У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, українця, громадянина, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.359 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.359 КК України, за наступних обставин.

На протязі 2015-2016 років (більш точна дата слідством не встановлена), ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах вступив у злочинну змову з громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлену на здійснення незаконного збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме систем сканування автомобільних сигналізацій, так званих "кодграберів" (далі - "кодграбери"), що представлені у вигляді брелоків від штатних автомобільних сигналізацій, розробивши спільний злочинний план. Так згідно з розробленим планом, ОСОБА_7 , з метою здійснення збуту "кодграберів", розміщував на інтернет-сторінці за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відповідні оголошення, зазначаючи при цьому контактний номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який знаходився у його користуванні. Надалі, після отримання замовлення на придбання "кодграберу" ОСОБА_7 мав відправляти їх з м. Одеси до м. Києва на адресу ОСОБА_5 з метою подальшої їх демонстрації та безпосереднього незаконного збуту. Після продажу вказаних приладів, ОСОБА_5 повинен був перерахувати ОСОБА_7 частину отриманих грошей, залишивши собі решту, за здійснення безпосереднього збуту зазначених спеціальних технічних засобів.

Діючи на виконання попередньої домовленості, ОСОБА_7 при невстановлених слідством обставинах, місці та часі передав ОСОБА_5 , що знаходився в м. Києві, невстановлену кількість "кодграберів" та надав вказівку очікувати його повідомлення про час та місце зустрічі з потенційним покупцем.

16.06.2016 громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на засадах конфіденційності надав добровільну згоду на участь у проведенні оперативної закупки, зателефонував ОСОБА_7 на номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 . Під час розмови, ОСОБА_7 , повідомив, що він займається продажем систем сканування автомобільних сигналізацій, так званих «кодграберів», та може здійснити їх незаконний збут. Крім того, ОСОБА_7 узгодив з ОСОБА_8 вартість незаконного придбання одного "кодграберу", яка склала 21750 (двадцять одну тисячу сімсот п`ятдесят) гривень, домовившись про те, що з метою його придбання ОСОБА_8 має прибути до м. Києва.

В подальшому, 17.06.2016 ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 з номеру мобільного зв`язку НОМЕР_2 та запропонував зустрітися в районі автомобільної стоянки ТЦ «Фуршет» (м. Київ, вул. Інженерна дорога, 1), з метою демонстрації можливостей "кодграберу" та його незаконного збуту.

У ту ж дату, 17.06.2016, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 в районі автомобільної стоянки ТЦ «Фуршет» (м. Київ, вул. Інженерна дорога, 1), де останній продемонстрував працездатність "кодграберу", а саме можливість прихованого перехоплення кодованого сигналу автомобільної сигналізації сторонніх автомобілів, його обробку, запис та блокування сигналу цих автосигналізацій з послідуючою можливістю отримання права керування (постановка, зняття автомобіля з автосигналізації, відкриття, закриття центрального замку автомобіля). Пересвідчившись у справності вказаного "кодграберу" ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 , раніше обумовлену з ОСОБА_7 суму грошових коштів у розмірі 21750 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень, а ОСОБА_5 , в свою чергу, передав ОСОБА_8 "кодграбер", тим самим здійснивши його незаконний збут.

17.06.2016 ОСОБА_8 добровільно видав придбаний "кодграбер" співробітникам Управління СБУ в Одеській області.

Згідно з висновком експерта № 72 від 04.07.2016 року, наданий на дослідження предмет, придбаний 17.06.2016 ОСОБА_8 у ОСОБА_5 , знаходиться в робочому стані, виготовлений промисловим способом та відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, 04.07.2016, перебуваючи в районі автомобільної стоянки ТЦ «Фуршет» (м. Київ, вул. Інженерна дорога, 1) здійснив незаконний збут ОСОБА_8 аналогічних спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме 2 (двох) пристроїв сканування автомобільних сигналізацій, так званих «кодграберів», за 28250 (двадцять вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень. У цю ж дату, ОСОБА_8 добровільно видав придбані "кодграбери" співробітникам Управління СБУ в Одеській області.

Згідно з висновком експерта № 79 від 05.07.2016, надані на дослідження 2 предмети, придбані 04.07.2016 ОСОБА_8 у ОСОБА_5 , знаходяться в робочому стані, виготовлені промисловим способом та відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.359 КК України, за ознаками: незаконне придбання та збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

05.07.2016 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.359 КК України.

05.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.359 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2016 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 110240 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.07.2016 року вказану ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про зміну стосовно підозрюваного запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, мотивуючи клопотання наступним.

Раніше обраний щодо підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим і наразі до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Ухвалу від 06.07.2016 про обрання запобіжного заходу мотивовано тим, що обставини та можливість призначення підозрюваному у разі визнання його винним покарання у вигляді позбавлення волі свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду чи продовжити вчиняти нові злочини.

Однак, підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, визнав вину у скоєнні інкримінованого ним діяння та сприяє розкриттю злочину.

В ухвалі Апеляційного суду Одеської області від 15.07.2016 зазначено: «Як повідомила сторона обвинувачення апеляційному суду, в ході проведеного у підозрюваного обшуку, в його сумці виявлено речовину, схожу на каннабіс, по якій на даний час проводиться експертиза; ОСОБА_7 - співучасник злочинів, до цього часу не затриманий, так як його затримали у м. Хмельницький за вчинення розбою». З цього слідує те, що ОСОБА_7 , все ж таки затриманий правоохоронними органами, про що стороні обвинувачення в даному кримінальному провадженні достовірно відомо і останній ймовірно тримається під вартою. Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_5 саме ОСОБА_7 був організатором та ініціатором незаконного збуту "кодграберів". Саме ОСОБА_7 розміщував на інтернет-сторінці за посиланням: «ukrcommerce.com» відповідні оголошення, зазначаючи при цьому контактний номер мобільного телефону, який знаходився у його користуванні.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що ініціатор вчинення кримінального правопорушення (як це зазначено у повідомленні про підозру ОСОБА_5 ) затриманий правоохоронними органами, немає навіть гіпотетичних підстав вважати, що ОСОБА_5 продовжуватиме злочинну діяльність.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення кому підозрюється, обвинувачується.

- підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні осо кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому су суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені части першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом».

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставині тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці / постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрювані обвинуваченого.

Щодо підозрюваного ОСОБА_5 відсутні зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме постійне місце проживання: квартира АДРЕСА_2 , яка є власністю дружини підозрюваного ОСОБА_9 та її батька ОСОБА_10 в рівних частках.

За місцем свого проживання підозрюваний характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою №279 від 10.08.2016, виданою ЖЕД № 209 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». За час проживання скарг з боку сусідів та двірника надходило, правил проживання та громадського порядку не порушував, в зловживанні спиртних напоїв не помічений, боргу за житлово-комунальні послуги не має.

В ухвалі від 06.07.2016 однією з підстав обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту зазначено те, що підозрюваний не має певного місця проживання у м. Одесі. Проте, жодною норм КПК України не передбачено такої обов`язкової умови для обрання менш суворого запобіжного заходу як наявність постійного місця проживання у місці проведення досудового розслідування. Також в ухвалі зазначено про те, що підозрюваний на погляд слідчого та прокурора підтримує стійкі зв`язки з особами кримінального середовища, що є оціночним судженням, яке не підтверджено жодними належними та допустимими доказами (враховуючи презумпцію невинуватості).

Підозрюваний не має жодної можливості впливати на свідків у даному кримінальному провадженні оскільки про факт існування жодного з них йому навіть не відомо і він не має жодного наміру що подібних протиправних дій.

Підозрюваний і його дружина ОСОБА_11 мають малолітню дитину доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає разом з ними. Підозрюваний ОСОБА_5 має поганий стан здоров`я, обумовлений хворобою обох очей, дані органи підозрюваного потребують оперативного втручання, що підтверджується висновком Київського центру терапії і мікрохірургії ока від 04.08.2014 та виписок амбулаторної картки від 04.08.2013.

Також, ОСОБА_5 є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням (копія додається).

В ухвалі від 06.07.2016 вказано про те, що на час її постановлення органом досудового розслідування проводяться невідкладні першочергові слідчі та процесуальні дії.

Проте, на даний час такі дії вже проведені.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваної обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язок передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. З ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжно заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`які запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, яке застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи обставини справи, міцні соціальні зв`язки підозрюваного та стан його здоров`я, достатнім запобіжним заходом щодо нього є особисте зобов`язання.
В судовому засіданні захисник та ОСОБА_5 підтримали клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи мету і підстави обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного обґрунтованими.

Дослідивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити з наступних підстав.

При застосуванні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 судом було враховано, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років, що згідно ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення навмисних злочинів, не працює, тому наявні підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, він може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду чи продовжити вчиняти нові злочини.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.07.2016 року залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На цей час встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати.

Надані стороною захисту матеріали, які характеризують особу підозрюваного та стан його здоров`я, на даній стадії досудового розслідуванням, з урахуванням всіх обставин та тяжкості вчиненого злочину, особи підозрюваного, не можуть бути враховані в якості достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну підозрюваному запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 201, 202, 309, 395 слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотанні адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання стосовно ОСОБА_5 - відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

19.08.2016