Справа № 461/1419/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської обл., громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, зокрема: вироком Червоноградського районного суду Львівської області від 25.12.1996 за ч.2 ст.140, КК України до 1-ого року позбавлення волі, вироком Червоноградського районного суду Львівської області від 26.10.1998 за ч.2 ст. 140 КК України до 1-ого року позбавлення волі з конфіскацією майна, вироком Сокальсркого районного суду Львівської області від 08.02.2001 за ч.2 ст. 229-6, ст. 44 КК України до 1-ого року позбавлення врлі, вироком Червоноградськогорайонного суду Львівської області від 09.03.2004 за ч.І ст. 185 КК України до 1-ого року 6 місяців позбавлення волі, вироком Червоноградського районного суду Львівської області від 12.12.2005 за ч.2 ст.307, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 5-ох років позбавлення волі з конфіскацією майна, вироком Червоноградського районного суду Львівської області від 15.09.2011 за ч.2 ст. 185 КК України до 1-го року позбавлення волі, вироком Червоноградського районного суду Львівської області від 17.05.2012 за ч.2 ст. 185, ст. 395 КК України до 3-ох років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 22.02.2016, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи в салоні трамваю №3, що знаходився на зупинці громадського транспорту на пл. Соборній, 10 у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia Х2» ІМЕІ: 1 - НОМЕР_1 , 2 - НОМЕР_2 , вартістю 1500 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 20 грн. та сім-картка оператора «Лайф» вартістю 20 грн., який був у чохлі вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1640 грн.

Допитаний обвинувачений в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, раніше судимого, не працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Також суд при призначені покарання враховує те, що ОСОБА_4 в 2014 році створив сім`ю та має на утриманні неповнолітні дитину 2015 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому частини статті КК України у виді позбавлення волі та відповідно до ст.75 КК України необхідно звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1