У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_2,
суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 7 вересня 2016 року заяву обвинуваченого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року щодо нього Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Солом'янський районний суд м. Києва вироком від 6 жовтня 2015 року засудив ОСОБА_1 за частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням адміністративно-господарських функцій, на строк три роки та зі штрафом у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. На підставі статті 75 КК звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2-4 частини першої статті 76 цього Кодексу. На підставі статті 49, частини п'ятої статті 74 КК звільнено ОСОБА_1 від призначеного покарання у зв'язку із закінченням строків давності. Визнано ОСОБА_1 невинуватим у пред'явленому йому обвинуваченні за частиною другою статті 366 КК та виправдано.

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 28 січня 2016 року зазначений вирок місцевого суду скасував і призначив новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 29 лютого 2016 року на підставі пункту 1 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року щодо нього, оскільки касаційна скарга була подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

У заяві обвинувачений ОСОБА_1 порушує питання про скасування Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року щодо нього і направлення справи на новий розгляд до суду касаційної інстанції на підставі пункту 2 частини першої статті 445 КПК у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, а саме - статтею 424 КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. На підтвердження указаної підстави додає до заяви копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 серпня 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву і додані до неї копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України встановлений статтею 445 КПК, він є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом частини першої статті 446 КПК Верховний Суд України здійснює перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 445 цього Кодексу, після їх перегляду в касаційному порядку.

Як убачається з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року, про перегляд якої порушується питання у заяві обвинуваченого ОСОБА_1, приймаючи рішення про відмову у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою, суд касаційної інстанції керувався положеннями статті 424 КПК, відповідно до яких вироки суду першої інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку лише після їх перегляду в апеляційному порядку, а ухвали суду апеляційної інстанції щодо таких вироків можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Оскільки ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_1 було скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що зазначена ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а відтак не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції. До того ж апеляційного перегляду справи після нового судового розгляду у даному провадженні не було.

Таким чином, касаційний перегляд вироку Солом'янського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року щодо ОСОБА_1 не проводився, отже ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року щодо нього не може бути предметом перегляду Верховного Суду України в порядку, передбаченому главою 33 КПК.

Крім того, як убачається зі змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 серпня 2016 року, копія якої надана заявником для порівняння і підтвердження неоднакового застосування касаційним судом норм процесуального права, у цій справі суд касаційної інстанції ухвалив відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами на вирок місцевого суду та постановлену за результатами його перегляду в апеляційному порядку ухвалу апеляційного суду, якою цей вирок залишено без зміни, а така ухвала суду апеляційної інстанції перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Тобто наведене заявником судове рішення не є підтвердженням неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, а інших судових рішень ним не надано.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 не можна визнати обґрунтованою та такою, що дає підстави для допуску справи до розгляду Верховним Судом України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 446, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у допуску до провадження справи за заявою обвинуваченого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року щодо нього Верховним Судом України.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7