Справа № 755/125/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;-

В С Т А Н О В И Л А:
Дніпровський районний суд м. Києва розглядає кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

У зв`язку з закінченням строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд поставив на обговорення питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів.

Захисники та обвинувачені у вирішенні питання про продовження запобіжного заходу поклались на розсуд суду.

Вислухавши думку обвинувачених, потерпілого щодо доцільності подальшого тримання обвинувачених під вартою, суд прийшов до наступного:

відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченим правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 відсутні.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність або відсутність у обвинуваченого родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, відсутність або наявність судимостей.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 48, 54, 331 КПК України, -

у х в а л и в:

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, тобто до 22 серпня 2016 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя