Провадження 1кп-200/323/16
Справа 200/5922/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001144 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2016 року приблизно о 14.30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до магазина «Бершка», розташованого по вул. Глинки, 2 у м. Дніпропетровську, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ТОВ «Бершка Україна», а саме: чоловіче взуття артикул 4205/132/202/42 вартістю 799 грн., яке сховав під свій верхній одяг.

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив торгівельну залу магазину «Бершка» та намагався залишити місце скоєння злочину, однак, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з незалежних від його волі причин, оскільки з викраденим майном був затриманий співробітниками безпеки ТРЦ «Мост Сіті Центр» за межами магазину «Бершка».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 05.03.2016 року приблизно о 14.00 годині він зайшов у магазин «Бершка», розташований в ТРЦ «Мост Сіті Центр» по вул. Глинки, 2 в м. Дніпропетровську, щоб подивитися взуття. Знаходячись у торгівельному залі магазину, він взяв зі стелажу кросівки, які йому сподобалися, та пройшов до примірочної кімнати. У примірочній кімнаті він вирішив викрасти кросівки і для цього він зірвав з них пластикові антикрадіжні датчики та сховав кросівки під свій верхній одяг. Після чого він вийшов з примірочної та направився до виходу з магазину. Коли він пройшов касову зону без оплати товару, на виході спрацювали антикрадіжні ворота і до нього підійшов співробітник охорони, який запитав чи є в нього неоплачений товар. Після цього він був доставлений у службове приміщення, де він видав викрадений товар. З вартістю викраденого згоден. В скоєному щиро кається. На теперішній час він відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Окрім показань обвинуваченого, в яких він визнає свою провину повністю, провина обвинуваченого повністю підтверджується письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду від 05.03.2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_4 були виявлені та вилучені чоловічі кросівки 42 розміру з написом «Bershka». ( т.1 а.с. 6-10). Вказаний товар та бирка цінник з кросівок визнані по справі речовими доказами та знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Бабушкінського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області. ( т.1 а.с. 24, т.2 а.с.25).

- актом інвентаризації та довідкою ТОВ «Бершка Україна» від 05.03.2016 року, згідно яких у магазині «Бершка» по вул. Глинки, 2 в м. Дніпропетровську, була встановлена нестача товару, а саме: чоловічого взуття артикул 4205/132/202/42 вартістю з ПДВ 1299 грн., закупівельна вартість вказаного взуття складає 680,94 грн. ( т.1 а.с. 11-13).

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/34-685 від 23.03.2016 року, згідно якого ринкова вартість чоловічого взуття артикул 4205/132/202/42 на дату вчинення злочину становила 799 грн. ( т.1 а.с. 18-21).

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого доведена повністю, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи. Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховуючи тяжкість скоєного, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування завданого збитку; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, і вважає що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі у межах строку, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України, із звільненням від відбування покарання із застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. 3 ст. 76 КК України повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути зі ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави документально підтверджені витрати ДНДЕКЦ МВС України при проведенні судово-товарознавчої експертизи у сумі 351 (триста п`ятдесят однієї) гривні 84 копійок.
Речові докази:

-чоловіче взуття артикул 4205/132/202/42, яке відповідно до квитанції № 000716 від 29.03.2016 року знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Бабушкінського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_4

-бирку цінник паперову із взуття артикул 4205/132/202/42, яка відповідно до квитанції № 000716 від 29.03.2016 року знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Бабушкінського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1