УХВАЛА
03 березня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
-за ч.ч. 1, ч. 3 ст. 191, ч.ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України,-
в с т а н о в и в:
До суду надійшов обвинувальний акт згідно якого ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, працюючи інженером-технологом з розробки графіку поїздів Шевченківської дирекції залізничних перевезень Одеської залізниці по вул. Коробейника, 3 в м. Сміла, діючи на підставі посадової інструкції інженера-технолога з розробки графіка руху поїздів № 226 від 25.05.2005 року, порушив п. 4.4. ч. 2 наказу «Укрзалізниці» від 7.11.2013 року № 393-Ц/од про «Порядок здійснення службових відряджень в межах України та за кордон працівників підприємств залізничного транспорту, 26.12.2013 року умисно, з корисливих мотивів, надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень авансовий звіт про використання коштів, виданих йому у підзвіт на відрядження, в якому незаконно збільшив витрати на проживання у ПУ «Готель «Кооператор» в м. Київ, привласнивши гроші в сумі 2528 грн. заподіявши підприємству збитки на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.
Він же, повторно, діючи вищевказаним чином 3.02.2014 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень авансовий звіт про використання коштів, виданих йому у підзвіт на відрядження, в якому незаконно збільшив витрати на проживання у ПУ «Готель «Кооператор» в м. Київ привласнивши гроші в сумі 1580 грн.
Він же, повторно, діючи таким же чином 3.03.2014 року надав авансовий звіт привласнивши гроші в сумі 1580 грн.;
Він же, повторно, діючи таким же чином 28.03.2014 року надав авансовий звіт привласнивши 1580 грн.;
Він же, повторно, діючи таким же чином, 6.05.2014 року надав авансовий звіт привласнивши 1264 грн.;
Він же, повторно, 29.05.2014 року діючи таким же чином, надав авансовий звіт привласнивши 632 грн.;
Він же, повторно, діючи таким же чином, 29.05.2014 року надав авансовий звіт привласнивши 316 грн.;
Він же, повторно, 23.10.2014 року, діючи таким же чином, надав авансовий звіт привласнивши 170 грн.;
Він же, повторно, 27.02.2015 року, діючи таким же чином, надав авансовий звіт привласнивши 542 грн. 07 коп.;
Він же, повторно, 27.03.2015 року, діючи таким же чином, надав авансовий звіт привласнивши 271 грн. 93 коп.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно.
Він же, працюючи інженером-технологом з розробки графіку поїздів Шевченківської дирекції залізничних перевезень Одеської залізниці по вул. Коробейника, 3 в м. Сміла, діючи на підставі посадової інструкції інженера-технолога з розробки графіка руху поїздів № 226 від 25.05.2005 року та не являючись службовою особою, у невстановлений слідством час та місці в грудні 2013 року склав авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на відрядження від 26.12.2013 року в якому умисно збільшив витрати на проживання у ПУ «Готель «Кооператор» в м. Київ на 2528 грн.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 358 КК України, як складання працівником юридичної особи, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків.
Він же, діючи вищевказаним чином в лютому 2014 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 1580 грн., виданих йому на відрядження 3.02.2014 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму.
Він же, діючи таким же чином в березні 2014 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 1580 грн., виданих йому на відрядження 3.03.2014 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму.
Він же, діючи таким же чином в березні 2014 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 1580 грн., виданих йому на відрядження 28.03.2014 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму.
Він же, діючи таким же чином в травні 2014 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 1264 грн., виданих йому на відрядження 6.05.2014 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму.
Він же, діючи таким же чином в травні 2014 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 632 грн., виданих йому на відрядження 29.05.2014 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму.
Він же, діючи таким же чином в травні 2014 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 316 грн., виданих йому на відрядження 29.05.2014 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму.
Він же, діючи таким же чином в жовтні 2014 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 170 грн., виданих йому на відрядження 23.10.2014 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму.
Він же, діючи таким же чином в лютому 2015 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 542.07 грн., виданих йому на відрядження 27.02.2015 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму
Він же, діючи таким же чином в березні 2015 року склав авансовий звіт збільшивши витрати на 271.93 грн., виданих йому на відрядження 27.03.2015 року заподіявши підприємству збитки на вказану суму
Вказані дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 3 ст. 358 КК України, як складання працівником юридичної особи, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, вчинене повторно.
Він же, працюючи інженером-технологом з розробки графіку поїздів Шевченківської дирекції залізничних перевезень Одеської залізниці по вул. Коробейника, 3 в м. Сміла, діючи на підставі посадової інструкції інженера-технолога з розробки графіка руху поїздів № 226 від 25.05.2005 року та не являючись службовою особою, 26.12.2013 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на відрядження від 26.12.2013 року на проживання у ПУ «Готель «Кооператор» в м. Київ, в якому умисно збільшив витрати на проживання на 2528 грн., чим використав вказаний документ та завдав підприємству збитків на вказану суму.
Він же, діючи вищевказаним чином 3.02.2014 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 1580 грн.
Він же, діючи вищевказаним чином 3.03.2014 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 1580 грн.
Він же, діючи вищевказаним чином 28.03.2014 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 1580 грн.
Він же, діючи вищевказаним чином 6.05.2014 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 1264 грн.
Він же, діючи вищевказаним чином 29.05.2014 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 632 грн.
Він же, діючи вищевказаним чином 29.05.2014 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 316 грн.
Він же, діючи вищевказаним чином 23.10.2014 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 170 грн.
Він же, діючи вищевказаним чином 27.02.2015 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 542.07 грн.
Він же, діючи вищевказаним чином 27.03.2015 року надав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень завідомо підроблений авансовий звіт про використання коштів, виданих йому на проживання у ПУ «Готель Кооператор» в м. Київ в якому умисно збільшив витрати на проживання на 271.93 грн.
Вказані дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
Перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали суд вважає, що він підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, досудовим слідством ці вимоги закону належним чином не виконані, складено обвинувальний акт, який не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.
Так, в описовій частині обвинувального акту зазначаються обставини кримінальної події, які були встановлені під час досудового слідства: час, місце, способи, мотиви і наслідки кримінального правопорушення, а також докази, які зібрані в ході провадження. Показання підозрюваного по суті пред`явленої підозри, доводи, наведені підозрюваним в свій захист, результаті їх перевірки, тощо. Проте, зазначені відомості в наявному обвинувальному акті відсутні.
Само обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно. В ньому має бути виписана як об`єктивна так і суб`єктивна сторони злочину. Проте, досудовим слідством обвинувачення належним чином не сформульовано. Незважаючи на те, що обвинуваченому за ст. 191 КК України інкриміновано ряд тотожних протиправних дій, направлених на посягання на грошові кошти одного і того ж підприємства, які в своїй сукупності можуть становити єдиний продовжуваний злочин, загальний розмір шкоди, яка спричинена Одеській залізниці, досудовим слідством не вказано. Дана обставина позбавляє суд можливості встановити як загальну суму збитків, оскільки в такому випадку суд вийде за межі пред`явленого обвинувачення, так і з`ясувати правильність кваліфікації дій обвинуваченого за цією ознакою та вирішити цивільний позов.
Хоча, згідно наявних даних, зокрема доручення наданого представником потерпілого, Шевченківська дирекція залізничних перевезень не є юридичною особою, а є лише структурним підрозділом ПАТ «Українська залізниця», в обвинувальному акті вона не вказана, що позбавляє суд можливості не лише розглянути справу по суті, а і вирішити цивільний позов.
Крім цього, формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних як про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), так і визначення форми вини, мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення та зазначенням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Проте, в наявному обвинуваченні, зокрема в тій частині, що стосується кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 191 КК України, лише зазначено, що Поденежко надавав у фінансовий відділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень авансові звіти про використання коштів на відрядження у яких незаконно збільшував витрати на проживання ПУ «Готель «Кооператор» без вказівки на те, чи насправді він проживав у вказаному готелі. Якщо проживав то в який період часу, яку суму мав сплатити за проживання відповідно до норм діючого законодавства, яку суму фактично сплатив, а яку привласнив.
Крім цього, незважаючи на те, що шкода була заподіяна ПАТ «Українська залізниця» дані про потерпілу сторону в обвинувальному акті відсутні. Кому спричинено матеріальні збитки і на яку суму не вказано (а.с. 81).
Таким чином оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, то на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.ч. 1, 3 ст. 191 та ч.ч. 2,3,4 ст. 358 КК України повернути Смілянському місцевому прокурору Черкаської області для усунення вказаних недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 7 днів.

Головуючий: ОСОБА_1