печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.04.2016 року про закриття кримінального провадження №0000032 від 31.05.2013 року,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 15.07.2016 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.04.2016 року про закриття кримінального провадження №0000032 від 31.05.2013 року.
Вважає оскаржувану постанову незаконною та винесеною внаслідок неповно проведеної перевірки доводів, викладених у заяві.
Просить скаргу задовольнити та оскаржувану постанову скасувати.
У судовому засіданні заявник скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, матеріалів кримінального провадження та заперечень на скаргу на адресу суду не направив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Вивчивши скаргу, приєднані до неї документи, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, приходжу до наступного висновку.
Встановлено, що за заявою ОСОБА_3 01.02.2016 року старшим детективом НАБУ ОСОБА_5 було внесено відомості до ЄРДР за №0000032 з приводу неправомірних дій працівників прокуратури м. Києва та співробітників СУ ГУ НП в м. Києві.
В подальшому підслідність у вказаному кримінальному провадженні було змінено у заязку з тим, що відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України вказаний злочин не підслідний детективам НАБУ, а матеріали кримінального провадження передано до слідчого відділу прокуратури м Києва.
За результатами проведеної перевірки, постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.04.2016 року кримінальне провадження №0000032 від 31.05.2013 року закрито.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;
4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;
8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;
9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2,284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий мотивував свої висновки тим, що за результатами проведеного вичерпного та можливого комплексу слідчих дій не здобуто достатніх доказів, які б свідчили про неналежне досудове розслідування у кримінальному провадженні №10007384. Кримінальне провадження № 0000032 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні працівників прокуратури м. Києва та СУ ГУ НП в м. Києві складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.
Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, по якому слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, оскільки не були належним чином перевірені всі доводи потерпілого ОСОБА_3 та не надана оцінка зазначеним доводам.
Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, у мотивувальній її частині не зазначено обґрунтування відносно неприйняття всіх доводів, викладених у заяві особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та не перевірені належним чином ці доводи під час проведення досудового розслідування.
Окрім того в постанові вказано, що ОСОБА_3 відмовився від дачі показів. Разом з тим в судовому засіданні ОСОБА_3 посянив, що для проведення вказаної слідчої дії він навіть не викликався та від дачі показів не відмовлявся.
З огляду на вищезазначене, слідчому необхідно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належного дослідження обставин кримінального провадження та відповідного аналізу і оцінки даних досудової перевірки, на які посилався заявник в своїй заяві, без його належного допиту, що призвело до неповноти досудового розслідування, тому зазначена постанова не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу - задовольнити.
Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.04.2016 року про закриття кримінального провадження №0000032 від 31.05.2013 року - скасувати, а матеріали направити до прокуратури м. Києва для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий судя ОСОБА_1