В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/88/2016 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске Балтського району Одеської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовозобовязаного, співмешкаючого (на утриманні неповнолітня дитина), непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченому ст.345 ч.2 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 12 лютого 2016 року, -

у с т а н о в и в :

12 лютого 2016 року, біля 1 г, працівниками Жмеринського ВП був знятий з потягу № 108 сполученням Одеса-Ужгород обвинувачений ОСОБА_9 , який, перебуваючи у нетверезому стані, порушував громадський порядок у вагоні № 11 цього потягу. Під час слідування до лікувального закладу для освідування обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись на задньому сидінні службового автомобіля, застосував фізичну силу до водія ОСОБА_7 , обхопивши та стискаючи його за шию, поки той не спинив автомобіль. В цей час ОСОБА_6 з метою припинення цих протиправних дій відтягнув обвинуваченого від свого напарника. Обвинувачений ОСОБА_9 схопив ОСОБА_6 за комір форменого одягу та за шию і почав тягнути на себе, відірвавши під час цих дій комірець куртки. Водій ОСОБА_7 за одяг витягнув з салону автомобіля обвинуваченого, і той впав на землю, розмахуючи ногами, не підпускаючи до себе правоохоронців, заподіявши один удар ногою в область правого бедра ОСОБА_7 .. Після спроби застосувати до обвинуваченого кайданки, він почав утікати, але був затриманий працівниками поліції за допомогою спеціальних засобів і доставлений до лікарні.
Згідно з висновком експерта № 40 від 12 лютого 2016 року у ОСОБА_7 виявлений синець по передньо-зовнішній поверхні правого стегна в середній третині і відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта № 41 від 12 лютого 2016 року, у ОСОБА_6 виявлено два синці на шиї зліва та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 досудовим слідством кваліфіковані за ст.345 ч.2 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_10 винним себе визнав повністю і підтвердив, що вчинив злочин при вищевикладених обставинах, погодився давати показання.
Оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, захисник та потерпілі не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд у відповідності із ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження та потерпілі правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і визначає такий обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та встановлює такий порядок їх дослідження : допит обвинуваченого, дослідження характеризуючих його особу матеріалів досудового розслідування та матеріалів щодо речових доказів та по відшкодуванню шкоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе визнав повністю і підтвердив, що вчинив насильство щодо працівників правоохоронного органу при викладених вище обставинах. Розкаявся, просив його суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили, що претензій до обвинуваченого не мають.
Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у с. Плоске, про що свідчить ксерокопія його паспорта.
Згідно з медичними сертифікатами від 28 квітня 2014 року Балтської ЦРЛ, обвинувачений ОСОБА_10 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував.
По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_10 характеризується задовільно, що підтверджується характеристикою № 220 від 16 лютого 2016 року Плосківської сільської ради.
Відповідно до довідки про судимість, обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий.
Згідно з копією свідоцтва про народження, батьком неповнолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_12 .
Форменна куртка потерпілого визнана речовими доказами і передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Жмеринського відділу поліції.
Згідно з розпискою потерпілого ОСОБА_7 , він не має претензій до обвинуваченого, шкода йому повністю відшкодована.
Обставинами, які у відповідності із ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, наявність на утриманні неповнолітньої дитини..
Обставинами, які у відповідності із ст.67 КК України обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного; думки потерпілих, що він раніше не судимий та перебування у нього на утриманні неповнолітньої дитини - і ці обставини у відповідності з ч.1 ст.69 КК України суд вважає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді штрафу, не маючи при цьому на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд вважає, що речовий доказ по справі, враховуючи побажання потерпілого, слід знищити.
Керуючись ст.ст.349, 370, 371, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.2 ст. 345, ст.69 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн..
Речовий доказ по справі - форменну куртку працівника поліції, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Жмеринського ВП, знищити...
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_10 та прокурору ОСОБА_3 ..
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Головуючий ОСОБА_13