УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погоджене із прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Імарат-Гервенд, Мардакертського району, Азербайджан, , громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, який має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонера, арбітражного керуючого (розпорядника майна), який діє на підставі свідоцтва № 242 від 25.02.2013р. у справі про банкрутство № 916/545/16, порушеній господарським судом Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 - 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання слідчого вбачається, що СУ ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000657 від 18.08.2016р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 368 - 4 КК України.

Слідчим в клопотанні зазначено, що наказом Міністерства юстиції України № 280/5 від 14.02.2013р., ОСОБА_6 видано свідоцтво № 242 арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 25.02.2013р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області «Про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство» від 12.03.2016р. у справі № 916/545/16 прийнято до розгляду заяву ПАТ «Північтранс» про порушення справи про банкрутство ПАТ «Ізмаїлавтотранс» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чехова, 4, ).

Згідно описової частини вказаної ухвали автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна для участі у справі визначено кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області про порушення провадження у справі про банкрутство від 12.04.2016р. розпорядником майна акціонерного товариства «Ізмаїлавтотранс» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 вказаного Закону, арбітражний керуючий зобов`язаний додержуватися вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Відповідно до ст. 97 вказаного Закону, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний: неухильно дотримуватися вимог законодавства; здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію , а також має повноваження щодо звернення до господарського суду у випадках, передбачених вказаним Законом; повноваження із скликання зборів і комітетів кредиторів, участі у них з правом дорадчого голосу, а також право на отримання винагороди у розмірі та порядку, передбачених законом.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого у разі здійснення боржником відчуження або придбання майна за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Під час здійснення професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, арбітражний керуючий (розпорядник майна) ОСОБА_6 , у період з 12 квітня 2016 року до початку липня 2016 року, здійснивши аналіз господарської діяльності підприємства боржника та довідавшись про укладання між ПАТ «Північтранс» та

ПАТ «Ізмаїлавтотранс» договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.2015р., залучив до скоєння злочину спільника ОСОБА_10 , якого згідно з відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України на підставі рішення КДКА Дніпропетровської області та п. 4 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» позбавлено права на зайняття адвокатською діяльністю, через визнання винним та засудження до покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, висунув вимогу представнику ПАТ «Північтранс» - начальнику юридичного відділу ОСОБА_11 про необхідність передачі неправомірної вигоди у розмірі 25000 доларів США за невжиття ним повноважень з оскарження вказаних угод у судовому порядку та переходу до процедури банкрутства без проведення санації, у разі надання згоди на його вимогу.
За словами останнього, умови передачі неправомірної вигоди попередньо погодженні головою організації до якої він входить на ім`я Миколай. Саме він або уповноважена ним особа, як вказав ОСОБА_6 , сповістить детальні умови передачі та розміри неправомірної вигоди.

Залучений ОСОБА_6 чоловік на ім`я ОСОБА_12 (як встановлено ОСОБА_13 ), який очолює Криворізський міський осередок Всеукраїнської громадської організації арбітражних керуючих «Асоціація антикризового менеджменту», до складу якого як член входить арбітражний керуючий ОСОБА_6 , 12.08.2016р., зателефонував ОСОБА_11 , повідомивши, що з метою попередження оскарження укладених угод у процедурі банкрутства, вона у найближчий час має передати кошти у сумі, яку оголосить їй чоловік на ім`я ОСОБА_14 .

Надалі 12.08.2016р., ОСОБА_10 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_6 та іншими невстановленими слідством особами, діючи з метою реалізації спільного злочинного умислу та попередження їх викриття правоохоронними органами у корупційному кримінальному правопорушенні, надіслав на мобільний телефон ОСОБА_11 коротке текстове повідомлення, завуалювавши зміст незаконних вимог під пропозицію законної угоди, а саме наступного змісту: «Предложение по урегулированию: Общий бюджет 25000 $. Из них 50% сейчас, 50% равными частями на протяжении 6 месяцев. Включает в себя все судебные расходы».

Надалі під час телефонної розмови із ОСОБА_11 , яка відбулася 25.08.2016р., ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, узгодив можливість зменшення неправомірної вигоди з 25000 доларів США до 19000 доларів США.

ОСОБА_6 31.08.2016р., о 12 год. 30 хв., під час особистої зустрічі з ОСОБА_11 у кафе-кінотеатрі «Tref Cinema Cafe», яке розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Шевченко, 16, на підтвердження виконання узятих незаконних зобов`язань та надійності у протизаконних відносинах, підписав протоколи зборів кредиторів №1 та протокол засідання комітету кредиторів №1 від 30.08.2016р., щодо обрання складу комітету кредиторів, схвалення звіту розпорядника майна з вирішення питання введення наступної судової процедури ліквідаційної процедури ПАТ «Ізмаїлавтотранс», надав обіцянку останній завершити процедуру ліквідації боржника у тримісячний термін та підтвердив необхідність зустрічі саме з ОСОБА_10 , зателефонувавши йому та запросивши його прийти.

Діючи за обумовленим планом, з метою попередження викриття незаконної діяльності із залученим до скоєння злочину співучасником ОСОБА_10 , розпорядник майна ПАТ «Ізмаїлавтотранс» ОСОБА_6 залишив ОСОБА_11 у кафе та через 2-3 хвилини до неї підійшов ОСОБА_10 , який перепитав ім`я останньої та представився ОСОБА_14 .

Присівши за стіл, останній одразу почав переговори щодо способу передачі неправомірної вигоди, у тому числі під виглядом укладення

законних угод з поставки металу, надання юридичних послуг.

Крім того, ОСОБА_10 запевнив ОСОБА_11 , що ОСОБА_6 , у разі передачі неправомірної вигоди виконає узгодженні незаконні домовленості, про що свідчить підписання ним документів щодо переходу до процедури ліквідації без проведення санації підприємства, а також погодив передачу неправомірної вигоди не у доларах США, а у національній валюті у розмірі 485 000 (чотириста вісімдесят п`ять тисяч) гривень.

15 вересня 2016 року, 10 годині, ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_11 , повідомивши, що він особисто не зможе зустрітися із останньою, а замість нього на зустріч із нею прибуде уповноважена ним особа на ім`я ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), якого надалі на власному автомобілі «Хюндай Туксон» привіз ОСОБА_6 .

15 вересня 2016 року близько 12 години ОСОБА_16 , який не був обізнаний про злочинні наміри арбітражного керуючого (розпорядника майна) ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та інших невстановлених на цей час слідством співучасників кримінального правопорушення, діючи за вказівкою ОСОБА_10 , отримав від представника ПАТ «Північтранс» - начальника юридичного відділу ОСОБА_11 для передачі вказаним особам виготовлені шляхом офсетного друку з елементами сканування однієї справжньої купюри номіналом 500 українських гривень, тобто імітаційні грошові кошти у сумі 235000 українських гривень з відображенням на них слова «ІМІТАЦІЙНІ», які є частиною раніше затребуваної неправомірної вигоди у сумі 485000 українських гривень, за нездійснення арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_6 повноважень з оскарження договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.2015, укладеного між ПАТ «Північтранс» та ПАТ «Ізмаїлавтотранс», у судовому порядку та переходу до процедури банкрутства без проведення санації.

У той же час, 15 вересня 2016 року близько 12 години 35 хвилин ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, виступаючи у якості арбітражного керуючого (розпорядника майна) ПАТ «Ізмаїлавтотранс», знаходячись у залі судових засідань № 2, розташованому на 1-му поверсі господарського суду Одеської області по проспекту Шевченко 29 в м. Одесі, надав суду протокол засідання комітету кредиторів №1 від 30.08.2016р., на підставі якого судом ухвалено рішення про початок процедури ліквідації боржника (без проведення процедури санації).

Слідчим у клопотанні зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_6 діючи спільно ОСОБА_10 , з та іншими невстановленими на цей час слідством співучасниками кримінального правопорушення отримав неправомірну вигоду за невжиття повноважень (невиконання організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій), передбачених ст.ст. 20, 97 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме не оскарження договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.2015р., укладеного між ПАТ «Північтранс» та ПАТ «Ізмаїлавтотранс», а також не проведення процедури санації підприємства-боржника ПАТ «Ізмаїлавтотранс».

ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється в закінченому замаху на одержання особою, яка провадить професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг арбітражним керуючим (розпорядником майна), неправомірної вигоди для себе за бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, за попередньою змовою групою осіб, а саме злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 368-4 КК України.

15.09.2016р., о 13 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 затримано старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.

16.09.2016р., ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 - 4 КК України.

Як зазначає слідчий, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині у повному обсязі доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_16 ; протоколом огляду грошових коштів від 07.09.2016р.; протоколом додаткового огляду грошових коштів від 15.09.2016р.; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_16 від 16.09.2016р.; протоколом огляду місця події від 15.09.2016р.; протоколом обшуку від 15.09.2016р.; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно клопотання слідчого, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 - 4 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, підтримав тісні зв`язки з особами, які безпосередньо мають відношення до вчинення вказаного злочину, що свідчить про наявність ризиків, а саме, що знаходячись на волі, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити новий злочин, що в свою чергу свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Одеському слідчому ізоляторі.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими, та просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, пославшись на неогрунтованість підозри, повідомленої їх підзахисному, а також відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просили застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисників та просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на який має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон, як власне і практика ЄСПЛ, не передбачає, що може визначити обґрунтованість підозри. ЕСПЛ неодноразово зазначав те, «що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин». Але, все ж у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції йдеться про « обґрунтовану підозру», а не про щиру або сумлінну підозру».

За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Підозра має стосуватися правопорушення передбаченого Законом, в даному випадку ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 - 4 КК України.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 - 4 КК України, яке є тяжким злочином.

Під час судового засідання прокурором доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру, щодо причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 - 4 КК України.

Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.

Викладені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього законом процесуальні обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчий суддя враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_6 є запобігання спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому, обираючи запобіжний захід та визначаючи розмір застави слідчий суддя виходить не тільки з особливої суспільної небезпечності інкримінуємого ОСОБА_6 діяння та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а й значного суспільного резонансу, який викликало діяння, що є предметом розгляду , а тому вважаю, що застава у межах, зазначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, у зв`язку із чим, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі, який перевищує 80 розмірів мінімальних заробітних плат, а саме у розмірі 726 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто 1 000 428 гривень.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 726 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 1 000 428 (один мільйон чотириста двадцять вісім) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , провадження по справі № 1-«кс»/522/17546/16.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

4)утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_11 , ОСОБА_16 .

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 15.09.2016 року з 13 годин 25 хвилин.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 13.11.2016 року о 13 годин 25 хвилин.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

Копію ухвали отримав _________________________________________
дата, прізвище, підпис підозрюваного