Справа 688/1344/16-к
№ 1-кп/688/50/16
Ухвала
11 березня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівка

кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001257 від 10 листопада 2015 року

по обвинуваченню

ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білокриниччя Шепетівського району Хмельницької області, українки, громадянки України, учениці 9 класу Білокриницького НВК Шепетівського району Хмельницької області, проживаючої в АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_9 ,

представника відділу

кримінальної поліції

у справах дітей ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:
09.11.2015 року близько 13 години 00 хв. неповнолітня ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, знаходячись в приміщенні кабінету трудового навчання Білокриницького НВК, який розташований по вул. Шкільній, 4 в с. Білокриниччя Шепетівського району Хмельницької області, шляхом вільного доступу, з робочого столу вчителя трудового навчання ОСОБА_5 таємно, умисно викрала належний останньому мобільний телефон марки «Samsung champ Deluxe duos» моделі GT-C3312, вартість якого згідно висновку експерта № 1058т від 01.12.2015 року становить 348 грн. 95 коп., і у якому знаходився стартовий пакет «КиївСтар» (мобільний номер: НОМЕР_1 ) вартістю 25 грн., на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 3 грн., стартовий пакет «КиївСтар» (мобільний номер: НОМЕР_2 ) вартістю 15 грн., на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 8 грн. та флеш-карта пам`яті об`ємом на 1 Гб вартістю 80 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 479 грн. 95 к.

В судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненому визнала повністю і показала, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїла інкриміноване діяння: 09.11.2015 року близько 13 години 00 хв., знаходячись в приміщенні кабінету трудового навчання Білокриницького НВК, який розташований по вул. Шкільній, 4 в с. Білокриниччя Шепетівського району Хмельницької області, під час перерви між уроками, впевнившись в тому, що у приміщенні нікого не має, викрала з робочого столу вчителя трудового навчання ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон, сховала телефон в свою шкільну сумку. Коли вчитель повернувся до кабінету, виявив зникнення зі столу його мобільного телефону, але вона не зізналась йому у крадіжці, оскільки дуже злякалась. Пізніше вона з мамою пішли до поліції, де працівникам поліції віддали викрадений телефон. Щиро розкаюється у скоєному, просить вибачення у потерпілого, обіцяє вести себе правомірно.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_7 показала, що обвинувачену ОСОБА_8 та меншого сина виховує сама. Побутові умови в них задовільні, навчається вона не дуже добре, навчання дається їй не дуже легко, але вона слухняна, надає допомогу по дому, по господарству, характер у обвинуваченої спокійний, вихованню піддається.

Дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у справі доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 09.11.2015 року близько 13 години після проведеного уроку вийшов з приміщення кабінету трудового навчання, який знаходиться в Білокриницькому НВК, де залишалися учні. Через короткий проміжок часу, повернувшись до кабінету, запитав у дітей про зарядний пристрій до телефону, щоб зарядити свій телефон. ОСОБА_8 відповіла, що в неї є такий зарядний пристрій. Коли він підійшов до столу, щоб взяти телефон для його зарядки, виявив зникнення свого телефону. Запитав у присутніх в приміщенні, в тому числі і у обвинуваченої, хто брав телефон, але ОСОБА_8 відповіла, що не брала телефон. Пізніше виявилося, що саме вона викрала його телефон, який йому повернуто. Претензій до обвинуваченої не має, просить про мінімальну міру покарання до останньої.

Вина ОСОБА_8 у вчиненому підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться у матеріалах даного кримінального провадження:

даними протоколу огляду місця події від 09.11.2015 року з фототаблицями, яким є приміщення кабінету трудового навчання Білокриницького НВК, який розташований по вул. Шкільній,4 в с. Білокриниччя Шепетівського райну Хмельницької області, в якому ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення (а.с.9-12,);

копією гарантійного талону від 16 травня 2013 року на купівлю мобільного телефона марки «Samsung» (а.с. 19);

даними протоколу огляду речових доказів від 03.12.2015 року з фототаблицями, якими є мобільний телефон марки «Samsung champ Deluxe duos» моделі GT-C3312, чорного кольору; стартовий пакет «КиївСтар» прямокутної форми синьо-червоно-білого кольорів та флеш-карту пам`яті на 1 ГБ (а.с. 25-28);

даними розписки потерпілого ОСОБА_5 про повернення останньому мобільного телефону марки «Samsung champ Deluxe duos» моделі GT-C3312, чорного кольору; стартового пакету «КиївСтар» прямокутної форми синьо-червоно-білого кольорів та флеш-карту пам`яті на 1 ГБ (а.с. 30);

даними довідки про вартість станом на 09.11.2015 року стартового пакета «КиївСтар», яка складає 20,00 грн., та флеш-карти пам`яті на 1 ГБ, яка складає 70,00 грн. (а.с. 32);

даними висновку експерта від 01.12.2015 року за № 1058т з фототаблицями, відповідно до яких за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі GT-C3312, станом на 09.11.2015 року могла становити 348 грн. 95 коп. (а.с.42-45).

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта за № 67 від 11.02.2016 року, відповідно до якого за результатами проведеної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи неповнолітня ОСОБА_8 виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами, виявляла таку і на період вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, проте цей розлад не позбавляв і не позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними; в момент вчинення кримінального правопорушення виявляла легку розумову відсталість з поведінковими розладами, проте цей розлад не позбавляв її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними; і на теперішній час вона виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами, проте застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 81-83).

Захисник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення в порядку ст. 105 КК України неповнолітньої обвинуваченої від покарання та просить застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч. 1 ст. 105 КК України.

Вислухавши клопотання захисника, яке підтримала обвинувачена, його законний представник, потерпілого, представників служби в справах дітей виконкому Шепетівської міської ради та відділу кримінальної поліції в справах дітей, вислухав думку прокурора, які не заперечували в задоволенні клопотання про звільнення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 497 КПК України, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
І в такому випадку до вимог ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

А тому, з урахуванням наведених позитивних даних про особу неповнолітньої ОСОБА_8 , яка вчинила злочин середньої тяжкості, враховуючи обставини справи, відсутність тяжких наслідків, відношення обвинуваченої до скоєного, її щире каяття, на підставі ст.ст. 97, 105 КК України суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітньої ОСОБА_8 без застосування кримінального покарання, у зв`язку з чим вважає, що клопотання адвоката підлягає задоволенню, а неповнолітня ОСОБА_8 звільненню від кримінального покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на обвинувачену ОСОБА_8 , суд з урахуванням вищезазначених даних про її особу, яка є ученицею 9 класу Білокриницького НВК, проживає в сім`ї з матір`ю ОСОБА_7 , з акту обстеження житлово-побутових умов неповнолітньої за місцем її проживання убачається, що існують усі необхідні умови для проживання та навчання неповнолітньої, морально-психологічний клімат в сім`ї нормальний, вважає за доцільне застосувати до неповнолітньої ОСОБА_8 примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд батьків, а саме: матері - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка при наявності позитивних даних, здатна впливати на поведінку неповнолітньої дочки, для забезпечення позитивного виховного впливу на неї та постійного контролю за її поведінкою, та підтвердила свою згоду на це в судовому засіданні.
Строк передачі неповнолітньої під нагляд матері, передбачений ст. 105 ч. 2 п. 3 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітньої строком на три роки.
Від сплати судових витрат неповнолітню обвинувачену ОСОБА_8 суд вважає можливим звільнити.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 97, 105 КК України, керуючись ст.ст. 484, 485, 490, 497, 500 КПК України,

суд,

У Х В А Л И В:
Звільнити неповнолітню ОСОБА_11 від кримінального покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітньої ОСОБА_3 під нагляд матері - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до досягнення ОСОБА_8 повноліття.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung champ Deluxe duos» моделі GT-C3312, чорного кольору; стартовий пакет «КиївСтар» прямокутної форми синьо-червоно-білого кольорів та флеш-карту пам`яті на 1 ГБ залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя: