Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/149/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великоплоске Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 19.09.1989 р. Фрунзенським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі;

2) 15.10.1993 р. Суворівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 140, ст.ст. 17, 42, ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 01.07.1996 р. Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 07.07.2000 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140, ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до десяти років позбавлення волі, звільнився 03.04.2009 у зв`язку з відбуттям покарання,

визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п. п. 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.187 КК України, та призначено йому покарання:

За ч. 3 ст. 187 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

За ч. 4 ст. 187 КК України 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

За п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, керуючись ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточним покаранням визначено довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання ОСОБА_9 обчислюється з дня його затримання - з 06 липня 2014 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Вільнянській УВП УДПтС України в Запорізькій області (№11), обраний щодо ОСОБА_9 залишений без змін, на строк до набрання вироком чинності.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 60595 грн., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь держави витрати на проведення експертиз на загальну суму 51776, 62 грн.

Вироком вирішена доля речових доказів.

Також цим вироком засуджений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.187, ч. 4 ст.187, п. п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, у відношенні якого, зазначений вирок не оскаржується.

Згідно вироку, у середині лютого 2014 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 запропонував раніше йому знайомому ОСОБА_10 скоїти розбійний напад з метою збагачення.

ОСОБА_10 вирішив прийняти участь у скоєнні ОСОБА_9 злочину в якості пособника та надав йому інформацію про місце мешкання в м. Бердянську забезпечених мешканців похилого віку - ОСОБА_12 , 1919 року народження, та ОСОБА_13 , 1927 року народження, а також про склад їх родини, образ життя та рівень матеріального забезпечення.

Наступного дня ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому роль пособника, показав ОСОБА_9 будинок АДРЕСА_4 , де мешкали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Після цього, у період з 17 лютого 2014 року по 20 лютого 2014 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , квартира № 20, ОСОБА_9 , з метою реалізації зазначеного злочинного наміру та з метою полегшити скоєння запланованого спільно з ОСОБА_10 злочину, запропонував раніше знайомому ОСОБА_14 вчинити розбій на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою заволодіння належним їм майном, на що ОСОБА_14 . І погодився.

21 лютого 2014 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , використовуючи надану ОСОБА_10 інформацію, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, прибули до місця мешкання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , де, приблизно о 05 годині 05 хвилин, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_14 , незаконно проникли через паркан на територію зазначеного домоволодіння та стали чекати, коли мешканці будинку відкриють вхідні двері.

Цього ж дня, приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 відкрив вхідні двері свого будинку за зазначеною адресою, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном, напали на ОСОБА_12 та руками заштовхали потерпілого у будинок, чим незаконно проникли у його домоволодіння за вказаною вище адресою.

Знаходячись в будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , діючи умисно, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, нанесли ОСОБА_12 не менше чотирьох ударів руками в область тулуба та не менше чотирьох ударів руками в область голови, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 згідно висновку судової медичної експертизи № 107 від 03 квітня 2014 року: закриту внутрішньочерепну травму, яка виразилась у саднах в лобній області зліва, на спинці носа, на правій щоці, синцях на правій вушній раковині, у ділянці правого ока, рани в області повік правого ока, в області рота справа, крововиливів на слизовій оболонці губ, крововиливів під м`які оболонки головного мозку, в області зовнішньої поверхні правої півкулі мозку, мозочка, ствола мозку; закриту тупу травму тулуба, яка виразилась у прямому переломі грудини в області третього міжреберного простору, крововиливі у жирову клітковину переднього середостіння, множинних переломах ребер справа і зліва (прямих: 3-5 по середній ключичній лінії зліва, 3-7 по передній пахвовій лінії справа, непрямих: 6-8 по передній пахвовій лінії зліва, 4-9 по середній ключичній лінії справа) з ушкодженням плеври, легенів; розривах печінки; крововиливах у м`які тканини тулуба у ділянках переломів ребер, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Одразу після цього, ОСОБА_9 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_14 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, знайденим у будинку потерпілих платком зв`язали руки ОСОБА_12 , обмотали його шию знайденою у будинку кофтою, та поклали його на підлогу, спричинивши потерпілому згідно зазначеного висновку судової медичної експертизи крововиливи у м`які тканини язика, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також садна на передній поверхні правого колінного суглоба, тильній поверхні правої кисті, синців на тильній поверхні кистей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Під час скоєння розбійного нападу, виходячи за рамки попередньої домовленості з ОСОБА_10 , з метою подолання опору ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою разом з ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, розуміючи характер, силу і локалізацію ударів, діючи умисно, нанесли ОСОБА_12 удари руками в область життєво важливих органів - голови та тулуба, чим спричинили йому сполучену тупу травму голови, тулуба з переломами кісток скелета та ушкодженнями внутрішніх органів при явищах шоку, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та від якої настала смерть потерпілого на місці скоєння кримінального правопорушення.

Тим самим ОСОБА_9 та ОСОБА_14 скоїли розбій, під час якого умисно вбили ОСОБА_12 .

Від шуму, спричиненого діями ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , прокинулась ОСОБА_13 , яка перебувала у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_4 .

У зв`язку з чим, перебуваючи за вказаною адресою, приблизно о 06 годині, ОСОБА_14 , діючи умисно, продовжуючи виконання спільного з ОСОБА_9 злочинного наміру, напав на неї та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, наніс потерпілій численні удари руками в область голови, тулубу та верхніх кінцівок, спричинивши ОСОБА_13 згідно висновку судової медичної експертизи № 307 від 08 травня 2014 року: обширні крововиливи в області обох передпліч, кистей рук, крововиливи в області грудної клітини справа, в області правого ліктьового суглобу, набряк, осаднення в області плечових суглобів, в області ліктів, крововиливи на передпліччях, в проекції криши лівої підвздошної кістки, садно в області тазу справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; забої м`яких тканин, гематому правої очної щілини, крововиливи та підшкірні гематоми в лобній області справа, набряк м`яких тканин і крововилив в області спинки носа, скулової області справа, забійну рану в правій скроневій області, припухлість в правій тім`яній області, в задніх відділах тім`яної частини голови, що супроводжувалося забиттям головного мозку, внутрішньо мозковою гематомою обох лобних часток головного мозку (крововиливи у речовину мозку), двостороннім субарахноїдальним крововиливом (крововилив під паутинний простір), двосторонньою пластинчатою субдуральною гематомою (гематома над твердою оболонкою головного мозку), які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, після чого наказали їй лягти на підлогу.

Відразу після цього, ОСОБА_9 з ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою між собою, подавивши волю потерпілих до опору, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, обшукали кімнати будинку та заволоділи належними ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грошовими коштами в сумі 21 000 гривень, які знаходились в зальній кімнаті; орденом "Красной звезды № 383614", вартістю 300 гривень; орденом "Богдана Хмельницького", орденом "Отечественной Войны І степени", пам`ятним знаком "50 років визволення України", ювілейною медаллю "XXX лет Советской армии и флота", які матеріальної цінності для потерпілих не представляють та які знаходились в одній із спальних кімнат, чим завдали потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 21 300 гривень.

Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 покинули місце скоєння злочину, розпорядившись на власний розсуд викраденим майном, при цьому того ж дня, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив його про те, що ним було скоєно розбій відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та передав ОСОБА_10 , згідно умов їх злочинної домовленості, частину грошових коштів в сумі 4000 гривень.

Крім того, у травні 2014 року, ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_10 та запропонував йому скоїти злочин з метою збагачення відносно забезпечених мешканців села Успенівка Бердянського району Запорізької області похилого віку - ОСОБА_15 , 1937 року народження, та ОСОБА_16 , 1937 року народження, про яких йому стало відомо від мешканця зазначеного села.

На пропозицію ОСОБА_9 . ОСОБА_10 погодився, тим самим вони вступили у злочинну змову з метою вчинення нападу, поєднаного із заподіянням тілесних ушкоджень з метою заволодіння чужим майном.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, 22 травня 2014 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , маючи при собі дерев`яні палиці та невстановлений предмет колючо-ріжучої дії, які заздалегідь приготували для нанесення потерпілим тілесних ушкоджень, прибули до місця мешкання ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а саме до домоволодіння АДРЕСА_5 та стали чекати, коли мешканці будинку вийдуть на двір домоволодіння.

Перебуваючи у вказаному місці, приблизно о 21 годині 35 хвилин, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, дочекавшись моменту, коли ОСОБА_16 та ОСОБА_15 стали заходити до будинку, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , незаконно проникли через паркан на територію зазначеного вище домоволодіння, та напали на ОСОБА_15 , застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_15 декілька ударів палицею по потиличній частині голови, від чого ОСОБА_15 упав на підлогу.

Одразу після цього, ОСОБА_9 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_17 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, занесли ОСОБА_15 до приміщення будинку АДРЕСА_5 , чим незаконно проникли у його домоволодіння за вказаною вище адресою та поклали його на підлогу.

Під час скоєння розбійного нападу у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою подолання опору ОСОБА_15 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, достовірно розуміючи характер, силу і локалізацію ударів, діючи умисно, спільно нанесли ОСОБА_15 не менше одинадцяти ударів дерев`яними палицями в життєво важливі органи - в область голови, один удар невстановленим предметом колючо-ріжучої дії в область грудної клітини, один удар рукою в область нижньої щелепи та не менше 25 ударів руками, дерев`яними палицями та невстановленим предметом колючо-ріжучої дії в область голови, тулуба та кінцівок, чим спричинили потерпілому згідно висновку судової медичної експертизи № 225 від 25.08.14 р.: рану на лівому передпліччі на фоні крововиливу, два крововиливи на лівому плечі, садно на передній поверхні правої голені, крововилив на лівому плечовому суглобі, крововилив на тильній поверхні лівої кисті, крововилив на тильній поверхні правої кисті, два крововиливи на зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, три крововиливи на передній поверхні правого плечового суглоба, крововилив на реберній дузі справа, три крововиливи на тильній поверхні лівої кисті, рану на внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, крововилив в області лівого ока, садно та крововилив в області підборіддя зліва, крововилив на лівій щоці, рвану рану в області правої вушної раковини, садно в області лівої скулової кістки, які як кожне окремо так і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; осколковий перелом нижньої щелепи зліва в області 4, 5 зубів на нижній щелепі зліва з розривом ясна, який кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, який не є небезпечними для життя, однак який спричинив тривалий розлад здоров`я; рану на грудній клітині справа в області 5 міжребер`я по передній пахвовій лінії, проникаючу в праву плевральну порожнину, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; відкриту черепно-мозкову травму, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та яка знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, яка настала в подальшому на місці скоєння злочину від відкритого перелому кісток черепу.

Тим самим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скоїли розбій, під час якого умисно вбили ОСОБА_15 .

Почувши шум від дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , до них вийшла ОСОБА_16 , у зв`язку з чим, перебуваючи за вказаною адресою, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_10 , діючи умисно, продовжуючи виконання спільного з ОСОБА_9 злочинного наміру, напав на неї та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, наніс потерпілій ОСОБА_16 численні удари дерев`яною палицею в життєво важливий орган - голову, а також в область тулуба та верхніх кінцівок, що потягло за собою короткочасну втрату нею свідомості, спричинивши ОСОБА_16 , згідно висновку судової медичної експертизи № 728 від 17 вересня 2014 року, тілесні ушкодження у вигляді: рубця на голові, який утворився від загоєння рани, множинних саден, забиття м`яких тканин, підшкірних гематом голови, параорбітальної гематоми справа, крововиливу під кон`юктивальну оболонку правого ока, струсу головного мозку, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; рубця на лівій верхній кінцівці, який утворився від загоєння рани, множинних саден, забиття м`яких тканин, підшкірних гематом тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, посттравматичних фликтенів в області правого лучезап`ястного суглоба, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В процесі нанесення ударів потерпілим, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою остаточно подавити волю потерпілих до опору, зв`язали ноги ОСОБА_15 попередньо заготовленою ліпкою стрічкою та знайденою в будинку мотузкою, а також його руки та шию ліпкою стрічкою, крім того, ззаду зв`язали руки ОСОБА_16 фрагментом телефонного дроту, який пришукали в будинку, та її ноги попередньо заготовленою липкою стрічкою.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, обшукали кімнати будинку та заволоділи належними ОСОБА_15 та ОСОБА_16 майном: грошовими коштами в сумі 56 600 гривень, які знаходились в шифоньєрі та у швейній машинці спальної кімнати будинку; мобільним телефоном "Nокіа" з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "МТС Україна", на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5 гривень, які для потерпілих матеріальної цінності не представляють, який знаходився в серванті коридору будинку; 8 пляшками з алкогольними напоями, які знаходились на полу в коридорі будинку, ножем та ланцюжком з хрестиком, які знаходились в серванті спальної кімнати будинку, які для потерпілих матеріальної цінності не представляють; ювілейною медаллю "Бердянськ 150 років (1827-1977)", вартістю 15 гривень; медаллю лауреата "ВДНГ СРСР" II ступеню, вартістю 80 гривень; нагрудним знаком "За розвиток Бердянського району", вартістю 15 гривень; нагрудним знаком до державної нагороди - почесного звання України "Заслужений працівник сільського господарства України", вартістю 300 гривень; значком "За активную работу", вартістю 15 гривень; значком про закінчення ВУЗу (сільськогосподарського), вартістю 15 гривень; годинником "Omax Quartz Crystal 50 meters waterproof", вартістю 21 гривня 50 копійок; годинником "Poljot 17 jewels", вартістю 60 гривень; годинником "Слава", вартістю 35 гривень; годинником "Orient" та годинником без маркувальних позначень, які для потерпілих матеріальної цінності не представляють, які знаходились в серванті приміщення коридору будинку, чим спричинили потерпілим майнову шкоду на загальну суму 57 161 гривню 50 копійок, після чого покинули місце вчинення злочину.

Крім того, 27 червня 2014 року, приблизно о 23 годині 25 хвилин, ОСОБА_9 проходив біля будинку АДРЕСА_6 , де в нього виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном.

З метою реалізації свого злочинного умислу, цього ж дня, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 підійшов до території домоволодіння АДРЕСА_6 , де відкрив рукою засов на дверцятах огорожі та зайшов у двір, після чого, застосовуючи фізичну силу, шляхом пошкодження замку, рукою відкрив вхідні двері та незаконно проник в будинок, де, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, напав на особу похилого віку - ОСОБА_18 , 1930 року народження, та застосовуючи насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, наніс їй два удари рукою в область живота та голови, що потягло за собою короткочасну втрату свідомості, після чого для уникнення опору потерпілої, фрагментом дроту та футболкою, які пришукав у вказаному домоволодінні, зв`язав їй ноги та руки, спричинивши згідно висновку судової медичної експертизи № 726 від 17 вересня 2014 року тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на обличчі, на лівій верхній кінцівці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Після цього, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, скориставшись тим, що ОСОБА_18 була позбавлена можливості чинити опір, заволодів: грошовими коштами в сумі 2300 гривень, які знаходились у шафі спальної кімнати будинку; мобільним телефоном "Nокіа" з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", вартістю 38 гривень, який знаходився біля ліжка в спальній кімнаті будинку; орденом "Красной звезды № 2854775", вартістю 400 гривень, ювілейним орденом "Отечественной войны" І ступеню № 465012, вартістю 200 гривень, ювілейною медаллю "30 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941-1945 г.г.", вартістю 30 гривень, ювілейною медаллю "40 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941-1945 г.г.", вартістю 25 гривень, ювілейною медаллю "50 лет Вооруженных сил СССР", вартістю 25 гривень, ювілейною медаллю "60 лет Вооруженных сил СССР", вартістю 30 гривень, медаллю "Ветеран труда", вартістю 25 гривень, нагрудним знаком "25 лет Победы в Великой Отечественной войне", вартістю 20 гривень, двома значками "Ударник коммунистического труда", вартістю по 15 гривень кожний, орденською планкою, вартістю 10 гривень, які знаходились в одній з кімнат вказаного будинку, а всього на суму 3133 гривні, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

Після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на свій розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вважає, що зазначений вирок не є законним та обґрунтованим, в розумінні ст. 370 КПК України, просить його скасувати в частині визнаний ОСОБА_9 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п. п. 6, 12 ч.2 сі.115 КК України відносно ОСОБА_12 та ч.4 ст.187 КК України відносно ОСОБА_13 , ухваливши в цій частині виправдувальний вирок, адже висновки суду 1-ої інстанції про доведеність провини ОСОБА_9 у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень побудовані виключно на показаннях засуджених наданих слідчому або прокурору та які суд 1-ої інстанції безпосередньо не сприймав у судових засіданнях, а також на недопустимих доказах в контексті ст. 87 КПК України, при цьому судом 1-ої інстанції під час ухвалення вироку проігноровано вимоги ст. 62 Конституції України, якою регламентовано, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Також судом невірно кваліфіковано дії ОСОБА_9 по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_15 і в цієї частині вирок потребує зміни кваліфікацій дій засудженого з ч.4 ст.187, п.п.6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України на ч.3 ст.187 КК України.

Вказує, що 23.03.2015 року (а.с.212 т.1) та 21.04.2014 року (а.с.224 т.1) під час судових засідань ОСОБА_9 стверджував, що під час досудового розслідування справи працівники міліції застосовували до нього фізичний примус, били, одягали на голову мішок, вивозили з приміщення Бердянського MB ГУМВС України в Запорізькій області, примушували дати потрібні їм показання, зізнатися у злочині якого ОСОБА_9 не скоював. Пояснив, що під тиском працівників міліції зізнався у злочині якого не скоював, зазначивши, що обставини скоєння нападу 21.02.2014 року на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 йому відомі зі слів ОСОБА_14 , який разом з ОСОБА_10 і скоїли цей злочин, а його взагалі на момент скоєння цього злочину не було у м. Бердянську і по цьому епізоду в нього нічого не вилучалось працівниками міліції. ОСОБА_10 в свою чергу повністю підтвердив показання ОСОБА_9 та пояснив суду, як він разом з ОСОБА_14 21.02.2014 року у АДРЕСА_4 скоїли злочин відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначивши, що ОСОБА_9 на момент скоєння ними злочину у місті не було та він нічого не знав (а.с.213-214 т.1).

Згідно з висновком експерта № 501 від 07.07.2014 року (а.с.130-131 т.3) на момент огляду у ОСОБА_19 , який був затриманий 06.06.2014 року мали місце численні тілесні ушкодження, крововиливи на обличчі, тулубі та кінцівках, а саме крововилив овальної форми розміром 6,0x4.0 см. в області лівого ока, крововилив невизначеної форми розміром 20,0x14,0 см в області лівої лопатки, садна овальної форми розміром 3,0x2,0 см. в лобній області, крововилив невизначеної форми розміром 15,0x10,0 см. на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, саме садна, крововилив овальної форми розміром 6,0x4,0 см. на передній поверхні лівого колінного суглобу. При цьому, з локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 вбачається, що під час однократного падіння з висоти власного росту неможливо отримати одночасно ушкодження обличчя, лоба та лівої лопатки, а тому його пояснення надані судово-медичному експерту з цього приводу не відповідають дійсності, а висновок експерта в цій частині викликає обґрунтований сумнів у його правдивості.

Враховуючи, що момент затримання ОСОБА_9 співпадає з періодом отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, а також періодом проведення допитів ОСОБА_9 органами досудового розслідування, складанням ним заяви про вчинення злочину, виникає певний сумнів у добровільності наданих ОСОБА_9 пояснень та зроблених органам досудового розслідування заяв.

В даному випадку до доказів, які суд 1-ої інстанції був зобов`язаний визнати недопустимими докази, через отримання їх органами досудового розслідування внаслідок катування, жорстокого, нелюдського поводження працівників міліції по відношенню до ОСОБА_9 відносяться: заява ОСОБА_9 (ас.65-68 т.3), відеозапис допиту ОСОБА_9 від 08.07.2014 року (а.с.69 т.3), відеозаписи додаткового допиту ОСОБА_9 від 09.07.2014 року (а.с.71-72 т.3), відеозаписи допиту ОСОБА_9 і 10.07.2014 року (а.с.70. 73 т.3). А до показань засуджених, які суд 1-ої інстанції безпосередньо не сприймав у судових засіданнях та був не вправі ними обґрунтовувати вирок відносяться: заява ОСОБА_9 (а.с.65-68 т.3), відеозапис допиту ОСОБА_9 від 08.07.2014 року (а.с.69 т.3), відеозаписи додаткового допиту ОСОБА_9 від 09.07.2014 року (а.с.71-72 т.3), відеозаписи допиту ОСОБА_9 від 10.07.2014 року (а.с.70. 73 т.3), відеозапис допиту ОСОБА_10 від 07.07.2014 (а.с. 101а т.3), протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 від 09.07.2014 року (а.с.74-79 т.3), відеозаписи проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 від 09.07.2014 року (а.с.80, 100-101 т.3), протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 від 10.07.2014 року (а.с.81-99 т.3), відеозаписи проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 від 10.07.2014 року (а.с.102-103 т.3).

Як на доказ вини ОСОБА_9 за фактом скоєння нападу 21.02.2014 року на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд безпідставно посилається на протокол огляду речей від 23.02.14 p. згідно якого, серед документів, вилучених в будинку за місцем мешкання ОСОБА_12 є наявною архівна довідка Міністерства оборони РФ, згідно якої ОСОБА_12 15.10.43 р. нагороджено орденом «Червоної зірки» за № 383614 (а.с.89-91 т.2), адже саму довідку суд не досліджував і її не має в матеріалах кримінального провадження. До того ж, ОСОБА_9 пояснював суду у судовому засіданні 21.04.2015 року, що він про орден красної зірки нічого слідчому не говорив (а.с. 225 т.1), при цьому

суд не вправі був обґрунтовувати висновок стосовно того, що ОСОБА_9 неподалік міської лікарні були викинуті ордена та медалі, належні ОСОБА_12 , власноруч зробленою ОСОБА_9 заявою органам досудового розслідування.

Будь-яких інших беззаперечних доказів причетності ОСОБА_9 до скоєння нападу 21.02.2014 року на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стороною обвинувачення суду надано не було. При цьому сама потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що на неї та її чоловіка напали двоє чоловіків, які незадовго до нападу допомагали їй та чоловіку з прибиранням снігу, одного з них звали ОСОБА_20 іншого ОСОБА_21 , що підтверджується стенограмою до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_13 від 06.03.2014 року (а.с.35-39 т.4).

Щодо епізоду розбійного нападу на ОСОБА_15 та ОСОБА_16 захисник вважає, що стороною обвинувачення повністю доведено провину ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченою ч.3 ст. 187 КК України відносно потерпілої ОСОБА_16 , а відносно потерпілого ОСОБА_15 дії ОСОБА_9 невірно кваліфіковані за ч.4 ст.187, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України і потребують зміни кваліфікацій дій засудженого на ч.3 ст.187 КК України.

У зв`язку з викладеним, захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 жовтня 2015 року в частині визнання ОСОБА_9 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України відносно ОСОБА_12 та ч.4 ст.187 КК України відносно ОСОБА_13 , ухваливши в цій частині виправдувальний вирок, в іншій частині вироку змінити кваліфікацію дій ОСОБА_9 по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_15 за ч.4 ст.187, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України на ч.3 ст.187 КК України і призначити йому основне покарання за сукупністю злочинів в межах санкції ч.3 ст.187 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 жовтня 2015 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про причетність ОСОБА_9 до епізоду від 21.02.2014р. нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 , кваліфікований за ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Допитаний в судовому засіданні 23.03.2015р. ОСОБА_9 пояснив, що в даному епізоді він участі не приймав, був обізнаний про цей напад зі слів ОСОБА_22 , який разом з ОСОБА_10 скоїли напад. Також ОСОБА_9 пояснив, що під час досудового розслідування себе оговорив, на допитах лише відповідав на навідні питання слідчого, оскільки не міг суперечити слідчому через погане самопочуття внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень. Деталі вказаного епізоду йому стали відомі під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Допитаний в судовому засіданні 23.02.2015р. ОСОБА_10 пояснив, що 21.02.2014р. разом із ОСОБА_23 скоїв напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 , а ОСОБА_9 в цьому нападі участі не приймав.

В основу доведеності причетності ОСОБА_9 до зазначеного епізоду суд першої інстанції зокрема поклав відеозаписи допитів підозрюваного ОСОБА_9 слідчим під час досудового розслідування, а також показання ОСОБА_9 , викладені в заяві про зізнання у вчиненні злочинів.

Така позиція суду суперечить приписам ч. 1, 2 ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження доказів судом. Показання учасників процесу суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Отже відеозаписи показань підозрюваного ОСОБА_9 , а також його показання, викладені в письмовій заяві, надані під час досудового розслідування, в силу вимог ст. 23 КПК України є недопустимими доказами та не можуть враховуватись судом під час винесення вироку.

Вказівка у зазначених вище показаннях ОСОБА_9 на загальне місце знаходження нагород, викрадених по АДРЕСА_4 , свідчить лише про його обізнаність про деякі факти скоєння цього нападу від ОСОБА_22 , та не доводить участі ОСОБА_9 у скоєнні даного епізоду.

Інших доказів причетності ОСОБА_9 до епізоду від 21.02.2014р. нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 стороною обвинувачення не надано та у вироку суду першої інстанції не наведено.

В судовому засіданні 08.10.2015 були досліджені показання ОСОБА_13 (померлої на час розгляду провадження судом), які вона надала слідчому під час досудового розслідування. ОСОБА_13 пояснила, що на неї та ОСОБА_12 напали чоловіки, які раніше розчищали сніг у них на дворі.

Під час досудового слідства були встановлені особи, які розчищали сніг у дворі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 . ОСОБА_9 до кола цих осіб не входить.

Суд першої інстанції помилково кваліфікував дії ОСОБА_9 за епізодом від 22.05.2014р. нападу на ОСОБА_16 та ОСОБА_15 по АДРЕСА_5 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, допитаний в судовому засіданні 23.03.2015р. ОСОБА_9 пояснив, що він разом з ОСОБА_10 вирішили скоїти напад на подружжя ОСОБА_24 з метою заволодіння майном. При цьому будь-яких домовленостей щодо вбивства або спричинення тяжких тілесних ушкоджень в них не було. З показів ОСОБА_9 вбачається, що він та ОСОБА_10 застосовували фізичну силу лише для подолання опору ОСОБА_24 . Оскільки останні суттєвого опору не чинили, ОСОБА_9 наніс лише один удар ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 взагалі не бив та фізичної сили до неї не застосовував. При цьому після нанесення ОСОБА_9 . ОСОБА_15 удару останній пересувався по дому та весь час перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в будинку розмовляв з ними та своєю дружиною.

Аналогічні покази надав допитаний судом ОСОБА_10 .

В судовому засіданні 08.10.2015 були досліджені показання ОСОБА_16 (померлої на час розгляду провадження судом), які вона надала слідчому під час досудового розслідування. ОСОБА_16 пояснила, що під час нападу її саму та ОСОБА_15 бив тільки високий чоловік ростом близько 180 см. (тобто ОСОБА_10 ). При цьому низький чоловік ( ОСОБА_9 ) шукав гроші та майно в будинку. При цьому вже після нанесення ударів ОСОБА_15 останній розмовляв з нею та казав їх «отдай им все».

Вказане свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_9 та тяжкими тілесними ушкодженнями і смертю ОСОБА_15 , а також відсутність умислу ОСОБА_9 на вбивство ОСОБА_25 або заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисників, які підтримали свої апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема і в останньому слові, який підтримав апеляційні скарги захисників, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Так, визнаючи ОСОБА_9 винним у скоєнні ним злочинів передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.187 КК України за обставин, зазначених в мотивувальній частині даної ухвали судової колегії, суд першої інстанції ґрунтував свій висновок на підставі належних і допустимих доказів, досліджених в установленому законом порядку.

Будучи допитаним під час судового розгляду ОСОБА_9 визнав себе винним у вчинені злочинів, передбачених ч.3,4 ст.187 КК України, в повному обсязі заперечував свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених п.п.6,12,13 ч.2 ст.115 КК України, та показав, що 21.02.2014 року він відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розбійного нападу та вбивства ОСОБА_12 не скоював, що на досудовому слідстві він себе обмовив у вчинені зазначеного злочину під тиском з боку працівників міліції, що про обставини вказаного розбійного нападу він знав зі слів ОСОБА_10 та ОСОБА_22 , які і вчинили цей злочин.

ОСОБА_9 визнав, що 22.05.2014 року він за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив розбійний напад з проникненням до будинку ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в с. Успенівка Бердянського району Запорізької області, під час якого заволоділи зазначеним у вироку майном та грішми потерпілих на загальну суму 57161 грн.

ОСОБА_9 пояснив, що знайомий мешканець с. Успенівка на ім`я ОСОБА_26 приблизно за три місяці до скоєння злочину йому розповів, та показав, де в с. Успенівка мешкає заможній фермер, після чого вони з ОСОБА_27 вирішили його пограбувати.

22.05.2014р. попрохали знайомого на ім`я ОСОБА_28 підвезти їх до с. Успенівка, не пояснюючи про свої наміри.

В вечірній час ОСОБА_28 на автомобілі «Жигулі» привіз його та ОСОБА_10 на околицю с. Успенівка, після чого вони попрохали його почекати, а самі пішли до будинку ОСОБА_15 , ще вдома вони вдягли темного кольору спортивні костюми з капюшонами, та взяли рукавички, по дорозі в лісосмузі вони виламали палки для нанесення ударів потерпілому, після чого за огорожею домоволодіння потерпілих дочекались коли почало смеркатись, а ОСОБА_15 та ОСОБА_16 стали заходити до будинку.

Коли ОСОБА_16 вже зайшла до будинку, а ОСОБА_15 знаходився на порозі, ОСОБА_9 палкою вдарив потерпілого по потилиці, від чого той упав, на шум з дому вийшла ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_29 наніс їй декілька ударів і потерпіла забігла в будинок.

ОСОБА_9 пояснив, що він зв`язав руки та ноги ОСОБА_15 скотчем, після чого разом з ОСОБА_27 занесли потерпілого в будинок, де ОСОБА_29 залишився біля потерпілого, розпитував де сховані гроші, а ОСОБА_30 пішов в інші кімнати будинку шукати гроші та інші цінності, там побачив ОСОБА_16 , та теж її зв`язав.

ОСОБА_9 при цьому стверджував, що у нього не було умислу на умисне вбивство ОСОБА_15 , що це ОСОБА_10 «перегнув палку», коли наносив тілесні ушкодження ОСОБА_15 , розпитуючи де гроші, що коли вони з ОСОБА_10 залишали будинок, де мешкали ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , потерпілі були живими.

Після розбійного нападу вони вийшли на околицю с. Успенівка, де їх чекав Роман, який привіз їх на свою дачу в м. Бердянську, там вони заночували, а вранці спалили речі, в які були вдягнуті під час розбійного нападу, а потім пішли додому.

ОСОБА_9 повністю визнав себе винним у вчинені 27.06.2014 р. при зазначених у вироку обставинах розбійного нападу з проникненням у будинок АДРЕСА_6 , де мешкала ОСОБА_18 , визнав застосування до потерпілої, яка перебувала у похилому віці, насильства, яке є небезпечним для її життя та здоров`я, та заволодіння під час розбійного нападу грішми та майном потерпілої на загальну суму 3 133 грн.

ОСОБА_9 пояснив, що в той вечір він проходив мимо зазначеного будинку та вирішив скоїти напад на мешканців з метою заволодіння цінностями.

Вирвав замок на вхідних дверях, проник до будинку, підсвічуючи собі ліхтарем, в одній з кімнат на ліжку побачив жінку похилого віку, яка стала кричати.

ОСОБА_9 визнав що декілька разів вдарив потерпілу по обличчю та тулубу, вимагав гроші, потерпіла відповіла, що гроші лежать у шафі. Обшукавши будинок, ОСОБА_30 знайшов гроші в сумі 2300 грн., забрав також мобільний телефон та нагороди, що теж знайшов у шафі. Потім зв`язав руки та ноги потерпілій, та пішов з дому, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, колегія суддів вважає, що його вина підтверджена доказами, які є в матеріалах провадження, і його діям місцевий суд дав належну і відповідну юридичну оцінку.

ОСОБА_10 в судовому засіданні першої інстанції пояснив, що 21.02.2014 року приблизно о 6 годині ранку він за пропозицією ОСОБА_22 разом з ОСОБА_23 пішов до будинку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , щоб допомогти ОСОБА_14 вчинити на потерпілих розбійний напад.

За їх попередньою домовленістю він повинен був стояти біля дверей у будинок та відволікати увагу потерпілого, щоб ОСОБА_31 зміг проникнути у житло. В той час коли ОСОБА_31 вчинив розбійний напад на ОСОБА_12 , він стояв біля дверей у будинок, потім зайшов до будинку, де ОСОБА_31 щось робив з потерпілими (чи бив, чи зв`язував), але ОСОБА_31 сказав йому вийти на вулицю і дивитися, щоб ніхто не прийшов, що він і зробив.

Як пояснив ОСОБА_29 , через деякий час ОСОБА_31 вийшов з будинку з пакунком, а коли вони повернулись до місця їх мешкання, передав йому гроші.

ОСОБА_10 стверджував, що на досудовому слідстві він обмовив під впливом працівників міліції ОСОБА_9 , показавши, що саме ОСОБА_9 вчинив розбійний напад на будинок ОСОБА_12 .

Крім того, ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_32 один із знайомих розповів та показав де в с. Успенівка Бердянського району мешкають заможні люди, після чого вони вирішили їх пограбувати.

Вдома приготували шапочки, рукавички, скотч, ОСОБА_30 домовився з його знайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_28 , щоб він їх повіз в с. Успенівка.

22.05.14 р. в вечірній час ОСОБА_28 привіз їх на околицю с. Успенівка, вони через кладовище прийшли до домоволодіння потерпілих, по дорозі в лісосмузі виламали палки, через паркан залізли на подвір`я де чекали поки смеркне, а господарі почнуть заходити з літньої кухні до будинку.

Жінка першою зайшла до будинку, а коли до порогу підійшов господар, то вони з ОСОБА_33 підбігли до нього, ОСОБА_30 один чи два рази вдарив потерпілого палкою по потилиці, від чого потерпілий упав.

Жінка повернулась на шум, тому він, ОСОБА_29 , декілька разів ударив її палкою, від чого вона впала.

Вони затягнули потерпілих до будинку, ОСОБА_30 зв`язав потерпілих, нанесли їм по декілька ударів, коли ходили по будинку, то наступали на потерпілих, які лежали на підлозі, після чого ОСОБА_30 пішов шукати цінності в кімнатах, а він залишився біля потерпілого, вимагав сказати де гроші.

Жінка першою сказала що частина грошей знаходиться в шафі, потім потерпілий сказав, що ще гроші сховані в швейній машинці.

ОСОБА_29 розповів, що вони з ОСОБА_33 перевернули все у будинку, шукали цінності, знайшли гроші, декілька пляшок алкогольних напоїв, нагороди, декілька мобільних телефонів, та годинників, все забрали з собою в пакунок.

ОСОБА_10 при цьому стверджував, що у них не було умислу на умисне вбивство ОСОБА_15 , що вони не могли вбити потерпілого, коли наносили тілесні ушкодження ОСОБА_15 під час розбійного нападу, що коли вони з ОСОБА_9 залишали будинок, де мешкали ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , потерпілі були живими.

Після розбійного нападу вони вийшли на околицю с. Успенівка, де їх чекав Роман, який привіз їх до м. Бердянська, де вони заночували у ОСОБА_28 на дачі, а вранці спалили свої речі, та пішли додому.

Так, по епізоду розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , та умисного убивства ОСОБА_12 винуватість ОСОБА_9 підтверджена наступними доказами:

Протоколом огляду місця події від 22.02.14 р. з фото таблицею до нього, відповідно якого в будинку АДРЕСА_1 було виявлено труп ОСОБА_12 зі зв`язаними руками та ногами, на трупі ОСОБА_12 виявлені множинні тілесні ушкодження в області голови та тулуба, у всіх кімнатах були розкидані речі. Під час огляду були виявлені та вилучені особисті документи, в тому числі посвідчення на нагороди, архівні довідки (а.с.29-56 т.2).

Протоколом огляду речей від 23.02.14 p., які були вилучені під час огляду 22.02.14 р. місця події в будинку АДРЕСА_1 , де було виявлено труп ОСОБА_12 .

Згідно протоколу огляду, серед документів, вилучених в будинку за місцем мешкання ОСОБА_12 , є наявною архівна довідка Міністерства оборони РФ, згідно якої ОСОБА_12 15.10.43 р. нагороджено орденом «Червоної зірки» за № 383614 (а.с.89-91 т.2).

Відповідно до протоколу огляду трупа ОСОБА_12 (а.с. 79-87 т.2), та висновку судового експерта № 107 від 03 квітня 2014 року ОСОБА_12 спричинено: закриту внутрішньочерепну травму, яка виразилась у саднах в лобній області зліва, на спинці носа, на правій щоці, синцях на правій вушній раковині, у ділянці правого ока, рани в області повік правого ока, в області рота справа, крововиливів на слизовій оболонці губ, крововиливів під м`які оболонки головного мозку, в області зовнішньої поверхні правої півкулі мозку, мозочка, ствола мозку; закриту тупу травму тулуба, яка виразилась у прямому переломі грудини в області третього міжреберного простору, крововиливі у жирову клітковину переднього середостіння, множинних переломах ребер справа і зліва (прямих: 3-5 по середній ключичній лінії зліва, 3-7 по передній пахвовій лінії справа, непрямих: 6-8 по передній пахвовій лінії зліва, 4-9 по середній ключичній лінії справа) з ушкодженням плеври, легенів; розривах печінки; крововиливах у м`які тканини тулуба у ділянках переломів ребер, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння; крововиливи у м`які тканини язика, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також садна на передній поверхні правого колінного суглоба, тильній поверхні правої кисті, синців на тильній поверхні кистей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; сполучену тупу травму голови, тулуба з переломами кісток скелета та ушкодженнями внутрішніх органів при явищах шоку, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та від якої настала смерть потерпілого на місці скоєння кримінального правопорушення (а.с.106-113 т.2).

Висновком судової медичної експертизи № 307 від 08 травня 2014 року, відповідно якому ОСОБА_13 спричинені обширні крововиливи в області обох передпліч, кистей рук, крововиливи в області грудної клітини справа, в області правого ліктьового суглобу, набряк, осаднення в області плечових суглобів, в області ліктів, крововиливи на передпліччях, в проекції криши лівої підвздошної кістки, садно в області тазу справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; забої м`яких тканин, гематому правої очної щілини, крововиливи та підшкірні гематоми в лобній області справа, набряк м`яких тканин і крововилив в області спинки носа, скулової області справа, забійну рану в правій скроневій області, припухлість в правій тім`яній області, в задніх відділах тім`яної частини голови, що супроводжувалося забиттям головного мозку, внутрішньо мозковою гематомою обох лобних часток головного мозку (крововиливи у речовину мозку), двостороннім субарахноїдальним крововиливом (крововилив під паутинний простір), двосторонньою пластинчатою субдуральною гематомою (гематома над твердою оболонкою головного мозку), які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (а.с.103-105 т.2).

Відеозаписом та протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2014p., та 10.07.2014р. за участі підозрюваного ОСОБА_10 , який добровільно в присутності захисника дав пояснення про обставини вчинення нападу на осіб похилого віку, які мешкали по АДРЕСА_7 .

При цьому ОСОБА_10 пояснив, що він був знайомий з ОСОБА_9 , який мав фінансові труднощі, та розпитував про людей, які мають грошові кошти. При спілкуванні він розповів, що колись мешкав у квартирі АДРЕСА_8 , а по сусідству мешкали літні люди, з яких чоловік був раніше військовим, тому повинен мати гроші та нагороди. В один з днів у вечері вони з ОСОБА_33 пішли на АДРЕСА_7 , де він показав будинок, ОСОБА_34 тов ОСОБА_35 перелазив через паркан у двір, та повернувся хвилин через 15-20, після чого ОСОБА_34 тов ОСОБА_35 вирішив вчинити напад на вказаний будинок з метою заволодіння майном потерпілих. ОСОБА_29 пояснив, що ОСОБА_30 запропонував йому прийняти участь у нападі хоча б для того, щоб поспостерігати за обстановкою, але він відмовився. Наступного дня ОСОБА_30 пішов з дому приблизно о 5 годині ранку, повернувся приблизно о 9 годині 30 хвилин, при ньому були гроші у сумі біля 10 000 грн., з яких він приблизно половину передав йому, ОСОБА_36 , після чого зібрався та поїхав до м. Маріуполь (а.с.74-80, 89 т.3).

Дослідженими в якості речових доказів відеозаписами допитів підозрюваного ОСОБА_9 , який добровільно у присутності захисника неодноразово давав покази щодо вчинення ним разом з ОСОБА_23 розбійного нападу на осіб похилого віку, які мешкали по АДРЕСА_7 , про яких йому стало відомо від ОСОБА_10 , який розповів про матеріальний стан, спосіб життя потерпілих, показав місце розташування їх будинку.

09.07.2014р. та 10.07.2014р. під час допитів за участі захисника, ОСОБА_30 поясняв, що 21.02.2014р. приблизно о 5 годині ранку він разом з ОСОБА_23 , дочекавшись у дворі будинку АДРЕСА_9 поки мешканці кв. АДРЕСА_10 відчинять вхідні двері зсередини будинку, напали на потерпілого ОСОБА_12 , заштовхали його у середину будинку, спільно нанесли йому удари по голові та тулубу, після чого ОСОБА_31 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_37 , зв`язали потерпілих, обшукали квартиру, заволоділи нагородами, грішми, після чого покинули місце скоєння злочину (а.с.70-73 т.3)

Висновком судового експерта № 810 від 23.10.2014 p., згідно якого не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , встановлених при проведені судової медичної експертизи, при обставинах та умовах, вказаних ОСОБА_9 в ході його допиту в якості підозрюваного 09.07.2014 р. (а.с.114-115 т.2)

Власноруч написаною ОСОБА_9 заявою, в якій він зізнався у вчинені розбійного нападу на мешканців будинку АДРЕСА_9 , зазначив обставини вчинення ним злочину. При цьому ОСОБА_9 зазначив у заяві, що в будинку АДРЕСА_9 він знайшов приблизно п`ять нагород (медалі та ордени), які забрав з собою, а потім по дорозі додому викинув неподалік міської лікарні (а.с. 65-68 т.3)

Протоколом огляду місця події - ділянки місцевості біля КУ «Бердянська міська лікарня», яка розташована в м. Бердянську Запорізької області, вул. Комунарів, 23. На зазначеній ділянці місцевості наявна стежка, яка поєднує нагорну частину міста, в якій знаходиться вул. Тельмана, та центральну частину міста. Під час огляду місцевості вздовж стежки знайдено та вилучено орден «Червоної зірки» за № 383614, який належав ОСОБА_12 (а.с. 116-129 т.2).

Протоколом проведення негласної слідчої дії аудіо контролю розмови ОСОБА_9 , в ході якої він повідомив, що за адресою ОСОБА_12 раніше мешкав " ОСОБА_38 ", який зібрав на них інформацію. Далі ОСОБА_30 пояснив, що разом з ОСОБА_39 він о 4 годині ранку прийшли за адресою мешкання ОСОБА_40 , дочекалися коли потерпілий відкрив двері. ОСОБА_41 зайшов до будинку першим та поклав ОСОБА_42 на підлогу, потім разом з ОСОБА_39 зв`язали потерпілого, в іншій кімнаті знаходилась ОСОБА_43 . Також ОСОБА_9 пояснив, що вони разом з ОСОБА_39 спричиняли ОСОБА_40 тілесні ушкодження, після чого заволоділи грішми та нагородами (а.с.104-104 т.3).

Актами судових психіатричних експертиз № 448 від 28.07.2014p., та № 453 від 30.07.2014р. під час яких ОСОБА_10 визнав, що він «навів» Лютого на своїх сусідів. Участі там не приймав. За наводку отримав 4,5 тис. грн. (а.с.167 т.3), ОСОБА_9 пояснив, що після Нового року він зв`язався з ОСОБА_44 , який дав йому «наводку» на сусідів. Зі знайомим ОСОБА_45 , який помер пів місяця тому, вони прийшли по зазначеній адресі, пограбували цих людей, взяли гроші та медалі. Він їх не бив, їх бив ОСОБА_46 » (а.с.199 т.3).

Дослідженим судом письмовим доказом - складеним в порядку, передбаченим КПК України, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 , яка пояснила, що на неї, та її чоловіка ОСОБА_12 напали двоє чоловіків, які наносили їм удари по різним частинам тіла, та викрали з будинку кошти і інші цінності. Одного з чоловіків звали ОСОБА_47 (а.с.35-40 т.4).

Згідно лікарському свідоцтву про смерть за № НОМЕР_1 ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.100 т.2).

Висновком експерта № 96 від 16.10.14 р. про те, що орієнтовна вартість одного ордену, вилученого 10.07.14 р. під час огляду ділянки місцевості в м. Бердянську, становить 300 грн. (а.с.32-43 т.2).

Матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_48 стосовно якого кримінальне провадження за ч. 4 ст. 187, п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України по факту розбійного нападу на будинок ОСОБА_12 та убивства ОСОБА_12 закрито в зв`язку з його смертю, що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 113- 128 т.3).

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , та умисного убивства ОСОБА_15 винуватість ОСОБА_9 підтверджена наступними доказами:

Протоколом огляду місця події від 24 травня 2014 року з фото таблицею до нього, проведеного за адресою: АДРЕСА_5 , під час якого було виявлено труп ОСОБА_15 з тілесними ушкодженнями в області голови та тулуба, зі зв`язаними руками та ногами, в кімнатах будинку розкидані речі (а.с. 130-16 т.2).

Протоколом огляду трупа ОСОБА_15 , та висновком судового експерта № 225 від 25.08.14 р. ОСОБА_15 спричинено: рану на лівому передпліччі на фоні крововиливу, два крововиливи на лівому плечі, садно на передній поверхні правої голені, крововилив на лівому плечовому суглобі, крововилив на тильній поверхні лівої кисті, крововилив на тильній поверхні правої кисті, два крововиливи на зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, три крововиливи на передній поверхні правого плечового суглоба, крововилив на реберній дузі справа, три крововиливи на тильній поверхні лівої кисті, рану на внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, крововилив в області лівого ока, садно та крововилив в області підборіддя зліва, крововилив на лівій щоці, рвану рану в області правої вушної раковини, садно в області лівої скулової кістки, які як кожне окремо так і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; осколковий перелом нижньої щелепи зліва в області 4, 5 зубів на нижній щелепі зліва з розривом ясна, який кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, який не є небезпечним для життя, однак який спричинив тривалий розлад здоров`я; рану на грудній клітині справа в області 5 міжребер`я по передній пахвовій лінії, проникаючу в праву плевральну порожнину, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; відкриту черепно-мозкову травму, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та яка знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, яка настала в подальшому на місці скоєння злочину від відкритого перелому кісток черепу (а.с.190-207, 217-225 т.2).

Висновком судового експерта № 728 від 17.09.14 р., відповідно якому ОСОБА_16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: рубця на голові, який утворився від загоєння рани, множинних саден, забиття м`яких тканин, підшкірних гематом голови, параорбітальної гематоми справа, крововиливу під кон`юктивальну оболонку правого ока, струсу головного мозку, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; рубця на лівій верхній кінцівці, який утворився від загоєння рани, множинних саден, забиття м`яких тканин, підшкірних гематом тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, посттравматичних фликтенів в області правого лучезап`ястного суглоба, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.212-216 т.2).

Відеозаписами та протоколами проведення слідчого експерименту від 09.07.14 р, та 10.07.14 р. за участі підозрюваного ОСОБА_10 , який добровільно в присутності захисника дав пояснення на місці вчинення злочину про обставини вчинення нападу на осіб похилого віку, які мешкали по АДРЕСА_5 .

При цьому ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_32 один із знайомих розповів та показав де в с. Успенівка Бердянського району мешкають заможні люди, після чого вони вирішили їх пограбувати. Вдома приготували шапочки, рукавички, скотч, ОСОБА_30 домовився з його знайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_28 , щоб він їх повіз в с. Успенівка.

22.05.14 р. в вечірній час ОСОБА_28 привіз їх на околицю с. Успенівка, вони через кладовище прийшли до домоволодіння потерпілих, по дорозі в лісосмузі виламали палки, через паркан залізли на подвір`я, де чекали поки смеркне, а господарі почнуть заходити з літньої кухні до будинку. Жінка першою зайшла до будинку, а коли до порогу підійшов господар, то вони з ОСОБА_33 підбігли до нього, ОСОБА_30 декілька разів вдарив потерпілого палкою по потилиці, від чого потерпілий упав. Жінка повернулась на шум, тому він, ОСОБА_29 , декілька разів ударив її палкою, від чого вона впала. Вони затягнули потерпілих до будинку, ОСОБА_30 зв`язав потерпілих, нанесли їм по декілька ударів, коли ходили по будинку, то наступали на потерпілих, які лежали на підлозі, після чого ОСОБА_30 пішов шукати цінності в кімнатах, а він залишився біля потерпілого, вимагав сказати де гроші. Жінка першою сказала, що частина грошей знаходяться в шафі, потім потерпілий сказав, що ще гроші сховані в швейній машинці. ОСОБА_29 розповів, що вони з ОСОБА_33 перевернули все у будинку, шукали цінності, знайшли гроші, декілька пляшок алкогольних напоїв, нагороди, декілька мобільних телефонів, та годинників, все забрали з собою в пакунок, після чого повернулись до ОСОБА_28 , який відвіз їх до м. Бердянська, де вони розпорядились викраденим на власний розсуд (а.с.69, 74-103 т.3).

Дослідженими в якості речових доказів відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_9 , який 09.07.14 р. добровільно у присутності захисника розповів про вчинення ним разом з ОСОБА_27 розбійного нападу на осіб похилого віку, які мешкали в с. Успенівка Бердянського району Запорізької області. Зі слів ОСОБА_9 22.05.14 р попрохали знайомого на ім`я ОСОБА_28 підвезти їх до с. Успенівка, не пояснюючи про свої наміри. В вечірній час ОСОБА_28 на автомобілі «Жигулі» привіз його та ОСОБА_10 на околицю с. Успенівка, після чого вони попрохали його почекати, а самі пішли до будинку ОСОБА_15 , ще вдома вони вдягли темного кольору спортивні костюми з капюшонами, та взяли рукавички, по дорозі в лісосмузі вони виламали палки для нанесення ударів потерпілому, після чого за огорожею домоволодіння потерпілих дочекались коли почало смеркатись, а ОСОБА_15 та ОСОБА_16 стали заходити до будинку. Коли ОСОБА_16 вже зайшла до будинку, а ОСОБА_15 знаходився на порозі, ОСОБА_9 палкою вдарив потерпілого по потилиці, від чого той упав обличчям униз намагався піднятись. Вдвох з ОСОБА_27 вони стали наносити потерпілому удари ногами та палками по голові та тулубу, разом з ОСОБА_27 затягнули потерпілого в будинок, де він зв`язав руки та ноги ОСОБА_15 скотчем, після чого ОСОБА_29 залишився біля потерпілого, розпитував де сховані гроші, а ОСОБА_30 пішов в інші кімнати будинку шукати гроші та інші цінності. Побачив ОСОБА_16 , яка намагалась вийти до них з другої кімнати. ОСОБА_29 декілька разів ударив, а коли вона впала на підлогу, ОСОБА_30 її теж зв`язав. Після чого почав шукати по будинку гроші та цінності, ОСОБА_29 залишався біля потерпілого, та випитував у нього де гроші. Потерпілі розповіли, що гроші сховані в шафі та швейній машинці, крім грошей вони взяли декілька пляшок алкогольних напоїв, годинники, мобільний телефон, та нагороди, після чого пішли з дому. ОСОБА_28 їх відвіз до себе на дачу в м. Бердянську, де вони спалили свої речі, в які були вдягнуті під час скоєння злочину. Гроші поділили, нагороди та алкогольні напої залишили у ОСОБА_28 на дачі (а.с.49 т.3).

Висновками судових експертиз № 811 від 23.10.14 р. та 812 від 23.10.14 р. згідно яких не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , встановлених при проведені судових експертиз, при обставинах вказаних ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту, та ОСОБА_9 під час його допиту в якості підозрюваного 08.07.14 р. (а.с.208-211 т.2).

Дослідженим судом письмовим доказом - складеним в порядку, передбаченим КПК України, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 , яка пояснила, що на неї та її чоловіка напали двоє чоловіків у масках, які наносили їм удари по різним частинам тіла палками, після чого зв`язали та поклали на підлогу. На їх вимогу вона віддала їм кошти у сумі 45 000 грн., крім того, нападники забрали близько семи пляшок алкогольних напоїв, мобільний телефон чоловіка, все склали у пакет, після чого пішли, залишивши їх зв`язаними. Наступного дня їх знайшов у такому стані сусід, чоловік на той час вже був мертвий. В подальшому вона виявила, що з дому зникли нагороди ОСОБА_15 та декілька ручних годинників (а.с.28-34 т.4).

Згідно свідоцтву про смерть ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.341 т.2).

Показами свідка ОСОБА_49 , який пояснив, що приблизно у травні 2014 року він на автомобілі «Жигулі» відвозив в село Успенівка Бердянського району Запорізької області знайомого йому ОСОБА_50 та чоловіка, який представився як « ОСОБА_51 ». Висадив їх на околиці села, вже були сутінки. В село вони пішли через лісосмугу, по дорозі ОСОБА_30 виламав палку. З собою у них був пакунок з чимось твердим. Повернулись вони приблизно через 2 години, мали при собі три полімерні пакети. Знаходячись в автомобілі він почув розмову між ОСОБА_33 та «Гогунею» ОСОБА_35 , під час якої хтось із них сказав «дед такой здоровий и крепкий был», але на його подальші запитання вони перестали відповідати. Після цього, перебуваючи у нього на дачі в с. Роза Бердянського району, ОСОБА_30 та «Гогуня» ОСОБА_35 залишили у нього на зберігання чотири пляшки з алкогольними напоями та полімерний пакет, в якому знаходився ніж, медалі та годинники, які він добровільно видав працівникам міліції, коли випадково дізнався, що у селі Успенівка було скоєно злочин. Наступного дня, коли вони повернулись з с. Успенівка, він побачив на дачі, як ОСОБА_41 і «Гогуня» палили вогнище.

Протоколом огляду предметів, які в добровільному порядку були видані свідком ОСОБА_52 (чотири годинники, два нагрудні знаки, три медалі, один значок, ніж в піхвах, чотири пляшки з коньяком), які у нього на дачі залишили ОСОБА_30 та «Гогуня» А. (а.с.1-24 т.З)

Висновком експерта № 1909 від 17.11.14 р. про те, що ринкова вартість чотирьох годинників, вилучених у свідка ОСОБА_53 складає 116, 5 грн. (а.с.25-30 т.3)

Висновком експерта № 98 від 16.10.14 р. про те, що орієнтовна матеріальна вартість наданих на експертизу двох медалей, двох значків, двох нагрудних знаків, вилучених у ОСОБА_53 становить 440 грн. (а.с.32-43 т.3)

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_18 27.06.14 р. винуватість ОСОБА_54 підтверджена наступними доказами:

Протоколом огляду місця події від 28.06.14 р., в ході якого оглянуто будинок АДРЕСА_6 за місцем мешкання ОСОБА_18 , в ході якого вилучено обірваний провід телефону, фрагменти нічної сорочки потерпілої (а.с.44-46 т.3).

Висновком судової медичної експертизи № 726 від 17 вересня 2014 року, згідно якого ОСОБА_18 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на обличчі, на лівій верхній кінцівці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с.48-49 т.3 ).

Протоколом слідчого експерименту від 15.08.14 p., в ході якого ОСОБА_18 розповіла про обставини скоєння відносно неї злочину. При цьому потерпіла пояснила, що 27.06.14р. приблизно о 21 годині 30 хвилин вона лягла спати. Прокинулась від того, що хтось світив їй ліхтариком у обличчя, на неї напав чоловік, декілька разів ударив по голові, зв`язав руки, вимагав гроші. Від ударів вона знепритомніла, коли пришла до себе, то виявила що з її будинку викрадено гроші в сумі 2300 грн., мобільний телефон, та нагороди її батька, в тому числі орден «Червоної зірки», медалі «За взяття Кенігсберга», «За взяття Мелітополя», та ювілейні медалі у кількості приблизно 6 штук (а.с. 50-62 т.3).

Протоколом огляду від 06.07.2014p., в ході якого у ОСОБА_9 вилучено мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору. Зі слів ОСОБА_9 вказаним телефоном він заволодів при нападі на будинок жінки похилого віку, яка мешкає на мікрорайоні 8 Березня в м. Бердянську Запорізької області (а.с. 63 т.3).

Протоколом огляду від 05.07.14 p., в ході якого за місцем мешкання ОСОБА_55 виявлено та вилучено два ордени «Червоної зірки»,та «Вітчизняної війни», п`ять ювілейних медалей, один нагрудний знак, два значка, та орденська планка, які ОСОБА_30 викрав за місцем мешкання ОСОБА_18 (а.с.243 т.2).

Висновком експерта № 98 від 16.10.14 р. про те, що вартість наданих на експертизу двох орденів, п`яти медалей, одного нагрудного знаку, двох значків, та орденської планки, вилучених 05.07.14 р. за місцем мешкання ОСОБА_56 , становлять 795 грн. (а.с.32-42 т.3).

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 також підтверджена дослідженими в судовому засіданні висновками судово-психіатричних експертиз № 448 від 28.07.14 р. та № 453 від 30.07.14 p., згідно яких ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням не страждав і не страждає, а виявляє психічний розлад та розлад поведінки, внаслідок вживання психотропних речовин. Під час здійснення інкримінованих йому правопорушень ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. Внаслідок чого міг віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 195-201).

Постановами слідчого про визнання речовими доказами вилучених в ході розслідування речей, слідів та речовин по епізодам злочинів, та самими речовими доказами (а.с.202-211т.3).

Позицію обвинуваченого ОСОБА_9 в частині не визнання ним своєї вини щодо скоєння розбійного нападу 21.02.2014 року на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та умисного вбивства ОСОБА_12 , а також не визнання наявності у нього умислу на вбивство 22 травня 2014 року ОСОБА_15 колегія суддів розцінює як спосіб захисту, та намір уникнути відповідальності за вчинене.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційної інстанції про його непричетність до вчинення зазначених злочинів спростовуються, а його винуватість за пред`явленням обвинуваченням повністю доводиться дослідженими та оціненими в сукупності доказами, які узгоджуються між собою, та відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні в якості речового доказу був досліджений відеозапис допиту ОСОБА_9 в якості підозрюваного від 08.07.14 p., під час якого він в присутності захисника давав детальні пояснення про обставини скоєння розбійного нападу на будинок ОСОБА_12 21.02.14 р. (а.с.70, 73 т.3).

Судом встановлено, що свої покази щодо обставин вчинення злочину відносно ОСОБА_12 . ОСОБА_9 давав в присутності захисника добровільно, без будь-якого тиску, вказуючи на такі деталі злочину, які могла знати тільки особа причетна до його вчинення.

Висновком судового експерта № 810 від 23.10.14 р. підтверджена можливість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , встановлених при проведені судової медичної експертизи, при обставинах та умовах, вказаних ОСОБА_9 в ході його допиту в якості підозрюваного 09.07.14 р. (а.с.114-115 т.2).

Крім того, у власноруч написаній заяві ОСОБА_9 підтвердив вчинення ним розбійного нападу на мешканців будинку АДРЕСА_9 , зазначив обставини вчинення злочину. При цьому ОСОБА_9 зазначив у заяві, що в будинку АДРЕСА_9 він знайшов приблизно п`ять нагород (медалі та ордени), які забрав з собою, а потім по дорозі додому викинув неподалік міської лікарні (а.с. 65-68 т.3).

Під час огляду 10.07.14 р. ділянки місцевості біля КУ «Бердянська міська лікарня», на яку у своїй заяві вказав ОСОБА_9 знайдено та вилучено орден «Червоної зірки» за № 383614, який належав ОСОБА_12 , та який був викрадений під час розбійного нападу (а.с.116-129 т.2).

В судовому засіданні апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження посилання обвинуваченого ОСОБА_9 на вчинення відносно нього працівниками міліції фізичного насилля та психологічного тиску.

Під час досудового слідства та в суді ОСОБА_9 не подавав заяв та скарг на вчинення відносно нього насильства та тиску.

За наслідками перевірки усної заяви в судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_9 про вчинення відносно нього насильства прокуратурою Запорізької області кримінальне провадження закрите за відсутності в діях працівників міліції складу кримінального правопорушення (а.с.25-27 т.4).

В судовому засіданні першої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 стверджував, що на досудовому слідстві він обмовив під впливом працівників міліції ОСОБА_9 , показавши, що саме ОСОБА_9 вчинив розбійний напад на будинок ОСОБА_12 .

Ці покази обвинуваченого ОСОБА_10 колегія суддів розцінює як спосіб захисту ОСОБА_9 , та намір унеможливити його відповідальність за вчинене.

Зазначені твердження обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому зсіданні про непричетність ОСОБА_9 до скоєння розбійного нападу 21.02.2014 року на ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , та умисного вбивства ОСОБА_12 спростовуються, а його винуватість за пред`явленним обвинуваченням повністю доводиться дослідженими та оціненими судом в їх сукупності доказами, які узгоджуються між собою, та відповідають фактичним обставинам справи.

Вирішуючи питання наявності у ОСОБА_9 умислу на вчинення умисного убивства ОСОБА_12 під час скоєння розбійного нападу 21.02.2014 року на ОСОБА_57 та ОСОБА_13 , а також про наявність у обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 умислу на вчинення умисного убивства 22 травня 2014 року ОСОБА_15 під час розбійного нападу на нього та його дружину ОСОБА_16 , колегія суддів враховує положення п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.03 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочин проти життя та здоров`я особи», згідно якого «питання про умисел необхідно вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки».

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року - в разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, вимагання, незаконного заволодіння транспортним засобом дії винного кваліфікуються за пі ч.2 ст. 115 КК України і статтею, якою передбачена відповідальність за злочинне заволодіння майном.

При цьому колегія суддів вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_23 умисно наносячи ОСОБА_12 не менше чотирьох ударів руками в область тулуба та не менше чотирьох ударів руками в область голови спричинивши потерпілому ОСОБА_12 згідно висновку судової медичної експертизи № 107 від 03 квітня 2014 року: закриту внутрішньочерепну травму, крововиливів під м`які оболонки головного мозку, в області зовнішньої поверхні правої півкулі мозку, мозочка, ствола мозку; закриту тупу травму тулуба, з ушкодженням плеври, легенів; розривах печінки; крововиливах у м`які тканини тулуба у ділянках переломів ребер, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, чим спричинили йому сполучену тупу травму голови, тулуба з переломами кісток скелета та ушкодженнями внутрішніх органів при явищах шоку, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та від якої настала смерть потерпілого на місці скоєння кримінального правопорушення, обвинувачені усвідомлювали суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачали його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого, а значить і бажали їх настання.

Колегія суддів також вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , достовірно розуміючи характер, силу і локалізацію ударів, діючи умисно, спільно наносячи ОСОБА_15 не менше одинадцяти ударів дерев`яними палицями в життєво важливі органи - в область голови, один удар невстановленим предметом колючо-ріжучої дії в область грудної клітини, один удар рукою в область нижньої щелепи та не менше 25 ударів руками, дерев`яними палицями та невстановленим предметом колючо-ріжучої дії в область голови, тулуба та кінцівок, чим спричинили потерпілому згідно висновку судової медичної експертизи № 225 від 25.08.14 р.: рану на лівому передпліччі на фоні крововиливу, два крововиливи на лівому плечі, садно на передній поверхні правої голені, крововилив на лівому плечовому суглобі, крововилив на тильній поверхні лівої кисті, крововилив на тильній поверхні правої кисті, два крововиливи на зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, три крововиливи на передній поверхні правого плечового суглоба, крововилив на реберній дузі справа, три крововиливи на тильній поверхні лівої кисті, рану на внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, крововилив в області лівого ока, садно та крововилив в області підборіддя зліва, крововилив на лівій щоці, рвану рану в області правої вушної раковини, садно в області лівої скулової кістки, які як кожне окремо так і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; осколковий перелом нижньої щелепи зліва в області 4, 5 зубів на нижній щелепі зліва з розривом ясна, який кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, який не є небезпечним для життя, однак який спричинив тривалий розлад здоров`я; рану на грудній клітині справа в області 5 міжребер`я по передній пахвовій лінії, проникаючу в праву плевральну порожнину, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; відкриту черепно-мозкову травму, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та яка знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, яка настала в подальшому на місці скоєння злочину від відкритого перелому кісток черепу, усвідомлювали суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачали його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого, а значить і бажали їх настання.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_9 за пред`явленням йому обвинуваченням, вірності кваліфікації його дій по епізоду від 21.02.14 р. за ч. 4 ст. 187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, під час якого вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив напад на потерпілу ОСОБА_58 з метою заволодіння чужим майном (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, поєднаний із проникненням у житло, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Колегія суддів вважає доведеною провину ОСОБА_9 по епізоду злочину від 22.05.14 p., вірною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 187, п.п.6,12,13 ч.2 ст.115 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, під час якого вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Суд також вважає доведеною провину ОСОБА_9 по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_16 , вірною кваліфікацію його дій за ч. З ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, поєднаний з проникненням у житло, особою, яка раніше вчинила розбій.

Крім того, судова колегія вважає доведеною провину ОСОБА_9 по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_59 , вірною кваліфікацію його дій за ч. З ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, поєднаний з проникненням у житло, особою, яка раніше вчинила розбій.

Вирішуючи питання про обґрунтованість рішення місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_9 покарання, судова колегія виходила з наступного.
Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Визначаючи ОСОБА_9 покарання, суд належним чином врахував, обставини та спосіб скоєння злочину, ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відносяться відповідно до ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, особу винного, який є раніше судимим, за місцем мешкання характеризується негативно, у вчинені злочину не розкаявся.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують відповідальність обвинуваченого є рецидив злочинів, вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

У зв`язку з викладеним, підстав для задоволення апеляційних скарг немає, бо ні кримінальний, ні кримінальний процесуальний закони судом першої інстанції не порушені, а покарання ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Відтоді вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 83 8-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), зараховується:

*до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (станом на 24 грудня 2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок та покарання за яким не відбуто повністю (відповідно до пункту 2 Розділу 11 «Прикінцеві положення» Закону);

*при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена. Тобто, дія правила зарахування судом строку попереднього ув`язнення розповсюджується не лише на осіб, зазначених у п. 2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону.

Правила, закріплені у ст. 72 КК, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься, Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Із мотивувальної частини вироку виключити вказівку суду за епізодом від 21.02.2014 року про скоєння злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 разом з ОСОБА_14 , та вважати що ними скоєнні злочину з особою, відносно якої кримінальне провадження закрито у зв`язку з її смертю. В іншій частині вирок залишити без змін.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 07.07.2014 року до 15.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_9 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії повного тесту даної ухвали апеляційного суду.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4