Код суду 233 Справа № 233/2152/16-к
Вирок
Іменем України
24 червня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченко м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, має середню освіту, одружений, дітей не має, не працює, раніше судимий: 27.02.2008 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 15 ч. 1, 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, громадянина України, має середню спеціальну освіту, розлучений, дітей не має, не працює, інвалід ІІІ групи, раніше судимий: 25.11.2003 року Ворошилівським районним судом м. Донецька за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 21.02.2005 року Ворошилівським районним судом м. Донецька за ст.ст. 121 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 19.06.2009 року за постановою Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 11.06.2009 року, невідбутий строк 2 роки 10 місяців 10 днів; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, суд -
20 березня 2016 року, приблизно о 15-10 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходили біля будинку АДРЕСА_5 , де побачили неповнолітнього ОСОБА_4 , який в руках тримав належний йому мобільний телефон НТС Desire 500. В цей час у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, а саме вказаним мобільним телефоном, про що він повідомив ОСОБА_9 . На цю пропозицію ОСОБА_9 погодився, тим самим, вступив з ОСОБА_8 у злочинну змову.
Того ж дня, приблизно, о 15 годині 15 хвилин, більш точного часу не встановлено, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , пере буваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою групою осіб, наздогнали неповнолітнього ОСОБА_4 біля стоматологічної лікарні, розташованої за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Бурденко, 14, після чого ОСОБА_8 схопив неповнолітнього ОСОБА_4 за комір куртки, та, маючи на меті приборкати волю потерпілого до опору, потягнув вперед, потімповернув обличчям до себе та наніс удар кулаком правої руки в область лівого ока, після чого штовхнув останнього, від чого потерпілий впав на землю на правий бік. Далі ОСОБА_9 став утримувати руки неповнолітнього ОСОБА_4 з метою позбавлення останнього можливості чинити опір, а ОСОБА_8 завдав ОСОБА_4 ще декілька ударів кулаком в ліву частину обличчя, точної кількості ударів не встановлено, а в цей час ОСОБА_9 відпустивши руки ОСОБА_4 , завдав останньому один удар кулаком в область лівої скроні.
Внаслідок дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження: параорбітальна гематома зліва, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, садно обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Подавивши вищевказаними діями волю неповнолітнього ОСОБА_4 до опору, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, при цьому ОСОБА_9 діяв повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали майно неповнолітнього ОСОБА_4 , витягнувши з лівого карману одягненої на останньому куртки:
- мобільний телефон НТС Desire 500 imei НОМЕР_1 , вартістю 1500 грн.;
- картку пам`яті mіcrо SD 4 Gb, вартістю 44,38 грн.;
- шкіряний чохол «Книжка» до телефону НТС Desire 500, вартістю 103,13 грн.;
- сім картку оператора мобільного зв`язку МТС, вартістю 12,50 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 16 грн., а всього на загальну суму 1676, 01 грн., після чого з викраденим майном втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав себе винним у скоєнні інкримінованого злочину в повному обсязі, щиро розкаявся в скоєному, відмовився від давання показань на підставі ст. 63 Конституції України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого злочину в повному обсязі, визнав пред`явлений прокурором в інтересах неповнолітнього потерпілого цивільний позов в повному обсязі та пояснив, що 20.03.2016 року за місцем своєї роботи, де працює неофіційно, він в компанії з ОСОБА_8 та ще декількома чоловіками вжив алкогольні напої. Чи вживав алкогольні напої ОСОБА_8 , він особисто не бачив. Цього ж дня близько 15 години він повертався разом із ОСОБА_8 з роботи. Падав сніг, і вже темнішало. Коли вони проходили в районі «Нової пошти», то побачили чоловіка, який йшов їм назустріч і розмовляв по мобільному телефону. Вони не зрозуміли, що то був неповнолітній хлопець через одяг. ОСОБА_8 запропонував йому вкрасти у того чоловіка мобільний телефон, на що він погодився. Тоді вони наздогнали потерпілого, забрали в нього мобільний телефон, при цьому декілька разів вдарили, і після цього втекли з викраденим. Назвати точну кількість заподіяних ним та ОСОБА_8 потерпілому тілесних ушкоджень, не може. Він забрав телефон собі, залишив у власному користуванні, а ОСОБА_8 дав за це 300 грн. Дуже шкодує про свій вчинок, якби він знав, що потерпілий є неповнолітній, то ніколи б такого не зробив. Вважає, що злочин скоїв через алкогольне сп`яніння. Зобов`язався пізніше повністю відшкодувати завдані збитки.
Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.
Потерпілий ОСОБА_4 в присутності матері ОСОБА_5 та педагога ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2016 року близько о 15 год. він йшов додому, в районі площі Перемоги в м. Костянтинівка телефонував по мобільному мамі, тримаючи телефон в руці, при цьому його могли бачити сторонні люди. В районі стоматологічної поліклініки м. Костянтинівка він помітив, що за ним йдуть двоє чоловіків. Одразу він не зрозумів, чи то дорослі чоловіки, чи підлітки, оскільки йшов сніг і вони були вдягнуті в куртки та шапки. Зараз може сказати, що це були обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Він прискорився, але вони також прискорилися, почали підходити все ближче. Потім він помітив, що чоловіки стали йти з обох боків від нього один зліва, інший зправа. Потім один з чоловіків схопив його за комір куртки. Він намагався вирватися, але не зміг. Потім чоловіки його розвернули обличчям до себе і один з них, не може сказати хто саме, вдарив його в обличчя в область ока. Потім хтось з них його штовхнув, і він впав правою частиною обличчя на землю. Після цього один з них ліг на нього і тримав, а інший наніс близько п`яти ударів в обличчя. Він знову став намагатись вирватись, але йому заламали одну руку. Він відчув, що з кишені куртки почав випадати телефон, і хотів іншою рукою його засунути назад в кишеню, але йому сказали «не рипайся!» і заламали цю руку також. Потім він відчув, що хтось, не може сказати хто саме, заліз йому до кишені та витягнув телефон. Потім той чоловік, що його утримував, наніс йому ще один удар в обличчя, в область скроні. Після цього його відпустили, і він коли вставав, помітив, що чоловіки стали швидко відходити від нього, розглядаючи телефон. Потім він пішов додому, розповів все мамі. Через отримані травми він лікувався в стаціонарі десять днів. Під час нападу на нього він не дуже добре запам`ятав обличчя нападників, але при проведенні упізнання з упевненістю впізнав і ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 за загальними рисами. Перед упізнанням будь-які фотографії йому не показували. Не може точно сказати, які саме дії вчиняв кожний з обвинувачених під час нападу на нього, при проведенні відтворення за його участю, про дії кожного з них йому розповів працівник поліції, ім`я якого назвати не може, який сказав, що про ці обставини вже розповіли самі обвинувачені. Добре пам`ятає тільки те, що утримував на землі його ОСОБА_9 . Телефон йому повернули в поліції, на заставці була встановлена фотографія ОСОБА_9 з дівчиною.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 20.03.2016 року в період часу з 15 до 16 год. вона зателефонувала своєму сину, ОСОБА_4 , і почала його сварити, що він запізнюється. В цей час він був біля колишнього магазину «Тюльпан» за адресою: м. Костянтинівка, пл. Перемоги, 3. Після цього пройшло ще 20 хвилин, але син не приходив, в той час як від того місця де він був під час розмови, до будинку йти приблизно 2 хвилини. Вона знову почала йому дзвонити, але телефон був відключений. Потім син прийшов побитий, пояснив, що в нього забрали телефон. Вона одразу викликала поліцію. З приводу отриманих травм син лікувався в стаціонарі. Син розповідав їй, що один з нападників був вдягнутий у сіру куртку з червоною смугою. Від працівників поліції їй відомо, що розбійний напад на її сина було зафіксовано камерою відеоспостереження, яка встановлена на будівлі Залу «Царство Ієгове», облич не було видно, але один з працівників згаданої релігійної організації розповів, що хлопець в такій куртці, як описав син, дуже часто ходить повз їх будівлю, і так, по куртці, знайшли ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона з квітня 2015 року проживає з ОСОБА_9 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Разом з ними проживає її син, якому 5 років. ОСОБА_9 може охарактеризувати як турботливого чоловіка, він отримував пенсію, десь працював, але неофіційно, допомагав утримувати її і дитину, сплачувати орендну плату за квартиру. В один з днів березня 2016 року ввечері ОСОБА_9 приніс додому мобільний телефон, сказав, що купив б/у. При цьому він був в стані легкого алкогольного сп`яніння. Пізніше він їй подарував карту пам`яті для мобільного телефону. В квітні 2016 року приїхали до них додому працівники поліції, забрали ОСОБА_9 до міськвідділу поліції, він поїхав добровільно. Вона поїхала за ним і дізналася про те, що сталося і звідки взявся телефон. ОСОБА_8 знає як товариша ОСОБА_9 , характеризує його як спокійного, адекватного чоловіка.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.03.2016 року місцем скоєння злочину є ділянка місцевості на відстані 50 м від вхідних дверей в приміщення стоматологічної поліклініки по вул. Бурденко в м. Костянтинівка Донецької області.
Відповідно до протоколу огляду від 13.04.2016 року був оглянутий мобільний телефон НТС Desire 500 imei НОМЕР_1 чорного кольору в чохлі чорного кольору, зробленому у вигляді «книжки» з сім карткою МТС НОМЕР_2 , карткою пам`яті mіcrо SD 4 Gb. Даний телефон добровільно видав працівникам правоохоронних органів ОСОБА_9 , а також пояснив, що цей телефон з чохлом він викрав 20.03.2016 року разом з ОСОБА_8 у раніше незнайомого неповнолітнього хлопця в районі вул. Бурденко в м. Костянтинівка Донецької області.
Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 13.04.2016 року потерпілий ОСОБА_4 в присутності свого законного представника ОСОБА_5 впізнав мобільний телефон НТС Desire 500 чорного кольору як той, що в нього викрали 20.03.2016 року.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2016 року, потерпілий ОСОБА_4 в присутності свого законного представника ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 20.03.2016 року заподіяла йому тілесні ушкодження та викрала телефон.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2016 року, потерпілий ОСОБА_4 в присутності свого законного представника ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 20.03.2016 року заподіяла йому тілесні ушкодження та викрала телефон разом з ще одним чоловіком.
Відповідно до протоколу огляду від 14.04.2016 року була оглянута карта пам`яті mіcrо SD 4 Gb чорного кольору. Свідок ОСОБА_11 , присутня при огляді, пояснила, що дану карту пам`яті їй подарував ОСОБА_9 .
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.04.2016 року, ОСОБА_9 показав на місці та детально розказав про обставини скоєння ним сумісно із ОСОБА_8 злочину відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , в тому числі про механізми заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та заволодіння мобільним телефоном останнього.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.04.2016 року, ОСОБА_8 показав на місці та детально розказав про обставини скоєння ним сумісно із ОСОБА_9 злочину відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , в тому числі про механізми заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та заволодіння мобільним телефоном останнього.
Згідно з висновком експертизи від 18.04.2016 року вартість викраденого у ОСОБА_4 майна: мобільного телефону НТС Desire 500, картки пам`яті mіcrо SD 4 Gb, чохла «Книжка» до телефону НТС Desire 500, сім картки оператора мобільного зв`язку МТС, складає загалом 1660,01 грн.
Відповідно до висновку експертизи №45 за меддокументами від 25.04.2016 року, виявлені у ОСОБА_4 , 2000 року народження, параорбітальна гематома зліва, субкон`юктивальний крововилив лівого ока, садна обличчя, утворились від дії тупого предмету, можливо у зазначений строк, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Описані тілесні ушкодження утворилися не менше ніж від двох впливів тупого предмету. З урахуванням локалізації та характеру тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при обставинах, зазначених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в ході проведення слідчих експериментів. Вкрай маловірогідне утворення зазначених тілесних ушкоджені в результаті падіння з висоти власного зросту.
Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, судом встановлено наступне.
Показання потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_9 , надані ними в судовому засіданні, є логічними та послідовними, доповнюють один одне, підстав для надання ними неправдивих показань судом не встановлено.
Суд ставиться критично, не приймає до уваги та виключає з обсягу доказів протокол проведення слідчого експерименту від 13.04.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , оскільки, як пояснив сам потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, він не міг описати дії кожного з обвинувачених під час пограбування, і відомості про дії кожного з них під час скоєння злочину відносно нього, викладені в протоколі з його слів, стали йому відомі від працівників поліції після проведення слідчих дій з самими обвинуваченими.
Даючи оцінку іншим зібраним доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, суд знаходить їх такими, що не суперечать один одному.
Проаналізувавши зібрані докази в сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю.
Дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особи обвинувачених.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину проти життя та здоров`я особи, має одну незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на обліках в диспансерах за місцем реєстрації та проживання не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, має стійки соціальні зв`язки.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, спричиненої злочином.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд не приймає до уваги посилання захисника ОСОБА_7 на відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки органами досудового розслідування він обвинувачувався в скоєнні злочину саме в стані алкогольного сп`яніння, і в судовому засіданні він визнав свою вину в скоєнні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, в повному обсязі, від дачі пояснень в судовому засіданні відмовився на підставі ст. 63 Конституції України і не зазначив будь-яких заперечень проти встановлених обставин, за яких скоєно злочин. Крім того, в ході проведення відтворення за його участю, обвинувачений ОСОБА_8 також зазначив про скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи викладене, суд вважає такі посилання захисника ОСОБА_7 неспроможними.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого ОСОБА_8 повинно бути пов`язано з позбавленням волі на строк, в межах санкції відповідної частини статті кримінального закону, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нимнових злочинів.
Крім того, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 14.04.2016 року по день ухвалення вироку включно.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, має дві незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, на обліках в диспансерах за місцем проживання не перебуває, є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, має стійкі соціальні зв`язки, має обов`язок по утриманню непрацездатної матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інваліда ІІ групи.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає щире каяття, часткове добровільне відшкодування шкоди, спричиненої злочином.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого ОСОБА_9 повинно бути пов`язано з позбавленням волі на строк, в межах санкції відповідної частини статті кримінального закону, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідними та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нимнових злочинів.
Крім того, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 14.04.2016 року по день ухвалення вироку включно.
Суд вважає, що виправлення обох обвинувачених неможливе без реального відбування призначеного покарання та не знаходить підстав для звільнення їх від відбування призначеного покарання, оскільки вони раніше вже були засуджені за скоєння умисних злочинів, в тому числі особливо тяжких, відбували покарання в місцях позбавлення волі, але після звільнення на шлях виправлення не стали та знову скоїли злочин.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно до набрання вироком законної сили залишити без зміни для забезпечення виконання вироку.
Суд приходить до висновку, що заявлений прокурором в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення на його користь з обвинувачених витрат на лікування в сумі 639,40 грн. є підставним та достатньо обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи чеками на придбання ліків, довідкою лікарні, де перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, але підлягає частковому задоволенню з урахуванням того, що в ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_8 було виплачено в рахунок заподіяної шкоди 320 грн., а обвинуваченим ОСОБА_9 100 грн., що вбачається з розписки законного представника потерпілого ОСОБА_5 від 24.06.2016 року, в якій вона, крім того, зазначила, що будь-яких претензій матеріального характеру до ОСОБА_8 не має.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Артемівській УВП УДПпСУ в Донецькій області (№6) залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 14.04.2016 року.
Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з 14.04.2016 року по 24.06.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Артемівській УВП УДПпСУ в Донецькій області (№6) залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 14.04.2016 року.
Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з 14.04.2016 року по 24.06.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 219 (двісті дев`ятнадцять) грн. 40 коп.
-мобільний телефон НТС Desire 500, картку пам`яті mіcrо SD 4 Gb, чохол «Книжка» до телефону НТС Desire 500, передані на зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_5 відповідно до розписки від 22.04.2016 року вважати повернутими за належністю;
-два DVD-диски з записом допиту обвинувачених, долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя: