Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/194/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 391 КК України Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження № 0006912 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:

-16.02.2004 року Довгінцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 20.01.2007 року по відбуттю строку покарання;

-19.11.2007 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-31.08.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-05.11.2009 року Довгінцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

-11.07.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим та призначено покарання за ст. 391 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання часткового приєднано не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2013 року і остаточно призначено до відбування покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у злісній непокорі вимогам адміністрації виправної установи, за що за порушення вимог режиму відбування покарання був підданий протягом року стягненню у виді переведення до дисциплінарного ізолятору, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 11.07.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, та відбуваючи покарання в Кіровоградській виправній колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.

З 08.05.2013 року ОСОБА_8 перебував у Кіровоградському СІЗО, де мав одне стягнення за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також, з 03.06.2014 року ОСОБА_8 відбуває покарання в Кіровоградській виправній колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області, розташованої по вул. Яновського 50 в м. Кіровограді, де систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не підкорявся законним вимогам представників адміністрації установи з виконання покарань, на виховні заходи адміністрації Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області не реагував.

За весь час відбування покарання в Кіровоградській виправній колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області, засуджений ОСОБА_8 за різні порушення режиму відбування покарання має 33 (тридцять три) стягнення, з яких 7 (сім) попереджень, 11 (одинадцять) доган та 10 (десять) суворих доган. Крім того, ОСОБА_8 3 (три) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору: 1 раз - за порушення розпорядку дня, строком на 15 (п`ятнадцять) діб, згідно постанови начальника Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області від 02.09.2014 року; 2 раз - за створення конфліктної ситуації, строком на 15 (п`ятнадцять) діб, згідно постанови начальника Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області від 23.02.2015 року, 3 раз - за виявлення саморобних гральних карт, строком на 5 (п`ять) діб, згідно постанови начальника Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області від 30.04.2015 року.

Також 2 (два) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ): 1 раз - за порушення розпорядку дня, строком на 3 (три) місяці, згідно постанови начальника Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області від 03.10.2014 року, 2 раз - за не виконання команди «Підйом» та підбурення інших засуджених до неправомірної поведінки, строком на 3 (три) місяці, згідно постанови начальника Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області від 29.07.2015 року.

Відповідно до ст. 9 Кримінально виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані виконувати законні вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженими своїх обов`язків і законних вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Так, 28.07.2015 року приблизно о 06 годині 10 хвилин черговими Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області, здійснюючи обхід камер дільниці посиленого контролю № 1, в якій утримується засуджений ОСОБА_8 , було виявлено, що останній не виконав загальної команди «Підйом», тобто не піднявся з ліжка, чим порушив порядок дня установи, а саме «Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» від 29.12.2014 року.

Після цього, 28.07.2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин черговим Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 в присутності інших працівників виправної установи неодноразово викликано на адміністративну комісію до кабінету начальника Кіровоградської виправної колонії (№6) ОСОБА_10 для проведення із засудженим ОСОБА_8 профілактичних бесід, на що ОСОБА_8 відкрито в категоричній формі та неодноразово відмовився прибути, хоча за станом здоров`я був здоровий, звільнень не мав, про що свідчить медична довідка від 28.07.2015 року, чим висловив злісну непокору вимогам адміністрації Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області.

Таким чином, засуджений ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, належних висновків для себе не зробив, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, відкрито, умисно, в присутності інших представників адміністрації Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області, з неповажних причин, відмовлявся виконувати законні вимоги адміністрації Кіровоградської виправної колонії (№ 6) УДПтС України в Кіровоградській області, котра є місцем відбування покарання засудженим ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації своїх дій, просив скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в Кіровоградській УВП №14 з 18.09.2015 року по 14.12.2015 року. Посилаючись на те, що під час відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2013 року був етапований 18.09.2015 року до Кіровоградської УВП №14 для проведення слідчих дій та судового розгляду даного кримінального провадження де перебуває на даний час. Проте, суд першої інстанції при призначені покарання у вироку не врахував вказаний строк попереднього ув`язнення в УВП №14 у строк відбуття покарання по вказаному кримінальному провадженню. В судовому засіданні уточнив сувої вимоги просив змінити вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда та зарахувати йому у строк відбуття покарання строк строк попереднього ув`язнення з 18.09.2015 року, оскільки його було етаповано до УВП №14 для проведення слідчих дій та судового розгляду по даному кримінальному провадженню де він і перебуває по теперішній час.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвокатта ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, прокурора про необхідність залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Досудове та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 391 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального провадження, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ст.349 ч.3 КПК України.

При цьому, районний суд дотримав вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.

За таких обставин районний суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст. 391 КК України як злісна непокора вимогам адміністрації виправної установи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем відбування покарання характеризується негативно, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Врахував обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин та призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення в межах санкції інкримінованої статті кримінального закону із застосуванням ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2013 року.

Разом із тим, доводи обвинуваченого щодо неврахування судом першої інстанції при призначені міри покарання строк попереднього ув`язнення в Кіровоградській УВП №14 з 18.09.2015 року по 14.12.2015 року є обґрунтованими оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 на стадії досудового слідства та судового розгляду у суді першої інстанції по даному кримінальному провадженню, згідно ухвали суду першої інстанції від 11.09.2015 року, був єтапований з місць позбавлення волі до установи попереднього ув`язнення де перебував під час проведення слідчих дій та під час розгляу справи у суді першої інстанції, а тому згідно положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч.5 ст.72 КК України і, зокрема, згідно п.2 пп. «ґ»: в строк відбуття покарання слід зарахувати перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегія суддів вважає за правильне зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання по кримінальному провадженню, строк відбуття покарання, який він перебував у місцях попереднього ув`язнення і, зокрема, в Кіровоградській УВП №14 під час проведення слідчих дій та судового розгляду у суді першої інстанції та апеляційної інстанції по даному кримінальному провадженню, з 18.09.2015 по 15.03.2016 року, тобто до набрання вироком законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього увязненння за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 18.09.2015 року року по 15.03.2016 року, включно, перерахувавши його із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4