Справа № 477/359/16-к
Провадження № 1-кп/477/56/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лимани, Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
30 грудня 2015 року приблизно о 14-30 годині ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку колишньої співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , відкривши хвіртку зайшов на подвір`я даного домоволодіння, де з метою заволодіння майном ОСОБА_5 проник до літньої кухні, в якій побачив ОСОБА_5 , яка спала, а біля неї на столі лежала її сумка, звідки ОСОБА_3 викрав кошти, що належали потерпілій, а саме: 400 гривень та 50 євро, що еквівалентно 1300 гривень.
З викраденими грошима ОСОБА_3 направився до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вищезазначеного населеного пункту та кошти своїй матері ОСОБА_6 , тим самим розпорядившись викраденими грошами на власний розсуд і завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним повністю та пояснив, що дійсно деякий час співмешкав із ОСОБА_5 , але в подальшому їх стосунки були припинені та він став проживати у своєї матері. 30 грудня 2015 року він прийшов на до домоволодіння ОСОБА_5 , де з літньої кухні з сумки потерпілої викрав 400 гривень та 50 євро, які віддав своїй матері, але не повідомив про їх викрадення. В цей же день він видав гроші добровільно працівникам міліції, які прибули до нього через підозру у скоєнні вказаної крадіжки.
Свої пояснення обвинувачений підтвердив в ході досудового розслідування під час слідчого експерименту за його участю.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 30 грудня 2015 року виявила пропажу грошей з її сумочки, та запідозрила в цьому свого колишнього співмешканця ОСОБА_3 . Про крадіжку відразу заявила до міліції. Гроші їй були повернуті в той самий день матір`ю ОСОБА_3 .
Крім свідчень обвинуваченого, його вина у скоєнні інкримінованого діяння також підтверджується письмовими доказами, які досліджені судом в ході розгляду справи по суті.
Місце, час та спосіб скоєної обвинуваченим крадіжки підтверджується заявою ОСОБА_5 до міліції, згідно якої остання просила прийняти заходи до осіб, які в період часу з 14-30 до 15 години 30 грудня 2015 року шляхом проникнення до приміщення літньої кухні викрали з її гаманця грошові кошти.
Спосіб скоєння вказаної крадіжки також підтверджується змістом протоколу огляду місця події від 30.12.2015 року.
Згідно заяви ОСОБА_6 від 30.12.2015 року, остання добровільно видала працівникам міліції 400 грн. та 50 євро, які 30.12.2015 року о 15 годині за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , їй передав син ОСОБА_3 .
Відповідно до протоколу огляду предметів та постанови слідчого від 31.12.2015 року, вказані грошові кошти були оглянуті, визнані речовими доказами по справі, та передані потерпілій ОСОБА_5 .
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, враховує його посередню характеристику за місцем проживання, що майно повернуто власнику, враховує його щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, із застосування ст. 75 КК України, та контролем за поведінкою засудженого.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він на протязі одного року іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
Речові докази по справі: 400 грн. та 50 євро, що передані потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та потерпілій.
Суддя ОСОБА_1