УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/9531/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.303 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28 липня 2016 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження
за участю : прокурора ОСОБА_7
скаржника ОСОБА_6
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено.
Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що в ході досудового розслідування не було встановлено, що майно, яке забрав ОСОБА_8 з будинку АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_6 . Остання також підтвердила, що жодних документів на придбаний, за її словами, в 2006 році її батьком килим, в неї немає, не заперечувала, що викрадений магнітофон у 2003 році був придбаний її братом ОСОБА_8 .
Крім того, з показів допитаних під час досудового розслідування свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вбачається, що у вказаному будинку знаходились і речі ОСОБА_8 .
Суддя зазначила, що під час досудового розслідування не підтверджено достовірними доказами, що ОСОБА_8 незаконно проник до вказаного вище житла.
Сама ОСОБА_6 вказувала, що під час конфлікту, який у неї виник з братом ОСОБА_8 ніхто присутнім не був. Скаржниця, будучи двічі допитаною як потерпіла, клопотань про виклик і допит свідків не заявляла. Крім того, слідчим для повного з`ясування всіх обставин справи було допитано громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є сусідами ОСОБА_6 , а також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які надали покази з приводу відомих їм обставин конфлікту, що має місце між рідним братом та сестрою. Додатково слідчий суддя обгрунтував своє рішення тим, що при проведенні досудового розслідування слідчим були ретельно перевірені обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їм надано належну правову оцінку та прийнято мотивоване рішення про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування апеляції скаржник зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам чинного законодавства щодо захисту потерпілого від злочину. Вказала, що 24.03.2016 року відносно неї ОСОБА_8 був скоєний злочин, передбачений ст.186 ч.3 КК України, про що під час здійснення останнім злочинних дій, вона по телефону повідомила працівників поліції, але оперативна група поліції на виклик не приїхала. Однак, слідча ОСОБА_15 та слідчий суддя цю інформацію умисно до відома не взяли і письмове підтвердження про її телефонний виклик до матеріалів кримінального провадження не долучили. Звернення до поліції під час скоєння злочину, на думку апелянта, спростовує доводи слідчої ОСОБА_16 та слідчого судді про те, що відсутній факт незаконного проникнення ОСОБА_8 до її будинку. Зазначила, що 25.03.2016 року подала до поліції заяву про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ст.186 ч.3 КК України, норма якої не передбачає обов`язок потерпілої надавати слідчому письмові докази належності викраденого майна з будинку. Додатково скаржниця стверджує, що всупереч Конституції України слідчий та слідчий суддя поклали на неї обов`язок доказування належності їй майна. Притягнення винної особи до відповідальності також не обумовлено наявністю свідків події злочину. Крім того, ОСОБА_8 визнав, що він 24.03.2016 року виніс з її приватного будинку килим та магнітофон, а жоден з допитаних свідків не підтвердив, що викрадене її майно належить на праві власності ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Стаття 91 КПК України, передбачає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Як видно з оскаржуваної постанови слідчого, останній повно і всебічно дослідив обставини даного кримінального провадження, дав їм належну правову оцінку та проаналізував їх в сукупності. Так слідчим була неодноразово допитана сама потерпіла ОСОБА_6 , її брат ОСОБА_8 та з метою встановлення фактичних обставин справи були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та інші.
Порушуючи питання про скасування постанови слідчого та про поновлення досудового розслідування, апелянт не обґрунтувала свої вимоги, оскільки не зазначила, які саме слідчі дії повинен був виконати слідчий у даному провадженні, які обставини ще необхідно було дослідити, яких свідків допитати. Доводи апеляції про те, що до матеріалів провадження не долучено письмове підтвердження про її телефонний виклик поліції при незаконному проникненні ОСОБА_8 , без її дозволу до її будинку, не спростовують, на думку колегії суддів, висновки слідчого та слідчого судді.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови слідчого, з чим погоджується і колегія суддів.
З огляду на викладене підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Строк на апеляційне оскарження заявником не пропущений.
Керуючись ст. ст. 404,407,422 КПК України, колегія суддів,-
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: