У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді домашньго арешту з носінням електронного браслету, мотивуючи тим, що останній вчинив особливо тяжкий злочин та враховуючи те, що останній може впливати на свідків, свою вину у вчиненні злочину не визнає, при цьому вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечує проти обранні відносно нього міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Адвокат ОСОБА_7 просить обрати міру запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання, при цьому врахувати всі обставини справи та дані відносно ОСОБА_6 .
Колегія суддів заслухавши клопотання прокурора, думку підозрюваного, пояснення адвоката, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 178 КПК України - при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов"язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров"я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв"язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявності в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше до нього; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомих наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України
Судом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюються у скоєнні особливо тяжкого злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений.
Також останній вказує, що у нього немає підстав тиснути на свідків, перешкоджати встановленню істини по справі, хоча він і не визнає вину у скоєнні інкримінованого злочину. При цьому пояснює, що він зацікавлений встановити істину по даному кримінальному провадженню.
Суд вважає, що невизнання вини, є способом захисту підозрюваного від пред"явленого обвинувачення.
З ст. 331 КПК України вбачається, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Суд критично відноситься до твердження прокурора про можливість ухилення ОСОБА_6 від суду, перешкодження встановлення істини по справі та тиску на свідків, оскільки крім власної думки, інших переконливих та належних доказів до суду не надав.
За таких підстав, суд вважає обрати відносно ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з носінням електронних засобів контролю.
Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали судді, суду про домашній арешт не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку , передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців.
Суд погоджується із думкою прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , якому вручено обвинувальний акт у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, міру запобіжного заходу - у виді домашнього арешту на строк шістдесят днів, з 15.00 год. 02 жовтня 2015 року до 15.00 год. 01 грудня 2015 року включно, з забороною залишати з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з використанням електронних засобів контролю.
Копію ухвали вручити ОСОБА_6 , адвокату та прокурору, а також направити для виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту начальнику Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення.
Головуючий : ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3