У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора захисникаОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 13 квітня 2016 року матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року,
встановила:

Постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 13 лютого 2012 року порушено кримінальну справу № 11400008 відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК.

На постанову слідчого адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала до Печерського районного суду м. Києва скаргу, в якій просила скасувати постанову.

Цей суд виніс постанову від 02 липня 2015 року, якою зазначену скаргу адвоката передав до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду судом при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК. В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що оригінал оскаржуваної постанови слідчого разом з іншими матеріалами кримінальної справи було виділено в окреме провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні зазначених вище злочинів і в подальшому передано до Шевченківського районного суду м. Києва для судового розгляду. Крім того, місцевий суд вказав, що згідно наявної інформації вказана кримінальна справа перебуває в провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , оригінал оскаржуваної постанови слідчого від 13 лютого 2012 року знаходиться в матеріалах цієї справи. Таким чином, суд вказав, що на час розгляду скарги кримінальна справа, постанова про порушення якої оскаржується, перебуває в провадженні суду, а тому відсутні підстави згідно ст. 236-6 КПК 1960 року для її розгляду цим судом і скаргу слід передати в провадження до суду, де перебуває кримінальна справа.

На постанову місцевого суду ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_5 подали апеляції, в яких просили постанову суду скасувати, а матеріали повернути на новий судовий розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року відмовлено у прийнятті апеляцій, оскільки постанова судді про передачу справи до іншого суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

У касаційній скарзі порушується питання про скасування судових рішень та направлення матеріалів на новий судовий розгляд з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання скарги, думку прокурора, який просив закрити провадження, оскільки відсутній предмет оскарження, розглянувши матеріали за скаргою та обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою підлягає закриттю на таких підставах.

Вивченням матеріалів за скаргою № 757/33852/14 к встановлено, що постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 13 лютого 2012 року було порушено кримінальну справу № 11400008 відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК (а.с. 57-60).

19 липня 2012 року слідчим Генеральної прокуратури України щодо невстановлених слідством осіб порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК; дії ОСОБА_6 було перекваліфіковано з ч. 4 ст. 190 КК на ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК та щодо нього було порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК.

Постановою слідчого від 27 липня 2012 року з кримінальної справи № 11400008 було виділено в окреме провадження кримінальну справу відносно ОСОБА_6 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК, 08 серпня 2012 року затверджено обвинувальний висновок та справу було направлено на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва ( а.с. 83-84, 195).

Крім того колегією суддів встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року було частково задоволено скаргу ОСОБА_6 про невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення у відповідності до постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 13 лютого 2012 року про порушення кримінальної справи. 02 квітня 2015 року до ЄРДР за № 0000579 внесено відомості стосовно ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК. Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні 16 квітня 2015 року доручено слідчому управлінню ГУМВС України в м. Києві ( а.с. 178).

Тобто, на час розгляду Печерським районним судом м. Києва скарги адвоката в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого від 13 лютого 2012 року і постановлення судового рішення від 02 липня 2015 року у цього суду були дані про внесення до ЄРДР кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК. За діючим КПК внесення відомостей про вчинення особою кримінального правопорушення до ЄРДР оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 383 КПК 1960 року у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд.

На підставі вищевикладених даних, які були встановлені лише під час вивчення матеріалів за скаргою № 757/33852/14 к, колегія суддів дійшла висновку, що постанова місцевого суду від 02 липня 2015 року та ухвала апеляційного суду від 05 серпня 2015 року не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, а тому на підставі ч. 2 ст. 383 КПК 1960 року вони не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

З підстав наведеного, враховуючи положення глави 31 КПК 1960 року касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Керуючись статтями 383, 394 - 396, 4002 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року закрити.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3