ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/726/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" серпня 2016 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002613 від 11.03.2016 р. по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Жмеринка Вінницької області, українки, громадянки України, непрацюючої, незаміжньої, з середньою освітою, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України з угодою про примирення від 30.07.2016 р., -
ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України разом із угодою про примирення від 30 липня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. В угоді зазначено, що обвинувачена повністю визнала свою винуватість.

Укладеною угодою узгоджено покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 за ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на три роки із звільненням обвинуваченої від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Крім того, в угоді встановлений обов`язок повернути потерпілому грошові кошти в сумі 15000 гривень не пізніше шести місяців. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України - угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України - суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Судом встановлено, що відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст. 191 КК України, та який інкримінується обвинуваченій ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, який є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Крім того, дослідженням змісту обвинувального акту, на підставі якого було укладено угоду про примирення, встановлено, що слідчим та прокурором була допущена неправильна кваліфікація кримінального правопорушення. Так, в обвинувальному акті прокурор вважає встановленим, що ОСОБА_5 за всіма епізодами за період з 03.10.2015 р. по 28.10.2015 р. вчинила привласнення чужого майна, яке перебувало у ії віддані, вчинене повторно, тобто вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1, ч.3 ст. 191 КК України. На підставі цього було сформульовано обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1, ч.3 ст. 191 КК України. Між тим, ч.1 ст. 191 КК України передбачає кримінальну відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в ії віданні та потребує окремої кваліфікації їх.
Таким чином у змісті обвинувачення вбачається невідповідність інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_5 діянь кваліфікації за відповідними частинами ст.191 КК України.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також допущена неправильна кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_5 , а відтак суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди та направити обвинувальний акт прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 468-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 30 липня 2016 року, яка укладена між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № № 0002613 від 11.03.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 2 м. Києва для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1