Справа № 367/3192/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/828/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 21.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
21 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 26.02.2015 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, із застосуванням положення ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

про звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, -

В С Т А Н О В И Л А:
11 квітня 2016 року до Ірпінського міського суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_7 із клопотанням про звільнення його від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу.

ОСОБА_7 було засуджено 26.02.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання: 11.12.2014, кінець строку покарання: 11.06.2018.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотанні засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, оскільки він хоч і хворіє на тяжкі хвороби, що передбачені п. 1 розділу 2 Переліку захворювань, які можуть бути підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МОЗ України від 15.08.14 № 1348/5/572, однак його стан та перебіг хвороб не перешкоджає подальшому відбуванню покарання. А також суд врахував, що ОСОБА_7 мав 5 стягнень за порушення режиму відбування покарання, що характеризує його як особу, яка не бажає стати на шлях виправлення.

Засуджений звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій проситьскасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити клопотання про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу.

ОСОБА_7 зазначає, що має не одну, а декілька хвороб, зокрема, у 2016 році захворів на вірусний ендокардит з ураженням мітрального та трикуспідального клапанів. Під час відбування покарання до цієї хвороби додалось ураження центрального клапану серця, та фактично розвився порок серця. Перебуваючи у виправній колонії засуджений захворів на гострий панкреатит. У 2012 році захворів на інфекцію вірусу імунодефіциту людини і з того часу його стан здоров`я лише погіршується, про що свідчать дані аналізів. Крім того, засуджений хворіє на гепатит В та С, має хронічний холецистит в стадії загострення. Відповідно висновку лікарської комісії має хвороби, які підпадають під п. 2.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення від відбування покарання.

На думку засудженого, начальник багатопрофільної лікарні при БВК №85 ОСОБА_8 має упереджене ставлення до нього, та дав хибну оцінку стану його здоров`я, зазначивши про його стан як відносно задовільний, тоді як насправді він важкий.

Крім того, засуджений вказує, що стягнення, застосовані до нього стосуються зберігання сім-картки, яка є необхідною для його зв`язку із родичами для оперативної доставки необхідних медичних препаратів, а також за невиконання фізичної зарядки, яку він не може виконувати за станом здоров`я.

В медичній частині Білоцерківської ВК №35 та в лікарні Бучанської ВК №85 немає необхідних ліків та обладнання для надання йому якісної медичної допомоги. Крім того, за відсутністю коштів, йому надають лише антибіотики та протигрибкові ліки, а 26 квітня 2016 роки його мати за власні кошти наймала та привозила лікаря кардіолога.

На думку засудженого, порушено його право, зазначене в ст. 49 Конституції України. Судом не враховано практику міжнародних організацій по наданню медичної допомоги, зокрема, положень Європейської конвенції та Резолюцію 45/111 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1990 року про "Основні принципи поводження з в`язнями".

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд зобов`язаний враховувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно медичного висновку спеціальної лікарської комісії від 18 квітня 2016 року засуджений ОСОБА_7 має такий діагноз: інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) ІV клінічна стадія. Лімфаденопатія. Орофарінгельний кандидоз. Кандидоз стравоходу та шлунку. Хронічний вірусний гепатит змішаного ґенезу (токсичний+вірусний «В+С») в стадії загострення. ЗЗТБ легень, кат. 5.1. Інфекційний ендокардит активна фаза з наявністю вегетацій на мі тральному, трикуспідальному клапанах, мітрально-аортально-трикуспідальна недостатність. СН ІІ А. В-20. Хроніосепсис. Розповсюджений остеохондроз хребта з враженням коренців L 1- L5, S 1 у вигляді полінейропатії, значного больового синдрому.

Однак, у медичному висновку зазначено, що хоча вказаний діагноз і підпадає під перелік захворювань, які можуть бути підставою для представлення засуджених до звільнення від відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за № 990/25767, однак стан засудженого та перебіг хвороб не перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Крім того, в.о. начальника багатопрофільної лікарні при БВК №85 ОСОБА_8 під час судового засідання в суді першій інстанції дала пояснення, що стан хворого відносно задовільний, прогноз не сприятливий, характеризується тим, що незалежно від місця його знаходження може статися погіршення стану здоров`я.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, дослідивши докази по справі, врахувавши медичний висновок про те, що стан та перебіг хвороб не перешкоджає подальшому відбуванню покарання ОСОБА_7 , врахувавши дані про те, що засуджений мав 5 стягнень за порушення режиму відбування покарання, що характеризує його як особу, що не бажає стати на шлях виправлення, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого, дотримавшись норм як матеріального, так і процесуального права.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що засуджений, як убачається із висновку спеціальної лікарської комісії, на туберкульоз легенів захворів у 2007 році, у 2011 році на ВІЛ інфекцію, а в 2012 році на інфекційний ендокардит з ураженням мітрального трикуспідального клапанів, тобто, до початку відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу - залишити без змін.

Головуючий:

Судді: