АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000282 апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_7 на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2015 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, з середньою освіто., непрацюючий, судимий Заставнівським районним судом Чернівецької області 11 червня 2015 року за ст.263 ч.2 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.389 КК України на два місяці арешту, строк відбування покарання обчислено з моменту його затримання,
в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 , який 11 червня 2015 року визнаний винуватим та засуджений Заставнівським районним судом Чернівецької області за ст. 263 ч. 2 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, вирок набрав законної сили, та будучи 25 серпня 2015 року ознайомленим з умовами та порядком відбування призначеного покарання, а також зі змістом ст.389 КК України, умисно ухилявся в період з 25 серпня по 23 жовтня 2015 року від відбування покарання у виді громадських робіт шляхом неявки для їх виконання у Ржавинську сільську Раду Заставнівського району.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 виннуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту

Крим. провад. № 11-кп/794/45/16 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.389 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1

строком на 2 місяці. На підставі ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2015 року, що становить 120 годин громадських робіт, а відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України 15 днів арешту, і остаточно призначити покарання у виді 2 місяців 15 днів арешту.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив їх задовольнити , обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Згідно вимог ч.1 ст.71 КК України у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Встановивши факт засудження ОСОБА_6 Заставнівським районним судом 11 червня 2015 року та ухилення його від відбування призначеного цим вироком покарання у виді громадських робіт, суд першої інстанції помилково безпідставно не застосував вимоги ст.71 КК України та не призначив покарання винному за сукупністю вироків. А тому судова колегія вважає, що вирок Заставнівського районного суду від 21 грудня 2015 року в частині призначення ОСОБА_6 покарання слід скасувати з постановленням нового вироку.
Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , який 11 червня 2015 року визнаний винуватим та засуджений Заставнівським районним судом Чернівецької області за ст. 263 ч. 2 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, вирок набрав законної сили, та будучи 25 серпня 2015 року ознайомленим з умовами та порядком відбування призначеного покарання, а також зі змістом ст.389 КК України, умисно ухилявся в період з 25 серпня по 23 жовтня 2015 року від відбування покарання у виді громадських робіт шляхом неявки для їх виконання у Ржавинську сільську Раду Заставнівського району.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, наведених у вироку суду першої інстанції, повністю доведена сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів і не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора. Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки він, будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, умисно ухилився від їх відбування.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах поданої апеляційної скарги, тому судова колегія при перевірці вироку суду першої інстанції в ухвалі не наводить доводів на підтвердження висновків районного суду про доведеність обвинувачення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку»).
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 , виду та міри покарання за ч.2 ст.389 КК України, районний суд відповідно до вимог

ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини. Зокрема, суд взяв до уваги те, що вчинений обвинуваченим злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, що обвинувачений визнав свою вину, розкаявся, сприяв розкриттю злочину що по місцю проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, не працює, має сім`ю. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не було встановлено. І з огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку про призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді арешту. Судова колегія вважає, що призначене судом обвинуваченому покарання за вчинення інкримінованого злочину є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин під час невідбутого покарання за попереднім вироком, покарання йому слід призначити з застосуванням ст.71 КК України, а також з застосуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України, врахувавши, що одному дню покарання у виді арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407,409, 413, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2015 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 скасувати. Вважати засудженим ОСОБА_6 за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на два місяці. На підставі ч.1 ст.71 та п.4 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2015 року у виді громадських робіт і остаточно призначити покарання у виді двох місяців п`яти днів арешту.

Решта вироку залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на вирок може бути подана до суду касаційної інстанції, яким є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3