Справа № 314/3437/16-к
Провадження № 1-кп/314/144/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000109 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 01 жовтня 2003 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

2) 05 травня 2004 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04 вересня 2008 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

3) 06 травня 2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

4) 18 листопада 2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 27 лютого 2013 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 8 місяців 17 днів;

5) 18 вересня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

6) 03 грудня 2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2015 року ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, знаходячись на території Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), за допомогою мобільного телефону розмістив оголошення на інтернет сайті «OLX» щодо продажу педікюрного крісла, якого в нього не було в наявності, при цьому вказав номер телефону, за яким з ним можна було зв`язатися, а саме НОМЕР_1 . Цього ж дня на вказаний телефонний номер зателефонувала ОСОБА_6 з метою купівлі вказаного товару. В ході телефонної розмови ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, запевнив ОСОБА_6 в наявності у нього педікюрного крісла та в необхідності переведення грошових коштів на суму 980 гривень на банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , за його пересилку. В цей же день умови ОСОБА_3 було виконано ОСОБА_6 . В подальшому вищезазначений товар потерпілій відправлений не був, у зв`язку з його відсутністю у ОСОБА_3 , при цьому грошові кошти також повернуті не були, тим самим останній шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 980 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

03 вересня 2015 року ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, знаходячись на території Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), за допомогою мобільного телефону розмістив оголошення на інтернет сайті «OLX» щодо продажу обладнання для салону перукарні, якого в нього фактично не було в наявності, при цьому вказав номер телефону, за яким з ним можна було зв`язатися, а саме НОМЕР_3 . Цього ж дня на вказаний телефонний номер зателефонувала ОСОБА_8 з метою купівлі вказаного товару. В ході телефонної розмови ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, запевнив ОСОБА_8 в наявності у нього вказаного обладнання та в необхідності переведення грошових коштів на суму 1000 гривень на банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_9 , а фактично нею користується ОСОБА_10 , за його купівлю. В цей же день умови ОСОБА_3 було виконано ОСОБА_8 . В свою чергу, ОСОБА_11 за проханням ОСОБА_3 було переведено кошти з вказаної картки на зазначену суму на мобільний рахунок останнього. В подальшому вищезазначений товар потерпілій відправлений не був, у зв`язку з його відсутністю у ОСОБА_3 , при цьому грошові кошти також повернуті не були, тим самим останній шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 на суму 1000 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

03 вересня 2015 року ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, знаходячись на території Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), за допомогою мобільного телефону розмістив оголошення на інтернет сайті «OLX» щодо продажу обладнання для салону перукарні, а саме візка на 5 шухляд, якого в нього фактично не було в наявності, при цьому вказав номер телефону, за яким з ним можна було зв`язатися, а саме НОМЕР_1 . Цього ж дня на вказаний телефонний номер зателефонувала ОСОБА_12 з метою купівлі вказаного товару. В ході телефонної розмови ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, запевнив ОСОБА_12 в наявності у нього вказаного візка та в необхідності переведення грошових коштів на суму 804 гривні на банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_9 , а фактично нею користується ОСОБА_10 , за його купівлю. В цей же день умови ОСОБА_3 було виконано ОСОБА_12 . В свою чергу, ОСОБА_11 за проханням ОСОБА_3 було переведено кошти з вказаної картки на зазначену суму на мобільний рахунок останнього. В подальшому вищезазначений товар потерпілій відправлений не був, у зв`язку з його відсутністю у ОСОБА_3 , при цьому грошові кошти також повернуті не були, тим самим останній шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 на суму 804 гривні, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

04 жовтня 2015 року ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, знаходячись на території Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), за допомогою мобільного телефону розмістив оголошення на інтернет сайті «OLX» щодо продажу обладнання для салону перукарні, якого в нього фактично не було в наявності, при цьому вказав номер телефону, за яким з ним можна було зв`язатися, а саме НОМЕР_5 . Цього ж дня на вказаний телефонний номер зателефонувала ОСОБА_13 з метою купівлі вказаного товару. В ході телефонної розмови ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, запевнив ОСОБА_13 в наявності у нього вказаного обладнання та в необхідності переведення грошових коштів на суму 3680 гривень на банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_14 , за його купівлю. В цей же день умови ОСОБА_3 було виконано ОСОБА_13 . В свою чергу, ОСОБА_14 за проханням ОСОБА_3 було переведено кошти з вказаної картки на зазначену суму на мобільний рахунок останнього. В подальшому вищезазначений товар потерпілій відправлений не був, у зв`язку з його відсутністю у ОСОБА_3 , при цьому грошові кошти також повернуті не були, тим самим останній шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 на суму 3680 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

07 жовтня 2015 року ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, знаходячись на території Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), за допомогою мобільного телефону розмістив оголошення на інтернет сайті «OLX» щодо продажу обладнання для салону перукарні, а саме косметологічної кушетки, якої в нього фактично не було в наявності, при цьому вказав номер телефону, за яким з ним можна було зв`язатися, а саме НОМЕР_5 . Цього ж дня на вказаний телефонний номер зателефонувала ОСОБА_15 з метою купівлі вказаного товару. В ході телефонної розмови ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, запевнив ОСОБА_15 в наявності у нього вказаної кушетки та в необхідності переведення грошових коштів на суму 2550 гривень на банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_7 , за її купівлю. В цей же день умови ОСОБА_3 було виконано ОСОБА_15 . В свою чергу, ОСОБА_7 за проханням ОСОБА_3 було переведено кошти з вказаної картки на зазначену суму на мобільний рахунок останнього. В подальшому вищезазначений товар потерпілій відправлений не був, у зв`язку з його відсутністю у ОСОБА_3 , при цьому грошові кошти також повернуті не були, тим самим останній шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_15 на суму 2550 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

07 жовтня 2015 року ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, знаходячись на території Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), за допомогою мобільного телефону розмістив оголошення на інтернет сайті «OLX» щодо продажу обладнання для салону перукарні, а саме мийки, якої в нього фактично не було в наявності, при цьому вказав номер телефону, за яким з ним можна було зв`язатися, а саме НОМЕР_5 . Цього ж дня на вказаний телефонний номер зателефонувала ОСОБА_16 з метою купівлі вказаного товару. В ході телефонної розмови ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, запевнив ОСОБА_16 в наявності у нього вказаної мийки та в необхідності переведення грошових коштів на суму 3840 гривень на банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_7 , за її купівлю. В цей же день умови ОСОБА_3 було виконано ОСОБА_16 . В свою чергу, ОСОБА_7 за проханням ОСОБА_3 було переведено кошти з вказаної картки на зазначену суму на мобільний рахунок останнього. В подальшому вищезазначений товар потерпілій відправлений не був, у зв`язку з його відсутністю у ОСОБА_3 , при цьому грошові кошти також повернуті не були, тим самим останній шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 на суму 3840 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився, зазначивши, що повністю визнає свою вину в інкримінованих злочинах при обставинах, викладених в обвинуваченні, не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, та їх правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діянь, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , наявності у цих діяннях складу злочину та їх правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_3 злочини відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, однак має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває малолітня дочка - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем відбування покарання характеризується посередньо, на обліку в КУ «ОКПЛ» та КУ «ЗОНД» не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд враховує, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив вказані злочини після засудження його 03 грудня 2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя і до повного відбуття покарання, відносно нього необхідно застосувати ст. 71 КК України і до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

При призначенні покарання суд також враховує вимоги Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, яким викладено у новій редакції ч. 5 ст. 72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався, однак у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження обвинувачений, який відбував покарання у Оріхівській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 88), тимчасово переведений до Вільнянської установи виконання покарань УДПтС України в Запорізькій області (№ 11), де знаходиться до теперішнього часу. У зв`язку з викладеним, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, цей строк має бути зарахований у строк покаранняіз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заявлені потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 цивільні позови визнані обвинуваченим у повному обсязі, а тому підлягають задоволенню.

Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року, у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 06 грудня 2016 року.

У строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме 22 серпня 2016 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 804,00 грн. (вісімсот чотири гривні 00 копійок).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 2550,00 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 980,00 грн. (дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_18 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 3840,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок гривень 00 копійок).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 3680,00 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 1000,00 грн. (одну тисячу гривень 00 копійок).

Речові докази: мобільні телефони «Samsung» модель «GT-C7582 DUOS», imei1 НОМЕР_8 , imei2 НОМЕР_9 , модель «GT-I8262 GALAXY DUOS», imei1 НОМЕР_10 , imei2 НОМЕР_11 та «Nokia» модель 6700, imei НОМЕР_12 , вилучені у ОСОБА_3 , передані до камери зберігання речових доказів Вільнянського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Два електронні носії CD-R 700 Mb 80 min «Maximus», долучені до матеріалів кримінального провадження, що зберігаються у прокурора, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

06.12.2016

06.12.2016