АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/538/16 Справа № 206/7597/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

участю: прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000755 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг, громадянина України,маючого середню освіту, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*14 липня 1997 року Центрально-Міським районним судом м.Кривий Ріг, Дніпропетровської обл. за ч.4 ст.140, ч.З ст.140, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі;

*27 червня 2000 року Саксаганським районним судом м.Кривий Ріг, Дніпропетровської обл. за ч.З ст. 101, ч.З ст.140, ч.2 ст.140, ч.2 ст.145, ч.І ст.145, ч.З ст.193, ч.2 ст.215-3, ст.42 КК України до 8 років позбавлення волі;

*2 грудня 2004 року Жовтневим районним судом м.Кривий Ріг, Дніпропетровській обл. за ч.2 ст.185 КК України до З років позбавлення волі;

*21 вересня 2004 року Дзержинським районним судом м.Кривий Ріг, Дніпропетровської обл. за ч.2 ст.185 КК України до 2 роки позбавлення волі;

*12 квітня 2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 30.03.2012р. на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців;

*23 жовтня 2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.З ст. 185,75 КК України на строк 3 роки позбавлення волі із випробуванням строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.10.2013 року відносно ОСОБА_8 , згідно якого він засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185. 75 КК України на строк 3 роки позбавлення волі із випробуванням строком на 2 роки, - ухвалено виконувати самостійно.

Згідно з вироком суду, 19 березня 2013р. близько 14 години ОСОБА_8 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, скоюючи злочин повторно, прослідував до помешкання колишньої дружини ОСОБА_9 та її сина ОСОБА_10 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 і, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що мешканці в квартирі відсутні, шляхом вільного доступу, із кімнати, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: ланцюжок із білого металу вагою 19,8г. вартістю 693грн, ноутбук ASUS К-53 US X 379D 6233 вартістю 3 200грн, плеєр ((ASSISTANT АМ-09304» 6233 вартістю 250грн. та кофту спортивну ((REEBOK» вартістю 700грн, після чого з викраденим майном з місця вчиненні злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 шкоду у розмірі 4 843грн..

Не погодившись з цим вироком, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій не оспорює фактичні обставини скоєного злочину та його юридичну кваліфікацію. Вважає, що при винесені вироку суд першої інстанції не взяв до уваги наявність на утриманні обвинуваченого неповнолітніх дітей та позитивну характеристику з місця проживання, має ряд хронічних хвороб, а також не враховано його примирення з потерпілим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8

який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, пом`якшивши йому покарання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого та просив суд залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, а оскаржуваний ним вирок залишенню без змін з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались обвинуваченим в ході судового розгляду в суді першої інстанції, тому апеляційний суд не здійснює їх перевірку та виходить із фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого через свою суворість, колегія суддів, перевіривши висновки суду в даній частині приходить до наступного.
В ході апеляційного провадження встановлено, що покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України - з належним врахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, рівня суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, не має постійного місця проживання, у лікарів на нарколога та психіатра не перебуває, а також з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання до яких суд першої інстанції обґрунтовано відніс щире каяття та часткове відшкодування шкоди.

Крім того, колегія суддів виходячи із мінімального розміру призначеного покарання, вважає, що хоча у вироку прямо й не зазначено, але судом при обранні виду і міри покарання враховані і ті обставини на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, а саме наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та ряд тяжких захворювань,
Також, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та вказані вище дані про особу обвинуваченого, зокрема що останній раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не прийняв заходів до працевлаштування та знову вчинив аналогічний злочин, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства, і тому немає підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. ст. 75, 76 КК України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання, є законним, обґрунтованим, справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари за вчинене та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим так і іншими особами, у зв`язку з чим доводи обвинуваченого є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Частина 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», передбачає зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, в силу ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
З вказаних підстав, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 ч. ч. 1, 5 ст. 72 КК України та зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме тримання його під вартою до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст.ст. 87, 412 КПК України, які були б підставою для визнання деяких доказів недопустимими, або для зміни чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404-407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Згідно зі ст.72 ч.5 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 14 травня 2014 року по 24 вересня 2014 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Відповідно до ст. 532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Згідно зі ст. 426 КПК України на рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана сторонами касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення.

Судді:

--------------- ------------------ --------------

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4