Справа № 473/3265/16-к
Номер провадження1-кп/473/203/2016
ВИРОК
іменем України
"09" листопада 2016 р. . м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001677 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженець с.Шевченко, Вознесенського району, Миколаївської області, не працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з неповною середньою освітою, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 на початку жовтня 2016 року, точної дати та часу слідством не встановлено, у своєму домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, шляхом збирання суцвіття рослин коноплі, які виросли на присадибній ділянці його домоволодіння, незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс. Придбаний наркотичний засіб ОСОБА_4 приніс до нежилого приміщення за вищевказаною адресою та залишив для сушіння. Частину вказаної рослини коноплі ОСОБА_4 періодично вживав шляхом куріння, а частину залишив у нежилому приміщенні свого домоволодіння для подальшого власного вживання, без мети збуту.

11.10.2016 року в період з 08 год. 10 хв. по 09 год. 50 хв. працівниками Вознесенського ВП ГУНП у ході проведення обшуку домоволодіння за вищевказаною адресою виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою в перерахунку на висушену речовину - 44,78 грам, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення були кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

31 жовтня 2016 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст.468, ч.4 ст.469, 472 КПК України. Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК Українита зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень. Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, відповідно до ч.2 статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на визначених в ній умовах. Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам. Обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно, раніше не судимий.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі відмова від права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2016 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому покарання, узгоджене сторонами угоди.

Оскільки відповідно до ст.124 КПК Українивсі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього, суд вважає, що стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають витрати за проведення експертиз за даним кримінальним провадженням.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2016 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вага якого після проведення хімічної експертизи складає 14,855 грам та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вага якого після проведення хімічної експертизи складає 29,121 грами, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати за проведення судово-хімічних експертиз в сумі 880 гривень 40 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду ОСОБА_1