Справа № 646/7219/16-к Пр.№ 1-кп/646/438/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.16 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001356 від 15 червня 2016 року, та за №0000950 від 25 квітня 2016 року, які об`єднані в одне провадження, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Погранічноє Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого без офіційного працевлаштування грузчиком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.11.2011 року за .1 ст.296 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік; 2) вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.12.2012 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04.05.2012 року за ч.1 ст.187 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04.05.2012 року, яким його засуджено за ч.1 ст.185 КК України, вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин. Так, 10 червня 2016 року близько 19:30 год., ОСОБА_4 , знаходячись у лісопосадці поблизу будинку №16 по вул. Агрономічній у м.Харкові, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , та, скориставшись тим, що останній у цей момент спав, взяв з рюкзака ОСОБА_5 належну йому банківську кредитну картку «UniCredit» (ПАТ «Укрсоцбанк») № НОМЕР_1 , яка знаходилася у конверті з пін-кодомта є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 з метою зняття грошових коштів, що перебували на рахунку вказаної карти.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, взяв з вищевказаного рюкзака фотоапарат марки «Sony», моделі «DSC-W120», вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №6709 від 29.06.2016 630,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 та поклав до кишені своєї кофти, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. У подальшому, 10.06.2016 у вечірній час (більш точний час у ході досудового розслідування встановити не представилося можливим), діючи умисно, повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, пішов до «Аптеки низьких цін», яка розташована за адресою: м.Харків, пр. -кт Гагаріна, 167, де купив пляшку для дитячого харчування на суму 142,90 грн., розрахувавшись раніше викраденою ним банківською кредитною карткою UniCredit» (ПАТ «Укрсоцбанк») № НОМЕР_1 , яка належала потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, пішов до супермаркету «Клас», розташованому за адресою: м.Харків. пр-кт Гагаріна, 178, де знімаючи у банкоматі грошові кошти з раніше викраденої ним банківської кредитної картки "UniCredit" (ПАТ «Укрсоцбанк»)№ НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , таємно викрав грошові кошти у сумі 1000 грн., при цьому знімалась комісія у сумі 55 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 1055 грн. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, пішов до ТЦ «San Mall», розташованого за адресою: м.Харків, пр-кт Гагаріна, 181, де через банкомат, розташований там, використовуючи раніше викрадену ним банківську кредитну картку «UniCredit» (ПАТ «Укрсоцбанк») чотири рази зняв по 1000 грн., при цьому знімалась комісія 55 грн. за кожне зняття, чим потерпілому була заподіяна матеріальна школа на загальну суму 4220 грн. Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_4 пішов до магазину «Devaysmarket», шо розташований у ТЦ «San Mall» за адресою: м.Харків, пр-кт Гагаріна, 181, де купив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5» вартістю 5200 грн., чохол до нього, вартістю 400 грн., захисне скло до нього, вартістю 250 грн., розрахувавшись раніше викраденою ним банківською кредитною карткою № НОМЕР_1 , яка належала потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 5850 грн. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, пішов до супермаркету «Клас», розташованого за адресою: м.Харків, пр-кт Гагаріна, 178, де у відділі парфюмерії купив косметичних виробів на загальну суму 584 грн., за які розрахувався незаконно привласненоюбанківською кредитною карткою № НОМЕР_1 , яка належала потерпілому ОСОБА_5 . В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 12481,90 грн.
Крім того, 25 квітня 2016 року, близько 04:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись поблизу супермаркета «АТБ-маркет» за адресою: м.Харків, пр-кт Гагаріна, 164, діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля «Мерседес Віто» з державним номером НОМЕР_2 , вікна на дверцятах якого знаходилися у відкритому стані. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, він через вікно проник до салону автомобіля та, скориставшись тим, що водій автомобіля ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_8 у цей момент сплять, взяв з панелі управління автомобіля мобільний телефон марки «Nokia», моделі «5800» вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2663 від 23.05.2016 500,00 грн, який належить потерпілому ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_6 поклав викрадений мобільний телефон у кишеню та з місця скоєння злочину зник. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2663 від 23.05.2016 на суму 500 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, повністю визнав свою вину у вчинених злочинах, підтвердив факти та обставини їх вчинення так, як вони викладені судом вище. Крім того, визнав у повному обсязі цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 та частково відшкодував спричинену шкоду в розмірі 500 грн.

При цьому обвинувачений просив врахувати, що він повністю визнає себе винними у скоєних злочинах та щиро розкаюється, просив врахувати активне сприяння досудовому розслідуванню.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив факт активного сприяння ОСОБА_4 досудовому розслідуванню.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в уточненій редакції, та просив їх задовільнити, з урахуванням відшкодованої шкоди та повернутого майна. Крім того, просив передати йому у власність мобільні телефони з аксесуарами до них, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, оскільки вони придбані за викрадені у нього кошти.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочинах, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочини середньої тяжкості; повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню, пояснив, що вчинення злочинів було зумовлено тяжким матеріальним становищем, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставинами, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимий (а.с.39-45, 46-47), працює без офіційного працевлаштування вантажником, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується формально позитивно (а.с.45), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с.50,51).

За таких обставин, суд вважає, що досягнення цілей покарання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 згідно до ст.ст. 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України з урахуванням вимог справедливості та позиції учасників судового розгляду, які просили передати мобільні телефони з належними до них аксесуарами у власність потерпілого, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вони придбані обвинуваченим за кошти, викрадені ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає задоволенню в уточненій його редакції у зв`язку його визнанням відповідачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

-ч.1 ст.357 КК України - у виді 1 (один) рік обмеження волі,
-за ч.2 ст.185 КК України - у виді 3 (тьох) років обмеження волі;
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 3 (три) роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку протягом 3 (трьох) років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст..76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 3 901 (три тисячі дев`ятсот одна) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені при провадженні судової товарознавчої експертизи №2663 від 23.05.2016 року, в сумі 439,80 грн.
Речові докази по справі:

- диски з відеозаписами камер спостереження зберігати в матеріалах справи;

- фотоапарат марки "Sony", моделі "DSC-W120" вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A5", моделі "SM-A500HZKDSEK", та мобільний телефон "Doogee", моделі "Х5" повернути потерпілому ОСОБА_5 в рахунок відшкодування шкоди;

- мобільний телефон "Doogee", моделі "Х5" вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон "Nokia", моделі "5530" вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 ;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1