Карлівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/251/16-к
Провадження №1-кп/531/55/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2016 Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівці кримінальне провадження за підозрою

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, освіта середня, не

працюючого, не одруженого, не віськовозобов`язаного, раніше судимого:

26 лютого 2001 року Карлівським районним

судом Полтавської області за ст.ст. 140 ч.3, 17,81

ч.3, 42 КК України до покарання у вигляді 5 років

позбавлення волі, 28 березня 2001 року вирок

переглянутий Полтавським обласним судом і

засуджено до 4 років позбавлення волі;

18 січня 2007 року Машівським районним судом

Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до

4 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК

України звільнено від відбування покарання з

дворічним іспитовим строком;

22 травня 2007 року Лозовським місцевим судом

Харківської області за ч. 2 ст. 263 КК України до

покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на

підставі ч. 1 ст. 70 КК України частково

приєднано не відбуту частину покарання за

вироком Машівського районного суду від 18 січня

2007 року та остаточно призначено покарання у

вигляді 4 років 1 місяців позбавлення волі;

21.06.2012 року Карлівським районним судом

Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.297, ст.70

КК України до покарання у вигляді 3 років

позбавлення волі;

2 квітня 2015 року звільнився по закінченню

терміну відбування покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
31 січня 2016 року близько 9 години 30 хвилин ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, через відчинену фірточку воріт зайшов на територію господарства гр. ОСОБА_5 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю господаря і тим, що його ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, викрав велосипед марки «Україна» з рамою жіночого типу чорного кольору вартістю 600 грн., чим спричинив потерпілому гр. ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно.

15.02.2016 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення .

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, в обсязі підозри. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і на підставі положень ст..75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у злочині .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 відповідно до угоди, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
Прокурор угоду підтримав і просив її задовольнити.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, позицію потерпілого в угоді , позицію обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей обвинувачення він може бути звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов*язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст.373,374,475 КПК України, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 15.02.2016 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

- періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України,до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1