Провадження № 1-кс/201/7779/2016
УХВАЛА
Іменем України
26 вересня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25.08.2016 про закриття кримінального провадження № 0000405, внесеного до ЄРДР 11.05.2016 за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25.08.2016 про закриття кримінального провадження № 0000405, внесеного до ЄРДР 11.05.2016 за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України, матеріали кримінального провадження № 0000405 направити до прокуратури Дніпропетровської області на додаткову перевірку, зобов`язати слідчого прокуратури Дніпропетровської області обвинуваченого ОСОБА_5 визнати у кримінальному провадженні № 0000405 потерпілим, дослідити та перевірити обставини кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366 КК України, зокрема вивчити зміст доказів кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та перевірити обставини виконання підписів від імені свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які містяться у протоколі огляду місця події, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , зобов`язати слідчого відібрати зразки підписів та почерку від свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , призначити та провести почеркознавчі експертизи на предмет виконання ними підписів в протоколах огляду місця події, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 .
В обґрунтування доводів скарги зазначила, що в провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області з вересня 2014 року по серпень 2016 року перебувало кримінальне провадження стосовно її підзахисного ОСОБА_5 , обвинуваченого за ст. 121 ч.2, 303 ч. 2 КК України, який утримується під вартою та знаходиться в умовах слідчого ізолятора більше двох років. Під час розгляду справи у жовтні 2014 року, вересні 2015 року, лютому 2016 року свідки обвинувачення неодноразово давали показання про те, що працівниками Томаківського РВ УМВС України застосувалися недозволенні методи слідства. Проте ані прокурором, ані судом упродовж вказаного періоду часу жодних заходів щодо перевірки, обставин, які виявилися в судовому провадженні вжито не було.
Після допиту всіх свідків до моменту дослідження письмових доказів адвокатом 19.04.2016 заявлено клопотання про визнання судом, відповідно до вимог ст. 87 КПК України деяких доказів недопустимими.
За результатами розгляду клопотання ухвалою Томаківськогот районного суду від 19.04.2016 доручено прокуратурі Дніпропетровської області внести до ЄРДР відповідні відомості, викладені захисником ОСОБА_3 . Ухвалу суду направлено до прокуратури Дніпропетровської області 19.04.2016. На її адвокатський запит прокуратурою повідомлено листом № 17/2-570 від 02.07.2016, про те, що відповідно до ухвали Томаківеького районною суду від 19.04.2016 прокуратурою області 11.05.2016 до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення кримінального правопорушення працівникам Томаківського РВ, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України за № 0000405 і що досудове розслідування триває.
23.08.2016 нею здано черговому прокурору Дніпропетровської області клопотання про залучення до даного кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_5 , як потерпілого. Начальником відділу прокуратури області направлено повідомлення за № 15-6607-16 від 31.08.2016 про те, що нібито вона звернулася із клопотанням до прокуратури області 25.08.2016. Цього дня 25.08.2016 прийнята постанова про закриття кримінального провадження, тому воно не підлягає розгляду.
Заявник з цим не погоджується, та вважає, що оскільки клопотання здано саме 23.08.2016, воно повинно бути розглянуто до 25.08.2016 у порядку ст. 220 КПК України та його доводи повинні бути враховані при розгляді кримінального провадження.
Зазначає, що в ході розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , свідки, які були понятими на досудовому розслідуванні, в суді завили, про внесення до протоколів огляду місця події завідомо неправдивих відомостей щодо присутності їх у якості понятих. Свідки заявили, що вони не були присутні і підписи викопані на протоколах від їх імені їм не належать.
Заявник вважає, що слідчий повинене був попередньо кваліфікувати дії працівників Токмаківського РВ ст. 364, 366 КК України, а також відібрати зразки почерків та провести почеркознавчі експертизи. Адже про факти вчинення працівниками міліції протиправних дій у судовому засіданні повідомляли шестеро осіб, які є свідками обвинувачення.
Враховуючи викладене, просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні.
Суд, вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Як вбачається з ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.4.2016, захисник ОСОБА_3 заявила клопотання про визнання судом недопустимими доказів: протоколу первинного огляду місця події від 27.06.2014 року та фототаблиці до нього, протоколу додаткового огляду місця події від 02.07.2014 року та фототаблиці до нього , протоколу огляду предмету від 11.07.2014 , постанови про залучення речового доказу, висновків експерта № 18/03-72 від 15.07.2014 та № 679 від 18.07.2014. Клопотання обґрунтувала тим, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пояснили суду, що показів, які вказують, що її підзахисний ОСОБА_5 міг вчинити злочини, на досудовому розслідуванні вони не давали. При огляді підпису на протоколі допиту свідок ОСОБА_9 заявив, що підпис від його імені виконаний не ним, а написаний іншою особою. Свідок показав суду, що у вказану в протоколі допиту дату він знаходився за межами Дніпропетровської області і не міг давати слідчому які- небудь покази. Свідок ОСОБА_10 зміст та інформацію, вказану у протоколі допиту її як свідка, не підтвердила. При цьому свідок пояснила суду, що працівники міліції під погрозою долею малолітньої дитини заставили її підписати документ, якого вона сама не писала та змісту вказаного документу їй ніхто не зачитував.
Біти у руках ОСОБА_5 вона ніколи не бачила і предмет, схожий на біту, працівникам міліції вона не видавала. Два працівники міліції, які прийшли до неї додому, вже тримали v руках предмет, схожий на біту та з погрозою застосування насильства заставили її підписати документ - протокол, змісту якого вона не читала. Допит із погрозою ставлять під сумнів достовірність показань і ставлять під сумнів протокол видачі та протокол огляду предмета, схожого на біту та висновки судових експертиз, стосовно вказаного предмета.
Крім того, матеріалами кримінального провадження встановлено факти фальсифікації доказів працівниками міліції та факти штучного створення ними доказів, які істотно вплинули та стали підставою для обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема.
Ухвалою Томаківського районного суду від 04.07.2014 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку, про існування наявних ризиків, підозрюваний, знаходячись на свободі може перешкоджати здійсненню кримінального провадження, в наданих прокурором протоколі додаткового огляду місця злочину від 02.07.2014 та фототаблицях вбачається наявні сліди пошкодження трав`яного полотна на землі.
Відповідно до протоколу додаткового огляду місця пригоди від 02.07.2014 встановлено, що приблизно в 50 метрах від оглянутої ділянки, розташовано на узбіччі дерево абрикос та по обидва боки дерева біля дороги маються сліди горіння трави. Ніяких запалюючих сумішей та ємностей виявлено не було.
Відповідно до вказаного протоколу додаткового огляду місця події від 02.07.2014 понятими при проведенні додаткового огляду місця події залучені: ОСОБА_11 , житель АДРЕСА_1 , та ОСОБА_12 , житель АДРЕСА_2 .
Згідно до протоколів допиту потерпілої ОСОБА_13 під час вчинення кримінального правопорушення вона разом зі своїм чоловіком йшли від її батьків із села Барково Томаківського району.
Згідно копії свідоцтва про одруження прізвище ОСОБА_13 до одруження було ОСОБА_14 .
Потерпіла ОСОБА_13 показала суду, що на даний час вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у домоволодінні її покійного батька ОСОБА_11 .
Відповідно протоколів допиту свідка ОСОБА_15 вона проживає в АДРЕСА_2 , тобто за однією і тією ж адресою, що і понятий ОСОБА_12 та є матір`ю потерпілої ОСОБА_13 .
Згідно з викладеним, понятими при проведенні додаткового огляду місця події 02.07.2014 залучені: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які знаходяться у родинних відносинах із заявницею про вчинення стосовно її чоловіка тяжкого злочину від якого настала його смерть та яка у подальшому визнана потерпілою. Вказані поняті є відповідно батьком потерпілої та співмешканцем матері потерпілої ОСОБА_13 - ОСОБА_15 , що відповідно з вимогами до п. З ст. 223 КПК України є недопустимим. Про заінтересованість та упередженість понятих у даній слідчій дії немає сумніву, оскільки вони є близькими людьми заявниці, стосовно чоловіка якої вчинено злочин та яка у подальшому визнана потерпілою.
Основною підставою для прийняття судом рішення про обрання підозрювано ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою став протокол огляду місця події від 02.07.2014, у проведенні якого приймали участь поняті - заінтересовані особи, які знаходяться в родинних відносинах з потерпілою ОСОБА_13 , що відповідно до п ч.7 ст. 223 КПК України недопустимим.
Під час судового розгляду кримінального провадження 02.02.2016 свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , які відповідно до первинного протоколу огляду місця події від 27.06.2014 залучені у якості понятих, пояснили суду, що насправді вони на місце події зі слідчим не виїжджали, про обставини, які були виявлені на місці події вони нічого пояснити не можуть, оскільки вони на місце події з працівниками міліції не виїжджали нічого не бачили. Протокол огляду місця події вони підписали, знаходячись на дорозі, в іншому місці, біля місця свого помешкання. При цьому, свідки пояснили суду, и вони не хотіли підписувати вказаний чистий аркуш паперу, але працівники міліції умовили та переконали їх у тому, що там когось знайшли і їм нічого за це не буде. Про обставини події вони дізнались зі слів слідчого.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні 02.02.2016 показав, що 27.06.2014 він виїжджав за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 та на місце події, яка відбулася на вказаній території та приймав участь у якості понятого. За місцем проживання був оглянутий скутер обвинуваченого, який був пошкоджений, на ньому були наявні механічні ушкодження. Після цього всі учасники огляду, у тому числі з обвинуваченим ОСОБА_5 виїхали на місце події злочину. Протокол слідчої дії складала не слідчий СВ Томаківського РВ ОСОБА_18 , а інша особа - працівник міліції, який має звання майора міліції. На місці події виявлено сліди бурої речовини та уламки пластмаси темного кольору, схожої на уламки запасних частин скутера, мотоцикла, автомобіля, тощо. Пластмасові уламки і тампони із речовиною бурого кольору з місця події були вилучені працівниками міліції.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив показання свідка ОСОБА_17 та показав суду, що з початку слідча група виїжджала за місцем його помешкання та оглянула скутер, який мав на собі технічні ушкодження: відламано дзеркало, поламані пластмасові частини, тощо. Після цього він разом із слідчою групою виїхали на місце події, де також виявили уламки пластмаси, схожої на уламки з його скутера та плями бурого кольору. Вказані предмети були вилучені працівниками міліції після закінчення слідчої дії. Обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що сам він не ламав скутер, а стверджує, що його скутер був пошкоджений людиною, яка користувалася ним під час події злочину.
Проте у матеріалах кримінального провадження протокол огляду місця події від 27.06.2014, складений працівником міліції у званні майора міліції відсутній. У протоколі огляду місця події від 27.06.2014, складеного слідчим ОСОБА_18 , зазначені лише відомості про виявлені сліди бурої речовини, а відомості про виявлені частини, уламків пластмаси не вказані. Відсутні також відомості про вилучення з місця події уламків пластмаси темного кольору.
Вказані обставини підтверджують, що слідчі СВ Томаківського РВ декілька разів виїжджали на місце події, упродовж 27.06.2014, але у протоколі огляду місця події зафіксували лише одні обставини.
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні 17.10.2014 показала суду, що під час її допиту як свідка вона показувала органу досудового розслідування, що знаходитеся у нормальних стосунках з обвинуваченим ОСОБА_5 , але про обставини вчинення злочину її нічого не відомо і вона нічого не чула. Проте, працівник міліції, який брав у неї показання, сказав, що свідок ОСОБА_20 начебто, щось чув про обставини злочину, про які і повинна була чути також і свідок ОСОБА_19 . На повторні заперечення свідка ОСОБА_19 про те, що вона допускає, що може і мала місце якась розмова у її присутності, але вона не може нічого конкретно пояснити. Далі свідок пояснила суду, що після таких показів її викликали працівники міліції та говорили: «раз ти така умна, тебе визве прокурор» (технічний запис 01:17:42).
Крім того, у судовому засіданні 29.03.2016 вона та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти повторного допиту у судовому провадженні свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які 02.02.2016 давали суду показання про умисне порушення працівниками міліції вимог КПК України в ході огляду місця події. Судом вказане клопотання було задоволено та доручено стороні обвинувачення здійснити привід зазначених свідків у судове засідання на 31.03.2016.
У судовому засіданні 31.03.2016 свідок ОСОБА_24 показала суду, що їй сьогодні зі слів свідка ОСОБА_21 стало відомо, що 30.03.2016, а саме за день перед судовим засіданням, де мав давати показання свідок, додому до свідка ОСОБА_21 приїздили працівники міліції, не заставши його у дома, виїхали за місцем роботи ОСОБА_21 на територію фермерського господарства, де той працював. Після цього його посадили у автомобіль поліції і доставили до приміщення відділку поліції - у кабінет начальника відділу, де начальник відділу розпитував свідка про обставини за яких він виїжджав і не виїжджав на місце події, як понятий.
Таким чином, вказані факти свідчать про застосування недозволених методів слідства до свідків ОСОБА_19 та здійснення незаконного затримання та незаконної доставки свідка ОСОБА_16 до начальника відділу поліції, що необхідно розцінити як здійснення тиску та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки жодних підстав для затримання, доставки до відділу поліції та спілкування свідка з начальником відділу.
Крім того, в судовому засіданні 31.03.2016 встановлено факти застосування недозволених методів слідства працівниками ОСОБА_25 під час розслідувані кримінального провадження щодо обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 393 КК України.
Так свідок обвинувачення ОСОБА_26 показала суду, що їй жодні обставини щодо вчинення злочину за ст.393 КК України невідомі, оскільки вона не була очевидцем вчинення злочину та нікого у залі суду не знає. Свідок заявила суду, що у 2015 році її працівники ОСОБА_27 затримали, утримувала її упродовж двох днів у відділі міліції та заставляли давати показання стосовно її брата ОСОБА_28 . Але про якісь обставини вона не могла нічого пояснити. При цьому працівники міліції їй також погрожували та не відпускали її додому поки вона не дасть покази проти свого брата.
Дані обставини свідчать про умисне порушення вимог КПК України слідчими СВ та оперативними працівниками Томаківського РВ та про зловживання працівниками правоохоронного органу службовим становищем.
Суд дійшов висновку, що визнання доказів недопустимими на даній стадії судового провадження є передчасними, тому відмовив у визнання доказів недопустимими. Однак, суд своєю ухвалою доручив прокуратурі Дніпропетровської області внести до ЄРДР відомості та провести дослідження фактів, викладених захисником ОСОБА_3 у термін, що не перевищує двадцяти діб, про виконання ухвали повідомити суд із зазначенням вжитих заходів та надіслати відповідне рішення за результатами проведеного розслідування.
Зазначаю, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як встановлено судом, що постановою слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25.08.2016 закрито кримінальне провадження № 0000405, внесене до ЄРДР 11.05.2016 за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як видно з оскаржуваної постанови, 11.05.2016 прокуратурою Дніпропетровської області до ЄРДР внесені відомості за ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 про перевірку фактів застосування недозволених методів ведення досудового розслідування працівниками Томаківського РВ у кримінальному провадженні № 0000366, за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України.
Згідно змісту ухвали, в судовому засіданні свідками у провадженні заявлено про застосування до них недозволенних методів розслідування, внесення в процесуальні документи завідомо неправдивих відомостей працівниками Томаківського РВ ГУМВС.
Так, свідок ОСОБА_10 заявила, що під час допиту до неї застосовано моральний тиск, внаслідок чого вона надала неправдиві покази. Свідок ОСОБА_9 заявив, що в протоколі допиту його як свідка підпис виконано не ним, що в цей час він взагалі перебував за межами Дніпропетровської області.
Поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які приймали участь у проведенні огляду місця події 02.07.2014, мають родинні стосунки із потерпілою.
Поняті ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , яких зазначено в протоколі огляду місця події від 27.06.2014, заявили, що на місці події при проведенні огляду не перебували, протокол підписали на прохання слідчого, якого зустріли вже після проведення огляду. Крім того, ОСОБА_16 за день до судового засідання працівники міліції возили до начальника Томаківського РВ ГУМВС.
Свідок ОСОБА_29 заявили про застосування морального тиску з боку працівників ОСОБА_30 під час допиту її як свідка.
Допитано як свідок ОСОБА_19 заявила про застосування морального тиску під час її допиту як свідка та показала, що влітку 2014 року до неї додому приїхав працівник міліції, який представився слідчим, даних його не пам`ятає. Він запропонував розповісти про подію за участю ОСОБА_5 . Вона відповіла, що нічого не знає. Це обурило працівника міліції, який у підвищеному тоні сказав, що повезе її до прокурора, де вона все згадає. Більше ніяких погроз на неї чи тиску не було. Потім цей працівник міліції склав протокол її допиту, який вона прочитала, погодилась із його змістом та підписала. Претензій до працівників міліції не має, потерпілою себе не вважає.
Допитаний як свідок ОСОБА_6 показав, що 27.06.2014 його зазначено як понятого в протоколі огляду місця події разом з понятим ОСОБА_8 . В дійсності він на місці проведення огляду не перебував. Він йшов до с.м.т. Томаківка по дорозі, коли до нього під`їхав автомобіль «ВАЗ», модель та колір не пам`ятає. З автомобіля вийшов чоловік у громадянському одязі та звернувся до нього. Він сказав підійти до жінки-слідчого, яка сиділа у машині, що і зробив. Жінка сказала, що потрібно підписати протокол про те, що вона виїжджала на місце події. Він взяв ручку та підписав документ. Який це саме був документ вказати не може, але він був незаповнений, лише його данні. Підписи у пред`явленій йому копії протоколу огляду від 27.06.2014 схожі на його, не відмовляється, що підписував такий документ. Він підписав чистий бланк протоколу на прохання працівника міліції тому, що вважав, що підтверджую їхній виїзд на місце злочину. Не пам`ятає, підписував чистий аркуш паперу чи роздрукований бланк протоколу.
Після підписання протоколу, працівники міліції зупинили знайомого йому ОСОБА_8 , якого також попросили підписати цей же протокол, як понятого, що він і зробив. Наполягає, що на місці пригоди під час огляду, присутнім не був.
Допитаний як свідок ОСОБА_8 показав, що 27.06.2014 його зазначено як понятого в протоколі огляду місця події разом з понятим ОСОБА_6 . В дійсності на місці проведення огляду він не перебував. Він йшов з с.м.т. Томаківка по дорозі, коли до нього під`їхав автомобіль «ВАЗ», модель та колір не пам`ятає. Чоловік з автомобіля попросив його підійти, що і зробив. Жінка, яка сиділа позаду, сказала, що потрібно підписати протокол для звітності, що саме не пояснювала. Він взяв ручку та підписав документ. Який це саме був документ вказати не може, якийсь бланк, але він був незаповнений, лише його данні. Підписи у пред`явленій копії протоколу огляду від 27.06.2014 схожі на його, не відмовляється, що підписував такий документ. Він підписав чистий бланк протоколу на прохання працівника міліції тому, ще попросили.
Під час підписання протоколу, працівники міліції зупинили знайомого йому ОСОБА_6 , якого також попросили підписати цей же протокол, як понятого, його ім`я по батькові.
Допитаний як свідок ОСОБА_12 показав, що не перебуває в жодних родинних стосунках з сім`єю ОСОБА_31 або ОСОБА_32 . Покійний нині ОСОБА_11 був йому лише хорошим знайомим. За проханням ОСОБА_11 , він прописав у себе його жінку ОСОБА_15 . Навіщо це йому було, точно не знає, але він, перебуваючи у дружніх стосунках з ОСОБА_11 , просто виконав його прохання. Тобто, він не є їх родичем, заінтересованою особою.
Він був присутнім при проведенні огляду 02.07.2014 як понятий. Він їхав разом з ОСОБА_11 , який відвозив його додому. Проїжджаючи повз будинок дочки ОСОБА_11 - ОСОБА_13 , побачили, що поруч стоїть автомобіль міліції. Вони зупинились, підійшли до них. Міліціонер - жінка підійшла до них та спитала куди їдуть. Він відповів, що їдуть в бік с. Баркове. Тоді їх с ОСОБА_11 попросили бути понятими при огляді місця події, на що погодились, оскільки було по дорозі. Слідчий нічого не запитувала їх про родинні стосунки з ОСОБА_13 . Він, відповідно, нічого про це не казав, оскільки не перебуваю з нею в родинних стосунках. Також не чув, щоб про це казав щось ОСОБА_11 .
Огляд було проведено в їх присутності, складено протокол, зачитано вголос. Вони ознайомились з протоколом огляду та підписали його, оскільки текст відповідав дійсності. Наголошує, що не є заінтересованою особою. В родинних стосунках з потерпілою ОСОБА_13 або членами її родини не перебуває.
Допитаний як свідок ОСОБА_17 показав, що 27.06.2014 був присутнім як понятий при проведенні декількох оглядів. Так, спочатку виїжджали за місцем проживання ОСОБА_5 , де було оглянуто скутер, на якому були пошкодження. Про це було складено окремий протокол огляду, де розписався як понятий. Текст протоколу відповідав дійсності. При цьому, при огляді були присутні троє працівників міліції: жінка, чоловік у званні майора та чоловік молодого віку. Протокол складав чи молодий працівник міліції, чи жінка, точно не пам`ятає. Потім виїхали за місцем пригоди, де стояв скутер до, зі слів ОСОБА_5 , його викрадення. Там також було проведено огляд місця події, в якому розписався як понятий. Текст протоколу відповідав дійсності. Цей огляд також проводив або молодий працівник міліції, чи жінка, точно не пам`ятає. Потім виїхали за місцем пригоди, де було встановлено уламки скутеру червоного кольору та плями бурого кольору. Проведено ще один огляд, під час якого вилучено уламки скутеру та сліди бурого кольору. Цей огляд також проводив або молодий працівник міліції, чи жінка, точно не пам`ятає. Він розписався як понятий в протоколі огляду. Текст протоколу відповідав дійсності.
Чоловік у званні майору оглядів не проводив, він лише допомагав молодому працівнику чи жінці. В суді він так і казав, можливо суддя його невірно зрозумів.
Допитана свідок ОСОБА_10 показала, що наприкінці серпня або на початку вересня 2014 року, коли точно не пам`ятає, її привели до Томаківського РВ ГУМВС працівники міліції. Її завели в кабінет до слідчого, даних його не знає, впізнати не зможе. Вона сказала, що їй нічого невідомо. Слідчий пригрозив позбавити її волі на 15 діб та забрати дітей. Сказав, що найде, за що її затримати. Вона сприйняла цю загрозу реально. Слідчий сам набрав протокол, допиту та дав їй на підпис. Враховуючи загрози, вона підписала протокол допиту. Претензій до працівників міліції не має, потерпілою себе не вважає.
Допитаний як свідок ОСОБА_9 показав, що не пам`ятає коли, але його привели разом з жінкою до Томаківського РВ ГУМВС працівники міліції, даних не знає. Його завели в кабінет до якогось працівника міліції на третьому поверсі. Його завели в кабінет окремо від дружини ОСОБА_10 . Працівник міліції запитав чи знає він ОСОБА_33 , на що відповів, що не знайомий з ним. Він нічого не підписував у міліції. Після відповіді, вийшов з кабінету та чекав дружину ОСОБА_10 , яку допитував інший працівник міліції. Він не був присутнім під час її допиту. Через 20 хвилин вийшла ОСОБА_10 та вони пішли додому. Вона йому сказала, що працівник міліції погрожував забрати дітей, якщо вона не дасть свідчень. Чи надавала вона свідчення, не знає. Про це йому відомо лише зі слів ОСОБА_10 . Йому ніхто нічим не погрожував.
В пред`явленій йому копії протоколу допиту ОСОБА_9 від 09.07.2014 стоять не його підписи та написи «з моїх слів записано вірно, мною прочитано» та всі інші написи від імені свідка, виконані не ним. Хто міг підробити його підписи, сказати не може. Претензій до працівників міліції не має, потерпілим себе не вважає.
Допитана як свідок ОСОБА_34 показала, що з 01.03.2014 її призначено на посаду слідчого СВ Томаківського РВ ГУМВС.
26.06.2014 перебувала на чергуванні у складі СОГ. Фактично самостійно була черговим слідчим вперше. Раніше виїжджала на місця подій, практикувалася з іншими досвідченими слідчими. 27.06.2014 о 02-00 год. прийняла заяву від ОСОБА_35 про нанесення тілесних ушкоджень її чоловіку, виїхавши до лікарні де перебував потерпілий.
У лікарні перебували декілька годин. З нею були оперуповноважений ОСОБА_36 та водій ОСОБА_37 . Після лікарні, приблизно о 06-00 год., поїхали за експертом ОСОБА_38 , з метою виїхати на місце пригоди вранці та зробити огляд. Вчотирьох виїхали до с. Кисличувате Томаківського району, де ОСОБА_39 пішов опитувати людей, а вони втрьох поїхали на місце пригоди. В с. Кисличувата вони взяли на вулиці двох понятих, які добровільно погодились поїхати з ними. Прибувши на місце пригоди, яке знайшли за орієнтиром «дерево», яке стояло понад дорогою одне в полі, та провели огляд місця події. В ході огляду з експертом ОСОБА_40 знайшли плями бурого кольору, зафіксували їх. По закінченню огляду нею на місці було складено протокол огляду, в якому поняті розписались після його складення. Після цього повернулись до Томаківського РВ ГУМВС.
Свідчення понятих, що вони не перебували на місці огляду, підписали чистий протокол огляду не відповідають дійсності. Всі учасники були присутніми при огляді та складанні протоколу огляду, підписали протокол після його складення.
Експерт дійсно була на місці огляду. Вона не дала підписати експерту одразу, можливо через хвилювання, оскільки це був їй перший самостійний огляд, а потім у райвідділі матеріали в подальшому попали не їй.
На місці події вона склала протокол огляду, дала в ньому розписатись понятим. У зв`язку з недосвідченістю та враховуючи той факт, що робила огляд вперше, не вказала спочатку в протоколі огляду, що вилучено сліди бурого кольору. Потім привела протокол у відповідність до проведеного на місці події огляду.
Допитаний як свідок ОСОБА_41 показав, що з початку 2014 року його призначення на посаду водія ОСОБА_42 27.06.2014 він перебував на чергуванні у складі СОГ. 27.06.2014 р 02-00 год. чекав на СОГ в автомобілі біля лікарні, де перебував потерпілий.
У лікарні СОГ перебували декілька годин. З ним були оперуповноважені ОСОБА_39 та слідчий ОСОБА_43 . Після лікарні вони поїхали з експертом ОСОБА_44 , з метою виїхати на місце пригоди вранці та зробити огляд. Вчотирьох виїхали до с. Кисличувате, де ОСОБА_39 пішов опитувати людей, а вони втрьох поїхали на місце пригоди. В с. Кисличувате взяли на вулиці двох понятих чоловіків, які добровільно погодилися поїхати з ними. Прибувши на місце пригоди, яке знайшли за орієнтиром «дерево, яке стояло понад дорогою одне в полі». Слідчий проводила огляд разом з експертом. Поняті спочатку були в машині, а потім слідчий погукала їх. Під час всього огляду він перебував в автомобілі. Він бачив, що слідчий склала протокол, щось вилучила в конверт з експертом, що саме не знає. Він бачив, що поняті підписували протокол. Сам протокол огляду не бачив, з його змістом не ознайомлювався, пояснити щось цього приводу не може. Після закінчення огляду залишили понятих на місці пригоді забрали ОСОБА_45 та поїхали до Томаківського РВ ГУМВС. Більше на це міси події не виїжджав.
Допитана як свідок ОСОБА_46 показала, що працювала на посаді старшого експерта техніко криміналістичного забезпечення роботи Томаківського РВ НДКЦ з 2008 до 11 листопада 2015.
27.06.2014 приблизно о 6 год. 30 хв. разом з слідчою ОСОБА_18 водієм Томаківського РВ ОСОБА_47 та двома понятими прибули на місце події - на проміжок автошляху з с. Кисличувата в напрямку с. Барково. На місці події були присутні вона, слідчий Томаківського РВ ОСОБА_18 , поняті ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Також при проведенні огляду місця події був присутній водій ОСОБА_41 , який на черговому автомобілі привіз їх на місце події. При проведенні огляду вона зафіксувала місця події за допомогою масштабної фотозйомки. Далі було виявлено речові докази: сліди бурого кольору на рослинах, які були вилучені за допомогою змивів та запаковані в паперовий конверт. На конверті були підписи двох понятих, слідчої, спеціаліста та нанесено пояснювальний запис.
Вранці 27.06.2014 приблизно о 6 год. 30 хв., під час слідування до місця події, в с. Кисличувате зупинились. В зазначеному населеному пункті ОСОБА_48 вийшов із машини та приблизно через 5 хвилин повернувся разом з двома чоловіками, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . У зв`язку з тим, що місця в черговому автомобілі не вистачало на всіх, співробітник СКР Томаківського РВ ОСОБА_48 залишився в с. Кисличувате, в той час як вона разом з понятими, слідчим та водієм поїхали на місце події.

Слідчий ОСОБА_49 показав, що працює в Марганецькому ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з квітня 2015 року. До цього працював слідчим СВ Томаківського РВ. В кінці червня 2014 року розпочав досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРД за ч. 2 ст. 121 КК України, в якому підозрювався ОСОБА_5 , оскільки на останнього вказала дружина потерпілого.
Він отримав кримінальне провадження за розподілом, оскільки була вказівка начальника СВ ОСОБА_50 прийняти його до провадження. В провадженні на той час були матеріали: протокол огляду місця події з фототаблицею, рапорт про виявлення кримінально правопорушення, протокол допиту медпрацівників, які надавали допомогу потерпілому.
Під час розслідування допитував як свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 . Свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допитував в службовому кабінеті Томаківського РВ, точної дати вже не пам`ятає, оскільки це було два роки тому, у 2014 році. Свідка ОСОБА_19 вже не пам`ятає, тому не може сказати з приводу чого міг її допитувати. Свідки ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 приходили на допит разом, та він по черзі їх допитував в один день в кабінеті Томаківського РВ. Свідки свідчення давали добровільно, тиск на них не здійснювався, правовою допомогою адвоката останні не виявили бажання користуватись. Свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_21 не пам`ятає, якщо і допитував їх, то також не пам`ятає з приводу чого.
Про тиск на свідків з боку інших працівників міліції йому невідомо. Про обставини проведення огляду місця події відомо лише те, що на місце події виїжджала слідчий Томаківського РВ ОСОБА_51 , яка провела огляд, зафіксувавши все на цифровий носій та виготовивши після цього фототаблицю.
Згідно витягу з журналу відвідувачів Томаківського РВ встановлено, що ОСОБА_9 09.07.2014 перебував в приміщенні Томаківського РВ разом із свідком ОСОБА_10 , що спростовує його заяву в суді про відсутність його на території с.м.т. Томаківка в день проведення допиту.
В ході досудового розслідування проведено огляд матеріалів кримінального провадження № 0000366 від 27.06.2014 за ст. 121 ч. 2 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_5 . Досудове розслідування у даному провадженні проводилось СВ Томаківського РВ. Оглянуто том № 1 з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000366, знято копії матеріалів: протоколів огляду місця події від 27.06.2014 та 02.072.014, протоколи допитів потерпілого, свідків, витяги з ЄРДР, опис, реєстр, заяву про вчинення злочину. Оглядом встановлено, що в ході розслідування понятий ОСОБА_8 був допитаний як свідок, та підтвердив свою участь в огляді місця події від 27.06.2014. Провадження за ст. 185 ч. 1 КК України закрито. Досудове розслідування у даному провадженні проводилось СВ Томаківського РВ. Оглянуто том № 1 з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000367, знято копії матеріалів кримінального провадження № 0000367, а саме: 3-х протоколів огляду місця події від 27.06.2014 витяг з ЄРДР, опис. Оглядом встановлено, що 27.06.2014 слідчим СВ Томаківського РВ ГУМВС ОСОБА_52 проводилось три огляди місця події за участю ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_19 в ході допиту факт здійснення на неї морального тиску не підтвердила, вказала, що в протоколі викладені саме ті відомості, які вона повідомила, потерпілою себе не вважає.
Встановлено, що понятий ОСОБА_12 , який приймав участь у проведенні огляду місця події 02.07.2014 у родинних стосунках із потерпілою ОСОБА_13 не перебуває. Крім того, на час проведення огляду місця події, в якому ОСОБА_12 та ОСОБА_11 були присутніми в якості понятих, ОСОБА_13 ще не була визнана потерпілою. Визначення допустимості протоколу огляду як доказу у кримінальному провадженні є компетенцією суду.
В ході досудового розслідування не встановлено достатніх даних, які б підтверджували факт відсутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_16 в ході огляду місця події 27.06.2014. При цьому, підписи ОСОБА_8 та ОСОБА_16 наявні в протоколі огляду місця події, інші учасники слідчої дії наполягають на факті їх присутності. Факт здійснення морального тиску на ОСОБА_16 з боку начальника Томаківського РВ ГУМВС свого підтвердження не знайшов, що підтвердив свідок ОСОБА_53 в ході додаткового допиту. Визначення допустимості протоколу огляду як доказу у кримінальному провадженні є компетенцією суду.
Свідок ОСОБА_10 показала, що потерпілою себе не вважає, претензій до працівників міліції не має, шкоди їй не завдано. Факт здійснення психологічного тиску на ОСОБА_10 в ході досудового розслідування свого підтвердження не знайшов. Визначення допустимості протоколу допиту свідка як доказу у кримінальному провадженні є компетенцією суду.
Свідок ОСОБА_9 заявив, що він був присутнім в приміщенні Томаківського РВ ГУМВС разом з ОСОБА_10 , але його не допитували. При цьому, претензій до працівників міліції він не має, потерпілим себе не вважає, шкоди йому не завдано. В протоколі допиту його як свідка стоять не його підписи. Даний факт спростовує в ході допиту свідок ОСОБА_49 , який показав, що особисто допитував ОСОБА_9 . Крім того, факт перебування ОСОБА_9 в Томаківському РВ ГУМВС під час допиту підтверджено витягами з Журналу відвідувачів Томаківського РВ ГУМВС, а також показаннями свідка ОСОБА_10 . Відібрати зразки підпису ОСОБА_9 не надалося можливим. Визначення допустимості протоколу допиту свідка як доказу у кримінальному провадженні є компетенцією суду.
Щодо відсутності у матеріалах провадження № 0000366 протоколів оглядів місць події, які складалися працівниками Томаківського РВ ГУМВС 27.06.2014 за участю ОСОБА_5 , встановлено, що дані слідчі дії проводились працівниками Томаківського РВ під час розслідування кримінального провадження№ 0000366 від 27.06.2014 за ст. 121 ч. 2 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_5 . Даний факт свого підтвердження не знайшов.
Отже, у кримінальному провадженні № 0000405 не здобуто об`єктивних даних, що свідчать про вчинення працівниками Томаківського РВ та Марганецього MB злочинів у сфері службової діяльності, а саме: кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, відтак кримінальне провадження № 0000405 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, іншії фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону прокурором не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.
Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи адвокат ОСОБА_3 23.08.2016 здала клопотання, яке зареєстроване у чергового прокурора Дніпропетровської області 23.08.2016 за вх. № 650, про залучення до даного кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_5 , як потерпілого.
Проте дане клопотання не розглянуто у порядку ст. 220 КПК України, а заявнику направлено листа за підписом начальником відділу прокуратури області № 15-6607-16 від 31.08.2016 про те, що вона звернулася із клопотанням до прокуратури області 25.08.2016, що не відповідає дійсності.
Цього ж дня 25.08.2016 прийнята оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження, тому воно не підлягає розгляду.
Таким чином, заслуговують на увагу доводи заявника про те, що клопотання повинно бути розглянуто до 25.08.2016 у порядку ст. 220 КПК України та його доводи повинні бути враховані при розгляді кримінального провадження.
Крім того, слідчим в оскаржуваній постанові вказано, що ним встановлено, що понятий ОСОБА_12 , який приймав участь у проведенні огляду місця події 02.07.2014 у родинних стосунках із потерпілою ОСОБА_13 не перебуває. Слідчим не зазначено, з яких джерел ним встановлено дана обставина, в той час як видно з ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 судом встановлено, що понятими при проведенні додаткового огляду місця події 02.07.2014 залучені: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які знаходяться у родинних відносинах із заявницею - ОСОБА_13 . Вказані поняті є відповідно батьком потерпілої та співмешканцем матері потерпілої ОСОБА_13 - ОСОБА_15 , що відповідно з вимогами до п. З ст. 223 КПК України є недопустимим. Про заінтересованість та упередженість понятих у даній слідчій дії немає сумніву, оскільки вони є близькими людьми заявниці, стосовно чоловіка якої вчинено злочин та яка у подальшому визнана потерпілою.
В ході розгляду справи 02.02.2016 свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , які відповідно до первинного протоколу огляду місця події від 27.06.2014 залучені у якості понятих, пояснили суду, що насправді вони на місце події зі слідчим не виїжджали, про обставини, які були виявлені на місці події вони нічого пояснити не можуть, оскільки вони на місце події з працівниками міліції не виїжджали нічого не бачили.
Таким чином, слідчим не спростовані дані факти, зокрема, шляхом проведення (але не виключно) почеркознавчих експертиз.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне проведення по вказаному кримінальному провадженню додаткових слідчих дій, зокрема, але не виключно, обумовлених ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 та зазначених в клопотанні захисника ОСОБА_5 ОСОБА_3 від 23.08.2016, а також перевірити обставини щодо вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст.ст. 364, 366 КК України, перевірити обставини виконання підписів від імені свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у протоколі огляду місця події, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , вирішити питання про проведення почеркознавчих експертиз на предмет виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_54 підписів в протоколах огляду місця події, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 .

Відтак постанову слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25.08.2016 про закриття кримінального провадження слід скасувати та направити матеріали до прокуратура Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Водночас, згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Отже, визнання особи потерпілою відноситься до виключної компетенції слідчого. Тому у задоволенні вимог про зобов`язання слідчого вчинити певні дії - визнати ОСОБА_5 потерпілим, зобов`язати відібрати зразки підписів та почерку, призначити почеркознавчі експертизи - слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25.08.2016 про закриття кримінального провадження № 0000405, внесеного до ЄРДР 11.05.2016 за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0000405, внесеного до ЄРДР 11.05.2016, направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування, проведення додаткових слідчих дій, обумовлених, зокрема, але не виключно, ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 та зазначених в клопотанні захисника ОСОБА_5 ОСОБА_3 від 23.08.2016, перевірки вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст.ст. 364, 366 КК України працівниками правоохоронних органів, перевірки обставини виконання підписів від імені свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у протоколі огляду місця події, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , вирішення питання про проведення почеркознавчих експертиз на предмет виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_54 підписів в протоколах огляду місця події, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 .
У задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1