Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Києві 01 серпня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року щодо нього,
встановила:
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від

24 травня 2016 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про звільнення його умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року, яким його засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня

2016 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, засуджений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду зі скаргою, в якій порушує питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучену копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як убачається зі змісту оскаржуваного засудженим ОСОБА_4 судового рішення, воно стосується питань, пов`язаних із виконанням вироку, і постановлене згідно з розділом VIII КПК України «Виконання судових рішень».

Частиною 5 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Перегляд у касаційному порядку ухвал апеляційного суду, постановлених за результатом перегляду ухвал місцевих судів, що стосуються вирішення питань щодо порядку виконання вироків, чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

За таких обставинсудові рішення, винесені в порядку виконання вироку, не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню та не є предметом касаційного розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року щодо нього відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3