Справа № 727/8605/15-к
Провадження № 1-кп/727/53/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: вироком Воєнного суду Сімферопольського гарнізону від 18.02.2008 року за ст. 345 ч.2 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.11.2009 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26.01.2010 року за ст.ст. 186 ч.2, 69, 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років 1-го місяця позбавлення волі; постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.10.2011 року на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 місяців на 10 місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави; знятий з обліку Чернівецького міського відділу КВІ 21.12.2012 року по відбуттю покарання, -

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.121 ч.1, ст. 263 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 06.08.2015 року близько 10 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 , яка його попередньо запросила до свого помешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, який раптово виник між ними в ході розпиття спиртних напоїв, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, маючи умисел на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, наніс один удар ножем в область шиї ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї зліва з ушкодженням arteria cervicalis profunda (глибокої шийної артерії), яке згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №104 від 04.09.2015 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та має ознаки небезпеки для життя. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення правопорушення втік.

Крім цього, ОСОБА_6 , у невстановленому слідством місці та невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав револьвер «Страж» російського виробництва 5,6 мм., який саморобним способом переробив та вніс зміни в його конструкцію, а саме: розсвердлив камори барабану та канал ствола, видалив руків`я накладки, та зберігав до 06.08.2015 року за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , не маючи на це передбаченого законом дозволу. У подальшому, 06.08.2015 року на підставі заяви власника квартири АДРЕСА_4 , - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою добровільно надано згоду на проведення огляду кімнати вказаної квартири, в ході якого працівниками міліції з шафи в кімнаті, де проживає ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено револьвер чорного кольору, з надписом «Страж», який він незаконно зберігав по місцю тимчасового проживання, за вказаною адресою, без передбаченого законом дозволу. Згідно з висновком експерта №2023/2024/2025-К від 17.09.2015 року є вогнепальною зброєю 5,6 мм. сигнально-шумовим револьвером «Страж», російського виробництва, виготовлений заводським способом, в який саморобним способом внесено зміни, а саме: розсвердлено камори барабану та канал ствола, видалено накладки руків`я. Револьвер придатний для проведення пострілів 5,6 мм. спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у інкримінованих йому діяннях не визнав та пояснив, що за адресою АДРЕСА_5 він проживав близько одного року з дівчиною. Інколи там ночувала його мати. 06 серпня 2016 року він близько 08:00 год. вийшов прогулятись з собакою. Надворі тоді було двоє сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також вигулювали собак. До нього підійшов знайомий ОСОБА_11 , який попросив дати будівельний інструмент, на що ОСОБА_6 погодився. Вказав, що потерпіла в той час сиділа на камені у дворі та перебувала в нетверезому стані. З потерпілою розмовляла сусідка, яку звати ОСОБА_12 , яка в подальшому попросила його, щоб він провів потерпілу додому, на що він погодився. ОСОБА_6 вказав, що знав потерпілу візуально, оскільки та проживала в сусідньому дворі. Ствердив, що залишив собаку на знайомого ОСОБА_13 та повів потерпілу додому на 5-й поверх багатоквартирного житлового будинку. При цьому, обвинувачений підтримував ОСОБА_14 , оскільки та не могла самостійно йти. У квартирі ОСОБА_14 їх зустріла квартирантка, яка відчинила їм двері та обвинувачений довів потерпілу до дивану, куди її посадив. Квартирантка, яка жила з потерпілою, запропонувала обвинуваченому випити, на що він погодився та присів на диван біля потерпілої справа і вони почали розмовляти. Ствердив, що у потерпілої вони випили приблизно по 50 грам горілки, закушували огірками. Їжа стояла на табуретці. Квартирантка потерпілої в цей час присіла з іншого боку потерпілої на диван, однак періодично виходила та заходила з кімнати на кухню. Потім потерпіла з квартиранткою про щось між собою стали говорили на підвищених тонах. Сам обвинувачений в цей час зібрався та пішов, всього був там біля 20 хвилин. При цьому, ножа на табуретці він не бачив. Коли вийшов з будинку потерпілої, то віддав знайомому ОСОБА_15 інструмент та приліг вдома на ліжку. Згодом приблизно о 12:00 год. до них додому приїхали працівники міліції та затримали його, сказавши, що він вбив людину. При цьому, спочатку до нього зайшли двоє працівників міліції, потім він бачив, що прийшло більше. Також вказав, що в той час, коли він перебував у потерпілої дома, при ньому був його мобільний телефон, який міг випасти з кишені, коли обвинувачений сидів на дивані. А, можливо, що його вже вдома виявили працівники міліції, точно пояснити не може. Просив його виправдати.
З приводу другого епізоду обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що у нього в наявності був сувенірний макет зброї (пістолета). Після обшуку вдома цей макет зник. Сам макет зброї йому подарував один з учасників АТО в травні 2015 року. Прізвище його не пам`ятає. Макет був не бойовий, там був запаяний ствол. Всі, хто приходив в гості до ОСОБА_6 бачили цей макет, оскільки він лежав на книжному шкафу. При цьому, обвинувачений вказав, що той пістолет, який був визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню це не той макет зброї, який у нього був. Однак підтвердив той факт, що на слідстві клопотання про огляд пістолета, який визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, він не заявляв. По даному епізоду також просив його виправдати.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.121 ч.1, ст. 263 ч.1 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доведена повністю, а саме, показами потерпілої, свідків та рядом письмових доказів по справі.
Так, потерпіла ОСОБА_7 повідомила суду, що 06.08.2016. зранку вирішила піти до магазину, придбати продукти харчування. По дорозі до магазину зустріла свою знайому та вирішила придбала 1 пляшку горілки, після чого вони присіли на камені та випили десь по 20-30 грам. горілки. В цей час прибігла собака, потім прийшов хазяїн собаки ОСОБА_16 , якого потерпіла раніше бачила, оскільки він вигулював у дворі собаку, тобто знала його візуально. Вони познайомились та потерпіла запропонувала йому також випити, однак вже у себе вдома, однак попередила, що собаку треба відвести додому, на що він погодився. Потім вони разом піднялись додому до потерпілої. На той момент у неї вдома проживала квартирантка ОСОБА_17 . Квартирантка нарізала ковбаску, закуску та вони стали випивати втрьох. В цей час квартирантка постійно виходила і заходила. Вони випили приблизно 0,5 літра горілки на трьох і через деякий час вона стала казати ОСОБА_18 йти додому, однак той відмовлявся та продовжував сидіти в неї. Тоді вона нецензурно висловилась в бік обвинуваченого, після чого не пам`ятає точно як це вийшло, а тільки побачила, що в неї з шиї тече кров. Вважає, що обвинувачений її чимось порізав, однак чим він її порізав, вона не знає. Коли побачила стільки крові, то дуже перелякалась. Після нанесення обвинуваченим їй удару, вона перебувала в шоковому стані; упала на диван, була паніка, крики, болі вона не відчувала, їй було дуже тепло. ЇЇ квартирантка ОСОБА_19 покликала сусідку, викликала швидку допомогу. При цьому, наявності ножа на табуретці вона не пам`ятає, сам ОСОБА_20 перебував у неї в гостях десь сорок хвилин. Потерпіла припускає, що можливо ОСОБА_20 образився на неї через висловлену нею в його бік нецензурну лексику. Також, ОСОБА_7 повідомила суду, що після вказаних подій в лікарню приходили батьки ОСОБА_6 , які їй дуже допомагали та доглядали, а саме ОСОБА_8 приносила ОСОБА_7 продукти харчування, ліки, залишала їй грошові кошти. На даний момент потерпіла вибачила ОСОБА_6 та просила суд його не позбавляти волі, претензій матеріального характеру до нього немає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що являється матір`ю ОСОБА_6 . Вказала, що на початку серпня 2015 року відбулись ці події і обшук їх помешкання за адресою: АДРЕСА_3 . В той день вона ночувала по зазначеній адресі, де також проживає її син ОСОБА_21 . Її син зранку гуляв з собакою, годину його не було. Коли він повернувся з собакою, то більше вже нікуди не виходив, оскільки вона б побачила. Через деякий час до них додому зайшли двоє людей в цивільному, не представились та сказали, що хочуть бачити її сина. При цьому, її відштовхнули, зайшли в кімнату, розбудили сина та вивели його на вулицю. Після цього прийшли ще 10-12 чоловік працівників міліції, деякі в формі, деякі без форми. Приблизно через годину працівники міліції викликали понятих, які спочатку стояли в коридорі та розмовляли. Що саме вона тоді підписувала, вона не читала, оскільки у неї все плило перед очима, так як їй ці люди сказали, що син вбив жінку. Свідок ствердила, що заяву про дозвіл на огляд їх квартири вона писала під диктовку, однак особисто, це дійсно її почерк. Старший лейтенант дав їй підписати, що вона і зробили. Всі, хто перебував в їх квартирі, щось шукали. Вона ж увесь цей час перебувала на кухні з собакою. При цьому, свідок ствердила, що ніякої крові на одежі сина, коли він прийшов з собакою, вона не бачила. Під час обшуку сина в кімнаті не було, він перебував на вулиці в машині. Вказала на те, що під час обшуку вилучили колекцію ножів її діда з кімнати, у якій проживав її син з дівчиною. З приводу пістолета свідок вказала, що бачила він лежав на шафі в кімнаті сина та вона думала, що це макет, оскільки в нього була якась розібрана ручка. Цей пістолет з`явився у них дома десь рік тому, коли її син повернувся з АТО, де перебував приблизно 2 місяці. Також свідок підтвердила те, що навідувала потерпілу в лікарні, купляла їй ліки, оскільки в міліції їй сказали, що її син ранив потерпілу. При цьому, потерпіла їй казала, що сама винна, що так сталося, що хоче щоб її син залишався на свободі.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні вказала, що вона проживала в серпні 2015 року на квартирі у потерпілої ОСОБА_14 . Того дня вона прокинулась та потерпілої вдома не було. Згодом почула дзвінок у двері, потерпіла сказала, що це вона. Відкривши двері, побачила з ОСОБА_14 якогось чоловіка, в якому зараз впізнає обвинуваченого. Свідок зайшла в свою кімнату, потім вийшла до них. На питання до ОСОБА_14 хто цей чоловік, та відповіла, що він живе у неї у дворі та вигулює собаку. Свідок також підтвердила те, що потерпіла з цим чоловіком були напідпитку. Коновалова дала обвинуваченому 50 грн., щоб він пішов придбати сигарети та горілку, на що останній погодився. Приблизно через пів години прийшов обвинувачений, після чого вона пішла на кухню щоб зробити поїсти, а вони сиділи на ліжку. Закуска стояла на табуретці, вони всі втрьох разом випивали, більше в квартирі нікого не було. Вона також випила з ними біля 50 грам горілки. Свідок сиділа навпроти, постійно виходила та заходила. Потім вже потерпіла їй сказала, що цей чоловік відбував покарання за крадіжку в місцях позбавлення волі. Випивали вони десь біля години. Коли пляшка горілки майже вже закінчувалась, потерпіла почала в грубій формі використовуючи нецензурну лайку наполягати щоб обвинувачений ішов додому, на що той почав їй агресивно відповідати. Тоді вона стала казати обвинуваченому щоб той не звертав увагу на потерпілу оскільки та є літньою жінкою та часто виражається нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_14 ще раз нецензурно висловилась в бік обвинуваченого, що напевно його сильно розізлило. В цей момент вона побачила руку обвинуваченого і удар, а саме, обвинувачений встав і наніс удар, але чим він ударив вона не бачила, після чого обвинувачений відразу вийшов з квартири, а вона відразу підбігла до потерпілої, яка істікала кров`ю, та приклала полотенце до рани, зателефонувала до сусідів та попросила викликати швидку медичну допомогу. Також згодом рану потерпілої притримувала сусідка. Досить швидко приїхала швидка медична допомога і тут свідок побачила мобільний телефон обвинуваченого на табуретці, а до цього вона бачила, як він його туди поклав. Вказала, що після удару потерпіла знепритомніла, поряд ніякого гострого предмету не було. Крові було дуже багато, якщо б нікого поруч не було, то потерпіла б не вижила. Потерпілу виносили на носилках. Потім їй сказав лікар, що приходила якась жінка і оплатила все лікування потерпілої. В подальшому вона дізналась, що це були родичі обвинуваченого, які проплатили лікування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що працює лікарем у обласній лікарні. ОСОБА_7 поступила до них 06.08.2015 року. У неї була колото-різана рана шиї (артерії). Він оглянув її в приймальному покої, фельдшер зажав рану, після чого її відразу відправили в операційну. У потерпілої спостерігалась масивна кровотеча та зупинка дихання, її направили на штучну вентиляцію легенів. Вказав, що у ОСОБА_7 було пошкоджено глибока шийну артерія, яку вони перев`язали та зашили. А також зробили переливання плазми крові, оскільки потерпіла втратила десь 1,5 літра крові. Сама операція тривала до години, потерпіла перебувала у важкому стані, відповідала на питання нечітко. При цьому, свідок вказав, що сама рана була довжиною приблизно 3-4 сантиметри та десь 7 сантиметрів вглибину шиї. Якби вчасно не надали допомогу, вона б померла. На 7-му добу їй зняли шви. Ствердив, що першого дня прийшла дівчина, яка проживала вдома у потерпілої, а другого дня прийшла якась жінка, зі слів потерпілої це була мати хлопця, який наніс їй тілесні ушкодження. При цьому, вказав, що мати ОСОБА_6 заплатила за усі ліки та цікавилась станом ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні вказав, що літом 2015 року він збирався на рибалку та перебував у дворі будинку по АДРЕСА_5 . До нього підійшли працівники міліції та запропонували бути понятим при огляді квартири, яка розташована у 4-му під`їзді на 2-му поверсі, на що він погодився. Крім нього, там був ще один понятий, який, як він зрозумів, був знайомий з господарями. Коли вони прийшли, в коридорі квартири було 2-3 працівників міліції, якась жінка, слідчий та експерт. Слідчий зустрів їх в коридорі. При цьому, свідок пояснив, що є пенсіонером внутрішніх справ. Під час обшуку він як понятий перебував у одній кімнаті (вітальні). Там він бачив якийсь багнет під подушкою чи на стільці, точно не пам`тає; гільзу, яка стояла на видному місці, та пістолет, який виявили в книжковій шафі. Пістолет лежав на книжках. Це все упакували та він, як понятий, розписався на бірочці. Також вказав на те, що на його думку другий понятий був знайомий з господарями квартири, а також ствердив, що останній під час обшуку перебував поряд з ним.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні вказав, що обвинувачений являється його сусідом, якого він знає, ОСОБА_26 часто вигулює у дворі собаку. Пам`ятає як в серпні 2015 року біля під`їзду було багато людей, його попросили бути понятим при обшуку квартири АДРЕСА_4 , де живе ОСОБА_6 . Працівники міліції проводили обшук у кімнаті, яка знаходилась поруч з кухнею. На понятих не звертали уваги. Згодом йому показали пакет, сказали, що це пістолет. Однак як його знайшли він не бачив, вони з другим понятим були в коридорі. Також свідок вказав на те, що протокол обшуку прочитати не зміг, оскільки був без окулярів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 вказав, що 06.08.2015 року вони з ОСОБА_6 спілкувались по телефону, в той час він по вул. Л.Кобилиці робив фасади. ОСОБА_6 знав до цього приблизно пів року. Обвинувачений пообіцяв дати йому будівельний інструмент наступного дня. 07.08.2015 року свідок йшов до ОСОБА_6 на Проспект Незалежності та десь приблизно у 08 годині 10 хвилин прийшов до обвинуваченого, той спілкувався з сусідами, які там вигулювали собак, а потім вони з ОСОБА_20 стали спілкуватись між собою. Згодом до ОСОБА_6 підійшла якась жінка та сказала, що потрібно провести додому сусідку, оскільки та в нетверезому стані. ОСОБА_6 не було приблизно 25 хвилин. Коли ОСОБА_20 повернувся, він йому розповів, що потерпіла запропонувала йому випити горілки, але він йому не сказав чи пив він чи ні. При цьому, він не помітив чи був ОСОБА_20 в нетверезому стані. На погляд свідка, обвинувачений повернувся нормальний, адекватний, після чого вони піднялись до нього додому, де ОСОБА_6 дав йому шпателя. Це було біля 9-ї години. Все це тривало біля години.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні вказав, що у серпні 2015 року він вигулював собак. ОСОБА_6 також вийшов з собакою десь о 8 год. ранку. Коли свідок проходив магазин, то бачив там жінку з сусіднього будинку, яка просила щоб її провели додому, зовнє вона виглядала випившою. Сиділа на бетонній огорожі, однак вони це проігнорували та пішли додому. Приблизно через місяць чи два його запросили до цієї жінки як понятого для відтворення обставин події. Була ця жінка, ще один понятий та слідчий. Протокол прочитали вголос та вони його підписали. Також вказав на те, що потерпіла плуталась в показах, питання слідчого були неоднозначними та свідок робив йому зауваження, після чого питання перефразовувались.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснив, що працює слідчим Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області. Він був у складі оперативно-розшукової групи, виїзджав на виїзд на місце події. Обвинувачений ОСОБА_20 був у нетверезому стані, це було зовнє видно. Мати обвинуваченого дала дозвіл на обшук його кімнати, де він проживав зі слів самої матері. Також на місці був експерт, оперативники, поняті, самого ОСОБА_6 не було. Вказав, що вони без понятих у кімнату не заходили, чекали їх в коридорі. Також, перебуваючи у квартирі, він ще раз спитав у матері ОСОБА_6 чи вона дійсно дала дозвіл на обшук, на що вона відповіла що так. Вони піднялись до квартири і чекали в коридорі понятих. Працівники міліції перебували на сходинковій клітинці. У кімнаті ОСОБА_6 було виявлено багато ножів, револьвер в шафі, нунчаки саморобні. Все це було упаковано та всі розписались. Також ними були виявлені сліди бурого кольору, схожі на кров, на ліжку був ніж. Обоє понятих в цей час були в кімнаті з ними. Огляд проводив свідок особисто, однак не пам`ятає якого калібру був револьвер.

Крім показів потерпілої, свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження.

З протоколу огляду місця події від 06.08.2015, об`єктом якого була квартира потерпілої ОСОБА_7 розташована за адресою АДРЕСА_2 , та фотоілюстраціями до нього, вбачається, що в ході огляду кімнати в якій проживає потерпіла, на дивані виявлено плями бурого кольору, біля якого знаходилась табуретка на якій стояли три стопки з залишком горілки, а також виявлено та вилучено фрагменти тканини з нашаруванням речовини бурого кольору, ножі, сліди рук на п`ятнадцяти відрізках прозорої липкої стрічки. Вказаним протоколом підтверджується, що дійсно 06.08.2016 потерпілій, яка перебувала за місцем свого проживання, було нанесено тілесні ушкодження які призвели до значної втрати крові, що також підтверджується фототаблицею до даного протоколу. (а.п.119-123 Т.1)

При цьому, з заяви ОСОБА_8 від 06.08.2015 року, наданої на ім`я начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області, вбачається, що остання добровільно надала згоду на огляд кімнати квартири АДРЕСА_4 . (а.п.170 Т.1) Зазначене в судовому засіданні підтвердила сама свідок ОСОБА_8 .

А згідно довідки КЖРЕП 14 від 21.09.2015 року ОСОБА_8 є власником зазначеної квартири. (а.п. 169 Т.1)

Згідно протоколу добровільної видачі та огляду від 06.08.2015 року вбачається, що громадянка ОСОБА_22 в присутності понятих добровільно видала мобільний телефон Нокіа Х2 з сім карткою МТС № НОМЕР_1 , пояснивши, що зазначений мобільний телефон був залишений малознайомим ОСОБА_26 06.08.2015 року під час розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_7 , після чого він завдав останній тілесних ушкоджень.(а.п.124-125 Т.1)

Зазначений факт, на думку суду, підтверджує обставини обвинувачення, а також підтверджує перебування ОСОБА_20 у збудженому стані, який міг виникнути у останнього після нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, що, в свою чергу, об`єктивно підтверджується показами свідка ОСОБА_30 .
Довідкою лікаря в приймальному відділенні, медичною карткою стаціонарного хворого ОСОБА_7 №13069 та витягом з медичної картки №13069 - підтверджується факт звернення 06.08.2015 до лікувального закладу та встановлення ОСОБА_7 попереднього діагнозу: колото-різаної рани шиї з ліва, інтенсивної кровотечі. Проведення 06.08.2015 первинної хірургічної обробки різаної рани шиї із зупинкою артеріальної та венозної кровотечі, переливання плазми, тощо. Вказана довідка та медична карта повною мірою підтверджує наявність у потерпілої тілесних ушкоджень зазначених у обвинувальному акті. (а.п. 130-136 Т.1)

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №104 від 04.09.2015. - у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї зліва з ушкодженням arteria cervicalis profunda (глибокої шийної артерії), яке відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та мають ознаки небезпеки для життя . (а.п. 137-141 Т.1)

Згідно наявного в матеріалах кримінального провадження посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_31 , 1941 року народження, є пенсіонерко з травня 1997 року. (а.п. 148 Т.1)

Згідно довідки №1386 від 24.09.2015. ОСОБА_7 знаходилась на лікуванні в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 06.08.2015 по 07.08.2015 та у ЛОР-центрі обласної клінічної лікарні з 07.08.2015. по 13.08.2015. з діагнозом: колото-різана рана шиї з ліва, витрати на лікування якої склали 3065,21 грн., що підтверджує факт перебування потерпілої ОСОБА_7 на лікуванні та витрати щодо перебування ОСОБА_7 в ЛОР-центрі. (а.п. 167 Т.1)

В ході проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 , остання підтвердила наявність раптового виниклого конфлікту між нею та обвинуваченим та показала механізм завдання їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2015 року та фото таблицею до нього. (а.п. 243-245 Т.1)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.08.2015 та фото таблиці до нього, вбачається, що об`єктом останнього є кімната квартири АДРЕСА_4 , в ході якого поряд з іншими речами було виявлено та вилучено в кімнаті ОСОБА_6 револьвер. А саме, у дерев`яній шафі серед книжок наявний револьвер чорного кольору з написом «Страж», рожка револьвера у верхній частині розламана та відсутні накладки рукоятки. (а.п. 171-176 Т.1)

Згідно висновку експерта №2023/2024/2025-К від 17.09.2015. вилучений 06.08.2016 року револьвер є вогнепальною зброєю 5,6 мм. сигнально-шумовим револьвером «Страж», російського виробництва, виготовлений заводським способом, в який саморобним способом внесено зміни, а саме: розсвердлено камори барабану та канал ствола, видалено накладки руків`я. Також вказаним висновком експерта встановлено, що револьвер придатний для проведення пострілів 5,6 мм. спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення. (а.п. 179-187 Т.1)

З довідки №5/5551 від 30.09.2015, наданою управлінням громадської безпеки сектором дозвільної системи Управління МВС в Чернівецькій області, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 не являється власником будь-якої зареєстрованої зброї чи спецзасобів. (а.п. 191 Т.1)

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч.1, ст. 263 ч.1 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за даними статтями КК України кваліфіковані вірно, оскільки останній своїми умисними діями здійснив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяннята здійснив незаконне придбання та зберігання вогнеальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_6 , який не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, то суд вважає таким показам обвинуваченого слід дати критичну оцінку, розцінивши їх як обраний спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні злочини, оскільки надані ОСОБА_20 в судовому засіданні покази повністю спростовуються вищенаведеними показами потерпілої, свідків та письмовими доказами по справі. Стосовно тверджень ОСОБА_20 про існування у нього ніби-то макету зброї, то такі покази були надані обвинуваченим в кінці судового слідства, після допиту всіх свідків, в тому числі після допиту свідка ОСОБА_8 матері обвинуваченого, яка підтвердила, що бачила у сина на шафі пістолет, схожий на іграшковий. Крім цього, з мотивувальної частини висновку судово-психіатричного експерта №424 від 22.09.2015., дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_6 по суті інкримінованого йому діяння дослівно повідомив, що він «… був у гостях, потерпіла вживала алкоголь, у розмові дуже образила маму, я один раз вдарив її ножем у шию». (а.п. 16-17 Т.2)
А також, що стосується показів свідка ОСОБА_25 , то суд вважає, що показам даного свідка слід дати критичну оцінку, оскільки, вони спростовуються показами свідка ОСОБА_24 , який ствердив в судовому засіданні, що другий понятий, тобто ОСОБА_25 , як він зрозумів, був знайомий з господарями. При цьому, вони, як поняті, був постійно присутні поряд з працівниками міліції під час обшуку. Крім цього, як свідок ОСОБА_25 , так і обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтвердили, що вони є сусідами, знають один одного, перебувають в доброзичливих стосунках.
Що стосується поданого обвинуваченим ОСОБА_6 клопотання про визнання, в порядку ст. 89 КПК України, недопустимим доказом постанови про призначення комісійної судово-медичної експертизи та відповідно висновку комісійної експертизи №104 від 04.09.2015., мотивуючи тим, що слідчим ОСОБА_32 не ознайомлено обвинуваченого з постановою про призначення відповідної експертизи, чим, на думку обвинуваченого, було порушено принцип змагальності сторін та його право на захист, то суд вважає зазначене клопотання необґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права (ч. 1 ст. 242 КПК України).

Згідно зі ст. 243 КПК У країни сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та в порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

Таким чином, під час судового розгляду в якості доказу може бути надано одночасно два висновки, які виконані різними експертами з одних і тих питань, як за дорученням сторони обвинувачення, так і сторони захисту.

Відповідно до ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що 20.08.2015 слідчим СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_32 винесено постанову про призначення комісійної судово-медичної експертизи у даному провадженні з метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_7 .

Тобто, слідчим ОСОБА_32 прийнято процесуальне рішення та на виконання вимог ст. 111 КПК України 20.08.2015 за вихідним номером 31/5956 надано ОСОБА_6 та його захисникам повідомлення про призначення вказаної експертизи.

За результатами проведення вказаної експертизи, 04.09.2015. комісією експертів винесено висновок №104 від 04.09.2015.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_6 та його захисники були обізнані про призначення відповідної експертизи.

Однак, а ні ОСОБА_6 , а ні його захисниками в ході досудового розслідування не було заявлено клопотання про призначення експертизи.

Крім цього, 22.10.2015 слідчим ОСОБА_32 на виконання вимог ст.290 КПК України відкрито матеріали вказаного кримінального провадження, де у тому числі перебувала постанова про призначення комісійної експертизи та висновок експерта №104. При цьому, в ході ознайомлення та після його завершення від обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 будь-яких заяв, клопотань та доповнень не надходило. При цьому, будь-якого іншого висновку експерта стороною захисту також надано не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що вищенаведені докази отримані згідно вимог КПК України і є допустимими доказами.

Стосовно твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , про те, що протокол огляду місця події від 06.08.2015. за адресою: АДРЕСА_3 , є недопустимим доказом, оскільки власниця вказаної квартири ОСОБА_8 надала дозвіл на проведення огляду лише через певний час як працівники міліції перебували в помешканні квартири, то, на думку суду, воно не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до вимог ст.ст. 87, 89 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, і обов`язок перевірки допустимості доказів покладається на суд.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 4, 5, 7 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду . При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що 06.08.2015 ОСОБА_8 надала дозвіл на проведення огляду кімнати квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав її син ОСОБА_6 , що знайшло своє відображення у відповідній власноручно написаній заяві ОСОБА_8 .

Також, згідно протоколу огляду місця події, а саме кімнати квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_6 вбачається, що вказана слідча дія проводилась за участю та з дозволу власника приміщення ОСОБА_8 , огляд розпочався о 13 год. 30 хв., а закінчився о 14 год. 10 хв., при цьому від учасників вказаної слідчої дії будь-яких заяв та зауважень не надходило.

При цьому, слід зауважити, що ОСОБА_8 було надано дозвіл на проведення огляду лише однієї кімнати вищевказаної квартири, що також свідчить про повне усвідомлення нею здійснених вчинків.

При цьому, відповідно до показань свідка ОСОБА_29 особисто йому ОСОБА_8 підтвердила добровільність згоди на проведення огляду частини квартири, а саме кімнати, де проживає її син ОСОБА_6 , по АДРЕСА_3 . Ніякого тиску на неї ніхто не чинив. Після чого слідчим ОСОБА_29 та іншими працівниками міліції було запрошено для проведення огляду двох понятих. До початку проведення слідчої дії в кімнаті, де проживав ОСОБА_6 ніхто з працівників міліції не перебував, а лише перебували в коридорі вказаної квартири.

Крім цього, як вбачається з протоколу огляду та показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 особи, у присутності яких здійснювався огляд, будь-яких заяв, зауважень або клопотань, які б в обов`язковому порядку підлягали занесенню до протоколу огляду, не робили.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що огляд місця події проведений відповідно до вимог КПК України, а також вилучення предметів під час проведення вказаної дії здійснено на законних підставах, а отже підстав для визнання вищевказаного доказу недопустимим суд не вбачає.
Стосовно клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання в порядку ст. 89 КПК України недопустимим доказом револьверу, вилученого 06.08.2015 за адресою: АДРЕСА_3 , де він проживав, з посиланням на те, що відповідно до ст. 290 КПК України йому не було надано доступ до вказаного речового доказу, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до вимог ст.ст.87, 89 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, і обов`язок перевірки допустимості доказів покладається на суд.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Так, з метою виконання вимог ст. 290 КПК України 21.10.2015. прокурором слідчому ОСОБА_33 надано доручення в порядку ст. 290 КПК України про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі речові докази. У подальшому, 21.10.2015. з метою виконання вищевказаних вимог слідчим ОСОБА_32 здійснено повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 22.10.2015. вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_4 ознайомився з усіма матеріалами досудового розслідування. При цьому, в ході ознайомлення та після його завершення від обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 будь-яких заяв, клопотань та доповнень не надходило.

При цьому, сам обвинувачений ствердив в судовому засіданні, що ним особисто під час досудового слідства не заявлялось письмового клопотання про огляд даного револьвера.

Крім цього, в ході досудового розслідування та судового розгляду вказаного провадження було встановлено, що 06.08.2015 ОСОБА_8 надала дозвіл на проведення огляду кімнати квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав її син ОСОБА_6 , який виразився в власноручному написанні нею заяви, що остання підтвердила в судовому засіданні. Вказані відомості узгоджуються з протоколом огляду вищевказаної кімнати.

За наведених обставин, суд вважає, що вилучення вищезазначеного револьвера 06.08.2015 р. за адресою: АДРЕСА_3 слід вважати належним та допустимим доказом.

Крім цього, згідно з ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Зважаючи на вказане, твердження обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що свідок ОСОБА_24 не міг бути залученим в якості понятого при проведенні огляду місця події, у зв`язку з тим, що він є колишнім працівником міліції, не ґрунтується на вимогах чинного КПК України, оскільки, в ході допиту останнього було встановлено, що ОСОБА_24 припинив службу в органах внутрішніх справ в 2007 році, яку проходив в м. Києві, працівників міліції, які запропонували йому бути понятим та які проводили огляд місця події він не знає.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставиною, яка пом`якшуює покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України суд визнає відшкодуваня потерпілій витрат на лікування.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою (т.2 а.п.7, 9-10), на утриманні малолітніх дітей немає (т.2 а.п.15), за місцем проживання характеризується посередньо (т.2 а.п.14), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т.2 а.п.12); перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2009 року з діагнозом вживання алкоголю зі шкодою для здоров`я (т.2 а.п.13), згідно довідки військово-лікарської комісії від 20.11.2014 р. ОСОБА_6 страждає на хронічний вірусний гепатит С з незначним порушенням функцій печінки (Т.2 а.п.4). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №424 від 22.09.2015 року ОСОБА_6 ознак психічного захворювання на даний час не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, під експертний ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.2 а.п.16-17).

Таким чином, враховуючи, те що злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 належать до категорії тяжких злочинів, обвинувачений є особою раніше неодноразово судимою, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбування покарання, підстав для застосування до ОСОБА_6 вимог ст.ст.69, 75, 76 КК України немає.

Разом з тим, враховуючи думку потерпілої, яка вибачила обвинуваченого та немає до нього ніяких претензій, а також враховуючи стан здоров`я обвинуваченого (хронічний вірусний гепатит С), суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 можливо призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України, а саме у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.ст. 124, 127, 128 КПК України.

Цивільний позов державного обвинувача старшого прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_34 в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки кошти, витрачені установою охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 127, 128, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121, ч. 1 ст.263 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст.121 КК України у вигляді 5-ти років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 06 серпня 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін перебування останнього під вартою в Чернівецькій УВП №33 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 06 серпня 2015 року по день набрання вироком чинності.
Цивільний позов державного обвинувача старшого прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_34 в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (р/р 0001, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Чернівеціькій області, МФО 856135, одержувач: Чернівецьке ГУК/Чернів. обл/24060300 «Інші надходження» ОКПО 37836095) витрати на лікування потерпілої ОСОБА_7 у розмірі 3065,21 (три тисячі шістдесят п`ять) гривень 21 (двадцять одну) копійку.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 6 недопалків, які упаковані в паперовий конверт; 15 недопалків, які упаковані в паперовий конверт; фрагмент тканини з нашаруванням бурого кольору; фрагмент долоні, на які відібрано запахові сліди, упаковані в пакет НДЕКЦ №1483663; зрізи нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_6 , які упаковані в паперовий конверт; зрізи нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_6 , які упаковані в паперовий конверт; змиви з правої руки ОСОБА_6 , які упаковані в паперовий конверт; змиви з лівої руки ОСОБА_6 , які упаковані в паперовий конверт; які згідно постанови слідчого від 26.09.2015 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (т.1 а.п.128) та згідно квитанції №3187 (т.1 а.п.129) передані в камеру зберігання речових доказів Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: предмет загальною довжиною 965 мм, нунчаки, які виготовлені саморобним способом; штик-ніж загальною довжиною 496 мм; ніж загальною довжиною 285 мм; ніж загальною довжиною 337 мм; ніж загальною довжиною 262 мм; ніж загальною довжиною 255 мм, які згідно постанови слідчого від 06.10.2015 року (т.1 а.п.188) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно приймального акту №232 від 07.10.2015 року (т.1 а.п.190) передані на зберігання на склад озброєння ВРЗ та КБ УМЗ від Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_8 за належністю.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: вогнепальну зброю - револьвер 5,6 мм сигнально-шумовий стартовий револьвер «Страж» російського виробництва, який згідно постанови слідчого від 06.10.2015 року (т.1 а.п.188) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно приймального акту №232 від 07.10.2015 року (т.1 а.п.190) переданий на зберігання на склад озброєння ВРЗ та КБ УМЗ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області конфіскувати в дохід держави.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: бинт з речовиною бурого кольору, який згідно постанови слідчого від 06.10.2015 року (т.1 а.п.188) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню знищити.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: чоловічу футболку темно синього кольору з фірмовим малюнком спереду з надписом «WERTH»; спортивні штани синього кольору з білою смужкою, з надписом CD-ROM; пару кросівок фірми «Адідас», які згідно постанови слідчого від 26.09.2015 року (т.1 а.п.146) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно квитанції №19 (т.1 а.п.147) передані в камеру зберігання речових доказів Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області повернути ОСОБА_6 за належністю.
Речовий докааз по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «Нокія Х-2» з сім-картою МТС № НОМЕР_1 , упакований в паперовий конверт, який згідно постанови слідчого від 26.09.2015 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню (т.1 а.п.128) та згідно квитанції №3187 (т.1 а.п.129) переданий в камеру зберігання речових доказів Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_6 за належністю.
Стягнути з засудженого ОСОБА_6 кошти в сумі 4241,62 (чотири тисячі двісті сорок одну) гривню 62 (шістдесят дві) копійки на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: