Провадження № 1-кп/200/637/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0002170, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , 2008 року народження, офіційно не працевлаштовано го, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.11.1993 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.141 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст.46-1 КК України відстрочка виконання вироку на 2 роки;

-27.11.1995 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ст.140 ч.2, ст.140 ч.3. ст.141 ч.2, ст.143 ч.2, ст.42, ст.43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна. Звільнився 03.11.2000 року з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 9 днів;

- 27.02.2002 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.3, ст.185 ч.2, ст.263 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 6 місяців. Звільнився 23.08.2005 року з Дніпропетровської ВК №89 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 6 днів;

-06.04.2006 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць. Звільнився 06.03.2010 року з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області за відбуттям покарання;

-13.04.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виглядів арешту строком на 6 місяців. Звільнився 25.06.2011 року із СІЗО Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання;

-06.03.2014 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-11.07.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців;

-22.08.2014 року Петриковським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінено до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців;

-30.01.2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 8 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21 травня 2014 року приблизно о 17 год. 15 хв., ОСОБА_4 знаходячись за адресою: м.Дніпро, житловий масив Тополя-2, біля будинку №22, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілої ОСОБА_7 , підійшов до неї та шляхом ривка відкрито викрав чуже майно, а саме ланцюжок із металу жовтого кольору вагою 9 г, який висів на шиї потерпілої ОСОБА_7 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 4050 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, утримуючи при собі викрадене майно, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
29 травня 2014 року приблизно о 16 год. 20 хв., ОСОБА_4 знаходячись за адресою: м.Дніпро, вул.Чкалова, біля будинку №4, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілої ОСОБА_8 , підійшов до неї та шляхом ривка відкрито викрав чуже майно, а саме ланцюжок з хрестиком із металу жовтого кольору вагою 16,5 г, який висів на шиї потерпілої ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 7 425 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, утримуючи при собі викрадене майно, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
За епізодом скоєння злочину від 21.05.2014 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що 21.05.2014 року приблизно о 17.15 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , побачив дівчину, як потім дізнався потерпілу ОСОБА_7 , яка йшла з коляскою, й кола остання проходила повз нього, на її шиї побачив золотий ланцюжок, яким вирішив відкрито заволодіти. З цією метою він підійшов до потерпілої й шляхом ривка, зірвав з її шиї золотий ланцюжок та відразу побіг у двори на житловому масиві Тополя-2.

В подальшому він продав викрадений золотий ланцюжок, виручені грошові кошти витратив на власні потреби.

В процесі досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного характеру з боку робітників міліції до нього не застосовувалися.

В скоєному щиросердно покаявся.
А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 21.05.2014 року, відповідно до якого оглянуто місце скоєння злочину ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , в ході якого нічого не виявлено та не вилучено ( том 1 а.с.8-9).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.07.2014 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 серед пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 21.05.2014 року відкрито заволоділа її майном ( том 1 а.с.21-25).
Протоколом слідчого експерименту від 09.09.2014 року з фототаблицею, в ході якого ОСОБА_4 на місці скоєнні злочину розказав обставини та показав механізм відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 ( том 1 а.с.36-41).
За епізодом скоєння злочину від 29.05.2014 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 29.05.2014 року приблизно о 16.20 год., перебуваючи біля будинку №4 по вул.Чкалова 2 в м.Дніпро, побачив дівчину, як потім дізнався потерпілу ОСОБА_8 , й коли остання проходила повз нього, на її шиї побачив золотий ланцюжок, яким вирішив відкрито заволодіти. З цією метою він підійшов до потерпілої й шляхом ривка, зірвав з її шиї золотий ланцюжок та відразу втік з місця злочину.

В подальшому він продав викрадений золотий ланцюжок, виручені грошові кошти витратив на власні потреби.

В процесі досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного характеру з боку робітників міліції до нього не застосовувалися.

В скоєному щиросердно покаявся.
А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 29.05.2014 року, відповідно до якого оглянуто місце скоєння злочину ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не виявлено та не вилучено ( том 1 а.с.44-45).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.07.2014 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 серед пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 29.05.2014 року відкрито заволоділа її майном ( том 1 а.с.59-63).
Протоколом слідчого експерименту від 09.09.2014 року з фототаблицею, в ході якого ОСОБА_4 на місці скоєнні злочину розказав обставини та показав механізм відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 ( том 1 а.с.74-79).
Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.
Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

До обтяжуючих покарання обставин суд відноситься рецидив скоєння злочинів ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 349,368, 370-371, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з відбуттям покарання в кримінальному-виконавчому закладі закритого типу.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2015 року й остаточно ОСОБА_9 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) років та 8 (вісім) місяців з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з 03 листопада 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 14 червня 2014 року по 03 листопада 2016 включно.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання термін перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 07 жовтня 2016 року по 03 листопада 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1