Справа № 466/9888/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянув клопотання старшого слідчого військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_7 , погоджене прокурором військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Путила Путильського району Чернівецької області, громадянина України, українця, раніше не судимого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 11.10.2016 року,

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, подані до них, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

25.11.2016 року старший слідчий військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що Слідчим відділом слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 11.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що Відповідно до Рішення Ради адвокатів Чернівецької області №59/13 від 23.10.2015 ОСОБА_5 надано право здійснювати індивідуальну адвокатську діяльність та видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000056 від 27.11.2015.

Відповідно до п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) ОСОБА_5 під час здійснення адвокатської діяльності зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України, правил адвокатської етики та йому забороняється використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта.

Частиною 1 статті 20 Закону встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, які не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012 (далі - Правила) адвокату забороняється приймати доручення, якщо результат, якого бажає клієнт, або засоби його досягнення, на яких клієнт наполягає, є протиправними або якщо доручення клієнта виходить за межі професійних прав і обов`язків адвоката.

Згідно ч. 2 ст. 19 Правил, у тих випадках, якщо зазначені обставини не є очевидними, адвокат має надати відповідні роз`яснення клієнту. Якщо клієнт наполягає на використанні засобів виконання доручення, котрі є протиправними або виходять за межі прав адвоката, останній повинен повідомити клієнта про неприпустимість їх застосування та вказати на можливі законні шляхи досягнення того самого або подібного результату, якщо такі існують. Якщо і за таких обставин не вдається узгодити з клієнтом зміну змісту доручення, адвокат зобов`язаний відмовитись від укладення договору з клієнтом.

У порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, ОСОБА_5 здійснюючи індивідуальну адвокатську діяльність, з метою протиправного особистого збагачення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, слідчими військової прокуратури Чернівецького гарнізону проводиться досудове у кримінальному провадженні №0000084 від 27.08.2016 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З матеріалів указаного кримінального провадження вбачається, що 16.09.2016 в одному із закладів громадського харчування смт. Глибока Чернівецької області співробітниками УВБ в Чернівецькій області ДВБ Національної поліції України затримано ОСОБА_11 за підозрою в одержанні неправомірної вигоди у розмірі 1 тис. євро.

06.10.2016 до військового прокурора Чернівецького гарнізону майора юстиції ОСОБА_12 звернулися начальник Управління внутрішньої безпеки в Чернівецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_10 та його заступник ОСОБА_9 з метою отримання інформації про стан досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, отримавши інформацію щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_11 , з метою протиправного особистого збагачення, вирішили використати її для вимагання та одержання від ОСОБА_11 неправомірної вигоди. З метою вимагання та отримання неправомірної вигоди у ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 вступили у злочинний зговір між собою. Відповідно до попередньо розробленого ОСОБА_13 та ОСОБА_9 детального плану вчинення указаного злочину та розподілу ролей між його співучасниками, з метою не бути викритими правоохоронними органами, вирішили використати у вчиненні указаного кримінального правопорушення адвоката ОСОБА_5 .

Дійшовши між собою згоди про дії кожного співучасника вчинення злочину, згідно попередньо розробленого плану вчинення указаних тяжких злочинів, на початку жовтня 2016 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , під час особистої зустрічі із батьком ОСОБА_11 ОСОБА_14 , повідомив останньому про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 11000 доларів США за вплив на прийняття службовими особами військової прокуратури Чернівецького гарнізону рішення щодо перекваліфікації дій ОСОБА_11 з ст. 368 КК України на ст. 369-2 КК України. Разом з цим, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_14 , що у разі не надання указаної неправомірної вигоди дії ОСОБА_11 не будуть перекваліфіковані і останній понесе реальне покарання у вигляді позбавлення волі та конфіскації всього майна. У свою чергу ОСОБА_14 будучи поставлений в умови при яких відмова у наданні ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 11 000 доларів США зашкодить законним правам та інтересам його сина, ОСОБА_11 , вимушений був погодитися на незаконні вимоги ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , отримавши згоду від ОСОБА_14 щодо надання неправомірної вигоди, згідно попередньо розробленого плану вчинення указаних злочинів та розподілу ролей між його співучасниками, 06.10.2016, а в подальшому неодноразово до 03.11.2016 зверталися до військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_12 з пропозицією надати йому неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США за прийняття рішення про зміну правової кваліфікації дій ОСОБА_11 з ч. 3 ст. 368 КК України на ст. 369-2 КК України.

Отримавши указану незаконну пропозицію, військовий прокурор Чернівецького гарнізону майор юстиції ОСОБА_12 звернувся до військового прокурора Західного регіону України із відповідним рапортом про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, начальником управління внутрішньої безпеки в Чернівецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_13 та його заступником ОСОБА_9 .

У подальшому, 03.11.2016 близько 13.00 год. ОСОБА_14 , перебуваючи в ресторані «Пікнік», що розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 41, під час особистої зустрічі з адвокатом ОСОБА_5 , згідно попередніх вказівок останнього, передав йому неправомірну вигоду в розмірі 11 000 доларів США за вплив на прийняття службовими особами військової прокуратури Чернівецького гарнізону рішення щодо перекваліфікації дій ОСОБА_11 з ст. 368 КК України на ст. 369-2 КК України.

Того ж дня, близько 13.30 год. адвокат ОСОБА_5 діючи згідно попередньо розробленого плану вчинення указаних тяжких злочинів передав частину грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США ОСОБА_9 , який в свою чергу передав їх ОСОБА_10 для подальшої передачі частини неправомірної вигоди у розмірі 5 000 доларів США військовому прокурору Чернівецького гарнізону ОСОБА_12 , а частину неправомірної вигоди у розмірі 1 000 доларів США, згідного попередньо розробленого плану він, ОСОБА_5 , залишив собі.

03.11.2016, близько 17.00 год. ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , згідно попередньо розробленого детального плану вчинення указаних злочинів, прибув до військової прокуратури Чернівецького гарнізону, що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. В. Аксеніна, 2А, та знаходячись в кімнаті відпочинку кабінету військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_12 , передав останньому неправомірну вигоду у розмірі 5 000 доларів США за зміну правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_11 з ч. 3 ст. 368 на ст. 369-2 КК України, що надало б можливість останньому отримати вирок не пов`язаний із позбавленням волі.

Надана ОСОБА_10 неправомірна вигода ОСОБА_12 у розмірі 5 000 доларів США виявлена та вилучена під час огляду місця події службового кабінету військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_12 у повному обсязі.

Одразу ж після затримання правоохоронними органами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та припинення їх протиправної діяльності, ОСОБА_5 , з метою не бути притягнутим до кримінальної відповідальності, зник у невідомому напрямку та переховується від органів досудового розслідування по даний час.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри адвоката ОСОБА_5 в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, а також у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, а також у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 369 КК України

Повідомлення про підозру складено 14.11.2016 та цього ж дня вручено ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та інших; протоколом огляду місця події; протоколом обшуку службових приміщень УВБ ДЗЕ НП України; протоколами про результати проведення негласних слідчих розшукових дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження №0000116 від 11.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених . 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Путила Путильського району Чернівецької області, громадянин України, українець, раніше не судимий, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_5 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Так, в органу досудового розслідування достатньо даних про те, що адвокат ОСОБА_5 , будучи проінформований певними особами про затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, в подальшому буде ухилятися від явки до органів досудового розслідування, суду та вчиняти спроби тиску на свідків вчинення ним кримінального правопорушення про що свідчать зібрані на даний час матеріали досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання ним процесуальних рішень, та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів (ч. 3 ст. 369 та ч. 3 ст. 369-2 КК України), за які передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 та від 3 до 8 років відповідно, та які були скоєні ним з корисливих мотивів. Також варто зазначити, що ОСОБА_5 отримавши повістки про виклик до військової прокуратури Чернівецького гарнізону та військової прокуратури Західного регіону 16.11.2016, 17.11.2016, 18.11.2016 на 10.00 год. не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, документи підтверджуючі поважні причини неявки до органу досудового слідства не надав,що вказує на спроби ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування. Його дії, як і сам ОСОБА_5 як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може залишити місце проживання, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчинених ним злочинів, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення у яких він підозрюється, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, на даний час органами досудового розслідування відпрацьовується інші епізоди злочинної діяльності ОСОБА_5 та причетність інших осіб до вчинення вказаних злочинів.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів за які законом передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує,з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 усіх слідчих та процесуальних дій та запобігання спробам останнього знищувати, спотворювати і сховати речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків вчиненого ним, ОСОБА_5 , злочину, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, виїхати за межі державного кордону України, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан, особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_5 з моменту вчинення злочину переховується від органів досудового розслідування, неодноразово не з`являвся до слідчого органу за викликом і фактично переховується від органів досудового розслідування, слід прийти до висновку про те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати, а у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна зебезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Так, виключність випадку полягає в наступному: ОСОБА_5 адвокат, який довгий час пропрацював на різних посадах в МВС України разом із співучасниками вчинених злочинів ОСОБА_10 та ОСОБА_15 ; відповідно до наявних матеріалів із залученням ОСОБА_5 працівники НП в Чернівецькій області неодноразово «вирішували питання» у кримінальних та цивільних справах; наявність свідків на яких можливо здійснюється тиск працівниками НП у Чернівецькій області та підозрюваними у вказаному провадженні, з метою перешкоджання надання ними правдивих показів у кримінальному провадженні; грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які ОСОБА_5 отримав для себе в результаті вчинення вказаних злочинів, на даний час не виявлено та органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії з метою відшукання вказаних грошових коштів, що можуть бути доказом у кримінальному провадженні; майно ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_16 , яка є працівником НП у Чернівецькій області; наявність інших осіб, які з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховуються від органів досудового розслідування, тощо.

Крім того, при визначені суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів пов`язаних із корупцією. Останній, будучи у злочинному зговорі вимагавта отримав неправомірну вигоду у сумі 11000 доларів США, а тому на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_5 необхідно встановити у розмірі не менше 2 000 000 (два мільйони) гривень. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків передбачених КПК України та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання та повідомив, що підозрюваний довший час ховався від слідства, зннаючи про обшук автомомбіля, яким користується не прибув, ухилявся від явки до слідчого за повіствою, може впливати на свідків та залишити місце проживанняі вибути за кордон.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснившит при цьому, що підозрюваний обізнаний у законодавстві, маючи напрацьовані звязки може впливати на свідків та потерпілих, на виклик слідчого не прибув, згідно довідки лікарні № 3 на лікуванні не перебував. Визначений розмір застави відповдіає майновому стану підозрюваного, так як він навчає дитину на платній основі, проводить ремонт у квартирі, його батько має земельну ділянку, може залишити місце проживання та виїхати за кордон, шляхом, де не потрібно закордонний паспорт.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати йому особисте зобовязання, оскільки повідомлення до слідчого мають бути надані за три дні до виклику. Так, його дружина 15.11.16 отримала повістки до слідчого на 16,17,18 листопада 2016 і він не мав можливості прибути, т.я. перебував нас таціонарному лікуванні, про що дружина телеграмою від 16.11.16 повідомила слідчого. Отримавши підозру 15.11.16 йому стало погано і він був госпіталізований. Після виписки з лікарні 25.11.16 повідомив слідчого про можливість прибуття, а 28.11.16 самостійно прибув до прокуратури західного регіону. На даний час має на утриманні малолітню дитину та батька похилого віку, оскільки його мама ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо клопотання та повідомив, що підозрюваний не переховувався від слідства. Так, 16.11.16 не зважаючи, що ОСОБА_5 перебував на лікуванні, він з захисником прибув до Чернівецької військової прокуратури, однак запізнилися на 40 хв, але при цьому повідомили слідчого Медиченка про запізнення. В подальшому підозрюваний перебував на стаціонарному лікуванні, а коли виписався з лікарні, то одразу ж 28.11.16 прибув до слідчого. Не підтверджено доказами інформація працівників СБУ у Чернівецькій області про те, що ОСОБА_5 переховувався, оскільки не перевірено його місце проживання за адресою реєстрації дружини, лікування та ін.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу надані прокурором та слідчим, а також матеріали наданиі захисником, слідчий суддя установив наступне.

У провадженні військової прокуратури Західного регіону України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000116 від 11.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

14.11.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.11.2016 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З пояснень учасників вбачається, що ОСОБА_5 28.11.2016 самостійно прибув до військової прокуратури Західного регіону, отримав копію клопоттання та матеріалів до нього о 12.00 год.

З копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та інших; протоколом огляду місця події; протоколом обшуку службових приміщень УВБ ДЗЕ НП України; протоколами про результати проведення негласних слідчих розшукових дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження №0000116 від 11.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 3 ст. 369 КК України за вчинення даного злочину, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , крім наявності підстав, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, пояснень учасників, приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, передбаченого строку покарання, можливого до призначення у разі доведеності вини, особу підозрюваного, який є особою, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Інкриміновані ОСОБА_5 дії представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, лскільки на даний час кошти, які були предметом злочину не відшукані, незаконно впливати на свідків так як він є колишім працівником правоохоронних органів, а на даний час працює адвокатом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у межах, визначених п.1,2,3 ч.5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує 80 чи 300 розмірів мінімальної заробітної плати.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Проте, в даному випадку стороною обвинувачення не доведено наявності виключного випадку для застосування застави у розмірі, що перевищує визначений у п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним злочину, та слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Проте, запропонований слідчим та підтриманий прокурором розмір застави у сумі 2 000 000,00 грн. з врахуванням сімейного становища підозрюваного, його соціальних зв`язків, наявного майна у нього та членів його сім`ї, на думку слідчого судді, є завідомо непомірним для ОСОБА_18 .

Тому, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, вважаю за можливе визначити заставу в максимальному розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України - 80 мінімальних заробітних плат 116 000 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України та встановлених слідчим суддею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193,194,196, 309 КПК України слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

Строк тримання під вартою ОСОБА_18 визначити 60 днів та рахувати з часу його затримання 28.11.2016р.

Дія ухвали закінчується 26 січня 2017 року.

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у розмірі 116000 (сто шістнадцять тисяч) гривень 00 коп.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками без дозволу слідчого, прокурора, суду, або спілкуватися з ними із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

- здати закордонний паспорт громадянина України на зверігання, органу, що його видав.

Дані обов`язки діють на строк не більше двох місяців.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1