Справа № 372/5319/14-к
Провадження 1-кп-127/16
ухвала
Іменем України

20 липня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000715 від 11.09.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ржищів Київської області, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого, останній раз 15.07.2014 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000715 від 11.09.2014 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України.
Зазначене кримінальне провадження було розглянуто Обухівським районним судом Київської області та вироком суду від 09 липня 2015 року було визнано ОСОБА_5 винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 3 років На підставі ст. 71 КК України .
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2016 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 липня 2015 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000715 від 11.09.2014 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України скасовано згідно вказівки касаційного суду в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2016 року та ухвалено призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.
Вказані матеріали призначені до розгляду у підготовче судове засідання відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України та вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2016 року.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України та заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 .

Судом поставлено на обговорення клопотання прокурора щодо призначення кримінального провадження до судового та продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2016 року зазначено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та визначені підстави для його повернення прокурору. Також захисник заявив клопотання, щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 , змінивши його з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт з можливістю обвинуваченому відлучатись з місця проживання в визначені судом години, оскільки обвинувачений має намір офіційно працевлаштуватись.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52, рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії» п. 58).
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000715 від 11.09.2014 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить належним чином сформульованого обвинувачення відповідно до положень закону, так як в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та правову кваліфікація дій.
Таким чином, прокурором всупереч вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_5 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.
Що стосується заявленого клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, то воно підлягає задоволенню, а щодо заявленого клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт з можливістю обвинуваченому відлучатись з місця проживання в визначені судом години, то воно задоволенню не підлягає, як таке, що не ґрунтується на вимогах ст. 201 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000715 від 11.09.2014 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України повернути прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі, виявлених судом недоліків.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк цілодобового домашнього арешту за адресою його постійного проживання: АДРЕСА_2 , на шістдесят днів, тобто до 17.09.2016 року включно, залишивши попередні умови домашнього арешту таобов`язки, покладені на обвинуваченого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22.06.2016, а саме покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
Невідкладно прибути до місця свого проживання АДРЕСА_2 ;
не відлучатися з місця постійного проживання - АДРЕСА_2 .

прибувати за першим викликом до суду або органу досудового слідства.

Строк дії ухвали визначити 17.09.2016 року(включно).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1