Справа № 700/256/16-к
Провадження № 1-кп/700/37/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження № 1-кп/700/37/16 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не одружений, працює в ТОВ «Злагода» вантажником, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

Згідно рішення Черкаського районного суду у справі №707/90/15-ц від 06.04.2015 року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з 19.01.2015 року.

Будучи працездатним, ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати аліментів, ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, на вимоги ДВС не реагує, аліменти не сплачує взагалі та жодним чином дітям матеріально не допомагає, про тимчасові заробітки Державного виконавця не повідомляв, місця реєстрації не має, що призвело до утворення заборгованості по аліментах в сумі 11 177 грн. 39 коп. за період з 19.01.2015 року по 01.02.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому діях визнав повністю, кається у вчиненому і пояснив, що вчинив злочин за вказаних обставин. Аліменти не сплачував бо немає роботи, на даний час працевлаштувався вантажником та перебуває на випробувальному терміні, в подальшому обіцяє сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просить покарати найсуворіше обвинуваченого, оскільки йому вже неодноразово надавалась можливість сплачувати аліменти, але він умисно ухиляється від їх сплати, навіть ніде не зареєструвався, з дітьми не спілкується і не допомагає.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку прокурора та роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому є його визнання вини, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

ОСОБА_4 на час вчинення злочину та винесення вироку не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, тяжких наслідків від дій обвинуваченого не наступило, злочин класифікується як не великої тяжкості, тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, що якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, і до набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Потерпілою у справі заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь 10 277 грн. 39 коп. заборгованості по аліментах та 3051 грн. 24 коп. пені.

Згідно довідки-розрахунку Відділу ДВС Лисянського районного управління юстиції, заборгованість ОСОБА_4 по аліментах в сумі 10 277 грн. 39 коп. нарахована виконавцем за період з січня 2015 року по грудень 2015 року включно, яка повинна бути стягнута Державним виконавцем.

Тобто позивачка просить стягнути з обвинуваченого суму боргу, яка нарахована виконавцем, повинна бути ним стягнута з боржника і яка останнім не оспорюється.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень цього Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Така ж правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 01 липня 2015 року, отже вимога позивачки про стягнення заборгованості по аліментах не ґрунтується на законі, відтак не може бути задоволена.

Разом з тим, цивільний позов в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Розрахунок пені за період з січня 2015 року по грудень 2015 року проведений вірно, не спростований обвинуваченим, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України яка викладена у постановах від 1 липня, 25 листопада та 16 грудня 2015 року.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт в кількості сто двадцять годин.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3051 (Три тисячі п`ятдесят одна) грн. 24 коп. пені за прострочення сплати аліментів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий - ОСОБА_1