н/п 1-кс/490/19/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/46/15-к
У Х В А Л А
22.01.2015р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження

В С Т А Н О В И В:
03.10.2013р. в ЄРДР за №40000132 зареєстроване кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 366 КК України за заявою ОСОБА_6 за фактом перевищення працівниками Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області службових повноважень.

Постановою від 09.09.2014р. старший слідчий СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю будь-якого складу злочину в діях працівників міліції ММУ УМВС України в Миколаївській області, в зв`язку з тим що свідчення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, інших доказів під час розслідування не здобуто. Джерела отримання таких доказів показів свідків, відеозаписів протиправних дій, документів які б вказували на вчинення кримінального правопорушення слідством повністю вичерпані.

Не погодившись з зазначеною постановою ОСОБА_6 05.01.2015р. звернувся зі скаргою, в якій просив зазначену постанову скасувати, вказавши що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено із зловживанням службовим становищем, недбалістю, службовим підробленням та приховуванням кримінальних злочинів.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та пояснив, що працівники міліції, а саме старший слідчий СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_10 , оперуповноважені СКР Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дільничний інспектор міліції СДІМ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_13 під час проведення 22 вересня 2013 року обшуку житла ОСОБА_6 - квартири АДРЕСА_1 , зловживаючи службовим становищем підкинули пістолет та патрони, пошкодили та викрали майно, вилучили речі та документи, що не мають значення для кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та матеріали досудового розслідування, вважаю за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2013 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 в межах кримінального провадження № 0004260, предметом розслідування якого є обставини заволодіння шахрайським шляхом пістолетом "ПМ № ХКПП8063" та рушницею "Fabarm Lion H-35 Titan". Цією ухвалою було чітко визначено мету проведення обшуку - відшукання та вилучення вказаної зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України вказано, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим або прокурором. При цьому слідчий та прокурор можуть у певних випадках запрошувати спеціалістів. Крім того, ч. 7 ст. 236 КПК України встановлюється, що слідчий при проведенні обшуку має право вилучати лише предмети, які вилучені із законного обігу, або предмети, які мають значення для кримінального провадженню. Таким чином слідчий не вправі вилучати інші предмети, які виходять за межі мети здійснення слідчої дії.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження та відеозапису, яким фіксувався хід обшуку, вбачається, що фактично обшук проводив не слідчий, а інші особи - працівники оперативного підрозділу. До того ж при здійсненні слідчої дії в порушення основних засад Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, ЗУ "Про міліцію", Загальної декларації прав людини, працівники міліції вели себе агресивно та нахабно, псуючи речі та кидаючи їх на підлогу.

Окремі дії останніх явно не відповідали меті обшуку, іноді обшук вівся у портмоне, гаманцях та інших речах, які за своїми розмірами і конструкцією ніяким чином не могли вмістити у собі пістолет чи рушницю. Вказані особи та слідчий без дозволу слідчого судді ознайомлювалися зі змістом документів, вилучали речі, які не мають жодного значення для розслідування кримінального провадження та не мають відношення до мети здійснення обшуку.

Крім вказаного, з відеозапису проведення обшуку вбачається, що він проведений вибірково про що свідчить момент знайдення пістолету. Так пістолет був нібито відшуканий в коридорі, в шафі, в шкіряної куртці у кишені. Вказана куртка була одним з 6 предметів одягу, що знаходилися у шафі та доглядалася останньою. На огляд інших 5 предметів одягу працівником міліції було витрачено по 5-7 секунд, після чого одяг кидався на підлогу. На огляд шкіряної куртки з пістолетом вагою більше ніж 0,5 кг. працівник міліції витратив 15-17 секунд, при цьому саме в той час, коли особа що проводила відео-зйомку відвела вбік відеокамеру.

В квартирі також були відшукані патрони, однак саме той момент коли вони були нібито відшукані в кишенях одягу ОСОБА_6 в об`єктив камери не потрапив.

В провадженні Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0004260 за повідомленням про викрадення пістолета та рушниці. Цей саме пістолет був відшуканий при проведенні обшуку. Однак вказане кримінальне провадження а ні закрите, а ні спрямоване з обвинувальним актом до суду. Оцінка вказаному факту також не надана.

Окремі нарікання щодо проведення процедури обшуку, це той безлад, який залишився в квартирі після його проведення, а головне те що цей безлад працівниками міліції вчинявся умисно, без всякої до того потреби жодна річ після огляду не клалася на місце, всі речі та одяг скидалися на підлогу, що є безсуперечним перевищенням наданих працівникам міліції повноважень.

Всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України наведеним вище обставинам слідчий не надав будь-якої правової оцінки, а навпаки в оскаржуваній постанові констатував факт відсутності достатніх даних, які б вказували на неправомірні дії працівників міліції, та зазначив, що під час проведення обшуку вони діяли в межах наданих їм повноважень.

Таким чином, виходячи з викладеного вище, постанову слідчого про закриття кримінального провадження неможливо визнати законним та неупередженим процесуальним рішенням.

При проведенні досудового слідства необхідно:

· Вирішити питання щодо об`єднання кримінальних проваджень зареєстрованих за повідомленням ОСОБА_14 про викрадення пістолету та кримінального провадження за повідомленням ОСОБА_15 про підкидання в квартиру працівниками міліції того самого пістолету, оскільки вбачається що мова йде про розслідування тісно пов`язаних між собою фактів;
· Отримати тимчасовий доступ до інформації що міститься в операторів мобільного зв`язку з метою з`ясування стосунків, що передували проведенню обшуку, між ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також між ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та працівниками міліції, перевірити чи ні телефонували раніше один одному працівники міліції та поняті, перевірити пояснення ОСОБА_6 , про те що під час обшуку хтось з працівників міліції комусь телефонував неодноразово та повідомляв про те що рушниці не має, встановити цю особу;
· За необхідності виконати інші слідчі дії, у відповідності до отриманих доказів прийняти рішення.
Керуючись ст. 306, 309 КПК України

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_6 задовольнити, постанову про закриття кримінального провадження № 40000132 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1