Справа № 443/1545/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/602/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
у справі № 443/1545/16-к за клопотанням слідчого Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю :

секретаря ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2016 року, якою в задоволенні клопотання відмовлено і до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

в с т а н о в и л а :
в апеляційній скарзі прокурор, покликаючись на неповне з`ясування слідчим суддею обставин, які мають значення при обранні запобіжного заходу, і невідповідність висновків, наведених в ухвалі, фактичним обставинам справи, просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначає, що при вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею не враховано характер і ступінь суспільної небезпечності інкримінованого злочину, та не взято до уваги особу останнього, який є раніше судимий, у тому числі і за вчинення майнових злочинів. Крім того не враховано, що той втік з місця події і був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, ніде не працює і вживає наркотичні засоби. Наведене, на думку прокурора, дає підстави стверджувати про наявність ризиків переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування і суду, та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги прокурор свої вимоги підтримав.

Захисник ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_9 з апеляційною скаргою прокурора не погодились і просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про обставини справи, зміст ухвали та доводи апеляційної скарги, виступи сторін з приводу поданої апеляції, вивчивши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, встановила наступне.

20.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000921 заступником начальника слідчого відділення Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 внесено відомості, що 20.09.2016 до поліції звернулась гр. ОСОБА_12 з заявою про те, що в цей день близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_9 шляхом підбору ключа проник в її квартиру по АДРЕСА_1 , звідки відкрито викрав грошові кошти в сумі 2000 грн. спричинивши їй матеріальну шкоду, та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Близько 10-ої години 20.09.2016 ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції і в цей же день повідомлений слідчим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Із змісту повідомлення про підозру вбачається, що органом досудового розслідування Мельник підозрюється в тому, що 20.09.2016 близько 01 год. 30 хв. шляхом підбору ключа проник в квартиру ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 , де із шкатулки у шафі-купе в коридорі викрав гроші в сумі 2000 грн., після чого, будучи виявленим на місці господарем квартири ОСОБА_13 вибіг на вулицю, останній його впізнав і намагався наздогнати, однак ОСОБА_9 з місця події втік викинувши гроші у дворі прибудинкової земельної ділянки.

21.09.2016 слідчий Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пославшись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Ухвалою слідчого судді від 21.09.2016 у задоволенні клопотання слідчого відмовлено і до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, строком на два місяця, з покладенням обов`язків передбачених пунктом 2 ч. 5 ст. 194 КПК.
Саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, за висновком слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним його процесуальних обов`язків та належну процесуальну поведінку.
Своє рішення про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя мотивував тим, що при розгляді справи в суді прокурор не довів наявність ризиків, на які він покликався як підставу застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, крім того врахував тяжкість покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, а також стан здоров`я ОСОБА_9 , який є інвалідом другої групи загального захворювання (відкрита форма туберкульозу) і перебуває на обліку у лікаря психіатра.
Із правильністю прийнятого рішення погоджується й суд апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді клопотання слідчого прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, однак не доведено та не надано суду доказів на підтвердження ризиків зазначених у клопотанні слідчого, а також доказів на підтвердження того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
За злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , кримінальний закон передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК, домашній арешт може бути застосовано до особи підозрюваної у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя районного суду правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано застосував до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, з покладенням обов`язків передбачених пунктом 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2016 року, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14