АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1002/16 Справа № 204/38/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003317 від 13 грудня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2016 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за вичинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішена доля речових доказів.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи в сумі 150 гривень

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, посилаючись на похилий вік матері, каяття у вчиненому злочині, просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання, призначити виправні роботи з випробуванням.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 13 грудня 2014 року приблизно об 11.00 годині, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Варус-8» ТОВ «Омега», розташованого на першому поверсі ТРК «APPOLO», за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Титова, 36 таємно, шляхом вільного доступу викрали одну пляшку лікеру «Шаріз», ємністю 0,7 л. вартістю 165 гривень та одну пляшку горілки «Мороша», ємністю 0,7 л. вартістю 39 гривень, а всього на загальну суму 204 гривні, після чого зі вказаним товаром намагалися зникнути з місця злочину, виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але не змогли закінчити злочин з причин, які не залежали від їх волі, оскільки злочинні дії ОСОБА_6 були помічені охоронцями магазину і його затримали, а невстановленій досудовим розслідуванням особі вдалося зникнути з місця злочину.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 просив його апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Прокурор просив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Від представника потерпілої сторони ОСОБА_8 на електронну пошту Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява з ксерокопією доручення на його ім`я та ксерокопією паспорта, в якій він просить розглядати дане кримінальне провадження за його відсутності, моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, в зв`язку з чим колегія суддів, приймаючи до уваги думку учасників судового засідання, прийшла до висновку, що оскільки представник потерпілої сторони був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду даного кримінального провадження, не бажає приймати участь в апеляційному розгляді даного кримінального провадження, про можливість розгляду даного кримінального провадження за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали проваджень, вивчивши і проаналізувавши аргументи, що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Так як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій ніким із учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались самим обвинуваченим в ході судового провадження в суді першої інстанції, у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і не можуть бути оскарженні в апеляційному порядку, то апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Як видно із матеріалів провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку - не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорій середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, які впливають на ступінь його відповідальності. Зокрема, суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття. З урахуванням викладеного, обране ОСОБА_6 покарання за своїм видом і розміром є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України та дотримався принципу індивідуалізації покарання.

Разом з тим, Законом України від 26.11.2015 року № 838-V111 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності з 24.12.2015 року, прийнята нова редакція ч.5 статі 72 Кримінального кодексу України. Відповідно до нової редакції вищевикладеного Закону, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в наступному порядку: 1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; 2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

Відповідно до абз.4 ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається в тому числі і строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

П.2 розділу 11 Прикінцеві положення Закону України від 26.11.2015 року передбачено, що вищевказаний Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК ( у редакції Закону) зараховується, як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 р. № 223 200/4 16, при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена. Тобто, дія правила зарахування судом строку попереднього ув`язнення розповсюджується не лише на осіб, зазначених у п.2 Розділу 11 « Прикінцеві положення» Закону.

Крім того, як зазначено у вказаному листі ВССУ, у випадку з`ясування апеляційним судом під час перегляду кримінального провадження наявності підстав для зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК ( у редакції Закону), слід застосовувати її положення, зазначивши у резолютивній частині судового рішення окремим пунктом про таке зарахування.

Застосування правил зарахування судом строку попереднього ув`язнення після набрання чинності Законом є імперативною вимогою кримінального закону та не потребує звернення з відповідним клопотанням.

Як вбачається із вироку суду, йому був обраний запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою.

Відповідно до ксерокопії рапорту о/у СКП ОСОБА_6 був затриманий 31 березня 2016 року, про що він підтвердив в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне, керуючись положеннями ч.2 ст.404 КПК України, вийти за межі апеляційних вимог, та зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 31 березня 2016 року по 24 травня 2016 року включно, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
При переводі вище визначеного строку позбавлення волі в призначений ОСОБА_6 вид покарання, а саме, арешт, відповідно до співвідношення визначеного частиною першою ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання період перебування під вартою з 31 березня 2016 року по 24 травня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у співвідношенні одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4