному кримінальному провадженні через суттєве порушення органом досудового розслідування вимог ст. 228 КПК України при проведенні зафіксованої в ньому слідчої дії пред`явлення особи для впізнання.
Протокол пред`явлення особи для впізнання від 16.01.2014 року, в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_7 серед чотирьох пред`явлених їй для впізнання осіб чоловічої статті вказала на особу під номером 4 ОСОБА_12 , як на особу, яка завдала тілесні пошкодження її чоловіку. Впізнала за зовнішнім виглядом, рисами обличчя.
/т. 3 а.к.п. 36-39/
Так, суд звертає увагу на те, що дана слідча дія була проведена за відсутності захисника обвинуваченого, який був допущений до участі у даному кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого від 27.12.2013 року.
Окрім того, отримані в судовому засіданні покази свідка ОСОБА_107 , який брав участь у проведенні даної слідчої дії в якості понятого, про те, що хоча всі особи, яких пред`являли для впізнання, були молодими людьми чоловічої статі, всі досить схожі між собою, суттєвих відмінностей у зовнішності між особами не було, але лише ОСОБА_12 заводили в кайданках, вказують на грубе порушення органом досудового розслідування положень ст. 228 КПК України, оскільки наявність в однієї серед чотирьох пред`явлених для впізнання осіб, які зовні схожі між собою, кайданок на руках, надавала безумовну можливість особі, яка впізнає, вказати саме на цю особу.
Отже, сукупність наведених обставин вказує на недопустимість зазначеного протоколу як джерела доказу в даному кримінальному провадженні.
Оцінюючи вище приведені письмові докази, які визнані судом належними та допустимими, як кожен окремо, так і в їх сукупності між собою та з показами потерпілих, свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_37 , ОСОБА_27 , ОСОБА_96 , суд констатує їх повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 , внаслідок спільних протиправних дій якого та іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 були спричинені: 12.06.2013 року тілесні ушкодження у вигляді: відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми субарахноїдального крововиливу, правостороннього геміпарезу, ран потиличної та тім`яної ділянок голови зліва, множинних саден голови, обличчя, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я, та ран поперекової ділянки, підлопаткової ділянки зліва, тулуба, кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та ОСОБА_7 були спричинені 12.06.2013 року тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої променевої кістки в типовому місці, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, синців на 4 пальці правої кисті, по тильній поверхні правої кисті, саден на лівому ліктьовому суглобі, лівій кисті, рани в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; та внаслідок спільних протиправних дій якого та іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом з двома невстановленими органом доудового розслідування особами, ОСОБА_6 21.08.2013 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: вдавленого уламкового перелому тім`яної кістки зліва, збою головного мозку, ран волосяної частини голови (9), рани лівої вушної раковини, рани нижньої губи, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх нанесення.
При цьому, вказані потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як в ході судового розгляду, так і в ході проведення слідчих експериментів за участі останніх обставини нанесення їм тілесних ушкоджень ОСОБА_12 спільно з іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, повністю підтверджуються наведеними вище висновками судово-медичних експертиз, згідно яких локалізація та взаєморозташування тілесних ушкоджень, не виключає можливості їх утворення за умов, на які вказує як потерпіла ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту за її участю від 11.02.2014 року, так і потерпілий ОСОБА_6 в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 11.02.2014 року.
Отримані в ході судового розгляду за клопотанням сторони захисту покази свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_69 , ОСОБА_48 , ОСОБА_108 та ОСОБА_80 не спростовують зазначених висновків суду.
Так, оцінюючи покази свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_69 , ОСОБА_48 , суд звертає увагу на те, що жоден із зазначених свідків не вказує на те, що бачив ОСОБА_12 на робочому місці 12.06.2016 року, а лише посилаються на беззаперечність цього факту, виходячи з зафіксованих у документах даних про перебування ОСОБА_12 на робочому місці в зазначений день.
При цьому, свідки ОСОБА_40 та ОСОБА_69 в своїх показах посилаються на акти здавання-приймання наданих послуг з зафіксованими в них даними про те, що 12.06.2013 року з 09-00 до 21-00 години ОСОБА_12 надавав послуги водія мобільної групи ПП «Мегабайт», а свідок ОСОБА_48 , який був директором ПП «Мегабайт», про наявність таких актів нічого не вказує, а посилається на рапорти та журнал інструктажів, із записів в яких він і дійшов висновку про перебування ОСОБА_12 12.06.2013 року на робочому місці.
Свідки ОСОБА_72 та ОСОБА_80 в наданих суду показах вказують на те, що ОСОБА_40 надавав їм для огляду рапорти, в яких зафіксовані дані про знаходження ОСОБА_12 на зміні 12.06.2013 року та про здійснення двох чи трьох викликів на об`єкти в цей день. Також, дані свідки вказують на те, що на початку своєї зміни вони проходили інструктаж, отримували путьові листи, спеціальні заходи і все це фіксувалось в журналі інструктажів.
При цьому, ані рапортів, ані журналу проходження інструктажу суду не надано, що в свою чергу, викликає обґрунтований сумнів у достовірності повідомлених як свідками ОСОБА_109 , ОСОБА_69 , так і свідками ОСОБА_48 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 даних.
Крім того, зі змісту наявного в матеріалах кримінального провадження акту здавання-приймання наданих послуг /т. 5 а.к.п. 66/ вбачається, що він був складений 05 липня 2013 року і містить інформацію про виконані послуги водія мобільної групи ПП «МегаБайт» з 02.06.2013 року по 28.06.2013 року, тобто даний акт був підписаний ОСОБА_12 не в кінці робочого дня 12.06.2013 року, що могло б беззаперечно вказувати на його присутність у вказаний день, зокрема і 21-00 годині, на робочому місці.
Твердження ж свідків ОСОБА_112 та ОСОБА_113 про перебування ОСОБА_12 12.06.2013 року поруч із ними на робочому місці, виходячи з того, що саме в цей день після роботи вони були в кафе м. Кривий Ріг, суд оцінює критично, оскільки дані покази повністю спростовуються показами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які узгоджуються з отриманими судом показами свідка ОСОБА_114 , який згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2013 року впізнав ОСОБА_12 , якого він бачив 10.06.2013 року біля вулиці Їжакевича в м. Кіровограді та 12.06.2013 року коли той разом з іншим хлопцем попрямували за ОСОБА_6 і його дружиною ОСОБА_28 , коли ті пішли гуляти з собакою /т. 2 а.к.п. 109-111/.
Підстав не довіряти або ставити під сумнів достовірність повідомлених потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як в ході проведення слідчих експериментів за їхньої участі, так і в ході судового розгляду даних, судом не встановлено, а посилання обвинуваченого ОСОБА_12 на те, що потерпілі зацікавлені надавати такі покази з метою уникнення кримінальної відповідальності за побиття ОСОБА_12 і тому оговорюють його, об`єктивно нічим не підтверджені, а тому його доводи в цій частині суд визнає надуманими та направленими на уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні протиправні діяння.
Оцінюючи покази свідка ОСОБА_49 , суд звертає увагу на те, що допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 , який був очевидцем події, яка мала місце 21.08.2013 року біля гаражного кооперативу «Геолог» в м. Кіровограді, з упевненістю стверджує на тому, що ніякої жінки на вказаному місці не було та там відбувалося побиття саме ОСОБА_6 . При цьому, покази даного свідка повністю узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_6 , які в свою чергу, підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 1374 від 23.10.2013 року /т. 1 а.к.п. 131-132/, згідної якого останньому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Натомість, жодних належних та допустимих доказів побиття саме обвинуваченого ОСОБА_12 матеріали кримінального провадження не містять. Що вказує на те, що 21.08.2013 року біля гаражного кооперативу «Геолог» в м. Кіровограді відбувалося побиття саме ОСОБА_6 , а не обвинуваченого ОСОБА_12 , як стверджує останній та свідок ОСОБА_115 . З наведених мотивів покази свідка ОСОБА_49 суд визнає такими, що суперечать встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам події , яка мала місце 21.08.2013 року біля гаражного кооперативу «Геолог» в м. Кіровограді, а отже такими, що не заслуговують на увагу. Окрім того, суд звертає увагу на те, що як свідок ОСОБА_49 так і обвинувачений ОСОБА_12 в своїх показах вказують на наявність неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_12 та чоловіком свідка ОСОБА_49 щодо претензій з приводу проданого останнім ОСОБА_12 шляхом оформлення довіреності автомобіля, на який в подальшому було накладено арешт, внаслідок чого ОСОБА_12 вимагав повернення йому грошей за куплений ним автомобіль, що на переконання суду вказує на намагання свідка ОСОБА_49 допомогти ОСОБА_12 в обмін на відмову останнього від будь-яких претензій до її чоловіка.
При цьому, на наявність в діях ОСОБА_12 та іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, по епізоду від 12.06.2013 року попередньої змови на нанесення потерпілим тілесних ушкоджень, вказує узгодженість їхніх дій, які разом слідували за потерпілими, злагоджено почали і закінчили нанесення ударів заздалегідь приготовленими предметами та разом, сівши в автомобіль, поїхали з місця побиття. По епізоду від 21.08.2013 року ОСОБА_12 разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та з двома невстановленими органом досудового розслідування особами, також діяли узгоджено, імітувавши ДТП, одночасно наносячи численні удари та разом покинувши місце побиття, сівши до автомобіля і поїхавши звідти, що також вказує на наявність в діях останніх попередньої змови.
Також, не бере суд до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_12 щодо недоведеності стороною обвинувачення мети заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки на кваліфікацію цього злочину мета впливає лише в разі, коли умисне тяжке тілесне ушкодження або тілесне ушкодження середньої тяжкості було вчинене з метою залякування потерпілого або інших осіб, вчинення чого органом досудового розслідування останньому не інкримінується.
Посилання сторони захисту на неможливість встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 за відсутності матеріалів виконання як ухвал слідчого судді, постановлених в ході досудового розслідування, так і ухвали суду, який розглядає дане провадження по суті, щодо встановлення місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_12 в інкримінований йому період часу за абонентськими даними номеру його мобільного телефону з урахуванням вище встановлених фактичних обставин, також не спростовують висновку суду щодо винуватості ОСОБА_12 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Так, наявність в розпорядженні суду такої інформації не може беззаперечно вказувати на відсутність обвинуваченого у певному місці лише на підставі абонентських даних номеру його мобільного телефону, який окрім обвинуваченого міг бути використаний і іншою особою в будь-якому іншому місці.
Не бере суд до уваги і посилання захисника обвинуваченого щодо неповноважності прокурора ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні через те що останній був призначений прокурором до початку досудового розслідування, яке на думку захисника, було розпочате постановою слідчого про початок досудового розслідування від 08.07.2013 року. Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта. При цьому, за епізодом від 12.06.2013 року відомості до ЄРДР були внесені 13.06.2013 року та за епізодом від 21.08.2013 року 22.08.2013 року, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження витягами з кримінальних проваджень /т. 1 а.к.п. 1/, які постановою про об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження від 18.12.2013 року /т. 2 а.к.п. 103/ були об`єднані в одне провадження.
Отже, судом встановлено достатність та взаємозв`язок беззаперечних доказів, які вказують на наявність причинно-наслідкового зв`язку між умисними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_12 , вчиненими спільно з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та наслідками у вигляді заподіяних 12.06.2013 року потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також на наявність причинно-наслідкового зв`язку між умисними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_12 , вчиненими спільно з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження і двома невстановленими органом досудового розслідування особами, та наслідками у вигляді заподіяних 21.08.2013 року потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані: за епізодом від 12.06.2013 року за ч. 1 ст. 122 КК України як умисні дії, які виразилися в заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я та за епізодом від 21.08.2013 року за ч. 2 ст. 121 КК України як умисні дії, які виразилися в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинених групою осіб.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є, відповідно, злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_12 раніше засуджений, на обліку в психоневрологічному на наркологічному диспансерах не значиться, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується добре, страждає на бронхіальну астму та хронічний вірусний гепатит С.
Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.
При цьому, з урахуванням положень ст. 67 КК України обтяжуючою покарання обставиною за епізодом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який маючи не погашену судимість, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив середньої тяжкості (за наявності обтяжуючих обставин) та тяжкий умисні злочини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а отже йому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, яке має бути необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.
При цьому, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_12 слід зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 27 грудня 2013 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни тримання під вартою.
До початку судового розгляду представником потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було пред`явлено цивільні позови від імені останніх до обвинуваченого ОСОБА_12 про стягнення з нього на користь потерпілого ОСОБА_6 10000 гривень майнової шкоди та 25000 моральної шкоди, спричинених внаслідок злочину та на користь потерпілої ОСОБА_7 10000 гривень майнової шкоди та 25000 моральної шкоди, спричинених внаслідок злочину.
Розглядаючи позовні вимоги потерпілих, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
При цьому, жодних доказів, які б вказували на наявність спричиненої потерпілим протиправними діями обвинуваченого матеріальної (майнової) шкоди та її розміру в сумі по 10000 гривень на кожного, суду не надано, а отже, в задоволенні зазначених позовних вимог потерпілим слід відмовити.
Визначаючи розмір спричиненої протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Так, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що призвело до моральних страждань останніх, пов`язаних із значним пошкодженням їхнього здоров`я та до вимушених змін у їхньому звичному способі життя. Отже, враховуючи ступінь спричинених тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілих, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 10000 гривень, та на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 5000 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині відшкодування спричиненої їм внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_12 моральної шкоди в розмірі 10000 гривень та 5000 гривень, відповідно. В іншій частині позову потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід відмовити.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_12 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 3132,80 гривень /згідно довідок про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні т. 1 а.к.п. 168, 194, 209, т. 2 а.к.п. 7, 191/.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 122 КК України у виді трьох років позбавлення волі,
за ч. 2 ст.121 КК України у виді семи років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_12 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначивши до відбування покарання у виді восьми років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту його затримання з 27 грудня 2013 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_12 зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 27 грудня 2013 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_12 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок скоєння злочину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок скоєння злочину 10000 (десять тисяч) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_12 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок скоєння злочину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок скоєння злочину 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 3132 (три тисячі сто тридцять два) гривень 80 копійок.
Речові докази по справі, а саме:
?пакет експертної служби № 1165434, всередині якого аркуш зі слідами рук; прозорий пакет з двома ваучерами поповнення мобільного рахунку; пакети експертної служби № 0245233, № 0245231, № 0245230; пакет експертної служби № 1487344, всередині якого полімерний пакет з написом «АТБ» та пакет експертної служби № 1487319, всередині якого змив та контрольний змив з асфальтного покриття біля гаражного кооперативу «Геолог», які передані на зберігання до камери схову Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1