303/6860/16-к
1-кп/303/559/16
ряд.стат.звіту 55

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В И Р О К
24 листопада 2016 р. м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією в/ч пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) кухаря взводу забезпечення роти матеріального забезпечення, солдата, не судимого, громадянина України.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини пп НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , у порушення вимог ст.ст.9,11,12,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 03 квітня 2015 року не зявився на службу до військової частини та був відсутній на військовій службі по 02 червня 2016 року без поважних причин, перебуваючи за місцем проживання.
Суд вважає, що діяння ОСОБА_3 містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, являючись військовослужбовцем, не зявився вчасно на військову службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
10 листопада 2016 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.407 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на один рік та із застосуванням ст.76 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, від якого потерпілих немає.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов не заявлено.
Речових доказів немає.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374,475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 10 листопада 2016 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на один рік.
Згідно ст.76 ч.1 п.2, ч.2 п.2 КК України ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.
Головуючий: ОСОБА_1