Дата документу Справа № 334/1375/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1287/16
Єдиний унікальний № 334/1375/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 4 ст. 296 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005437, за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 посилається на незаконність вироку через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема права на захист обвинуваченого, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. При цьому зазначає, що незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд необґрунтовано розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Крім того, не врахував, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин із застосуванням вогнепальної зброї у громадському місці та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а тому безпідставно застосував до останнього положення ст. 75 КК України .

З огляду на вказане, прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

У запереченнях обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і призначено покарання у вигляді у вигляді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 16 листопада 2015 року, близько о 20 годині 30 хвилин, на майданчику, розташованому біля входу в приміщення кафе «Оскар ПАБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 9, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, який переріс в обопільну бійку.

Після того, як конфлікт закінчився, ОСОБА_10 зайшов в приміщення кафе, а ОСОБА_7 пішов за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , де взяв мисливську рушницю моделі ІЖ-43Е 12 калібру, заводський № НОМЕР_1 , яка належить йому відповідно до дозволу на зброю № НОМЕР_2 , термін дії якого закінчується 05.09.2017 року, та повернувся до вищевказаного кафе.

Близько о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на проїжджій частині, розташованій біля кафе «Оскар ПАБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 9, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи намір самоутвердження за рахунок приниження іншої особи, посягаючи на здоров`я ОСОБА_10 , використовуючи при цьому малозначний привід, виявляючи особливу зухвалість, умисно направив в напрямку останнього ствол мисливської рушниці моделі ІЖ-43Е 12 калібру, заводський № НОМЕР_1 , яка відповідно до висновку експерта № 676-ЗТ від 25.11.2015 року є вогнепальною зброєю - гладко-ствольною мисливською двоствольною рушницею, виробництва Іжевського Механічного заводу, та зробив два постріли, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, а саме: поранення в області грудної клітини зправа в проекції 3-го ребра, в проекції правої клубової кістки, на передній поверхні черевної стінки праворуч, на правому стегні, на лівій гомілці, що згідно висновку експерта № 4726 від 16.12.2015 року, в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 завдано тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, та його захисника. які просили судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок ухвалений за процедурою, передбаченою ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину за обставинами зазначеними у вироку суду, а тому суд, в судовому засіданні зі згоди обвинуваченого та інших учасників судового процесу, з`ясувавши добровільність їх позиції, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, що характеризують особу останнього.

Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням вогнепальної зброї.

Доводи прокурора про порушення судом вимог кримінального процесуального закону у частині того, що суд необґрунтовано розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України з огляду на часткове визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 , безпідставні.

Як вбачається з оскаржуваного вироку невідповідність встановлених судом обставин з показами обвинуваченого полягає лише в тому, що у формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним, близько о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи намір самоутвердження за рахунок приниження іншої особи, посягаючи на здоров`я ОСОБА_10 , використовуючи при цьому малозначний привід, виявляючи особливу зухвалість, умисно направив в напрямку останнього ствол мисливської рушниці яка є вогнепальною зброєю зробив два постріли, в результаті чого спричинив ОСОБА_10 , тілесні ушкодження, а у своїх показаннях суду обвинувачений за вищезазначених подій стверджував що зробив постріли з рушниці в землю, від чого боєзаряд рикошетом влучив у потерпілого.

Отже, зазначення напрямку пострілу зі слів обвинуваченого і зазначення напрямку пострілів у судовому рішенні у формулюванні обвинувачення не протирічять один одному, а тому не дають підстав вважати, що обвинувачений визнав вину частково.

До того ж, у даному випадку, кваліфікація дій обвинуваченого прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про надмірно м`яке покарання, то, на думку колегії суддів, вони не заслуговують на увагу.

При призначенні ОСОБА_7 , покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, згідно яких він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, цивільний позов сплатив в повному обсязі, думку потерпілого, щодо призначення не суворого покарання.

Суд також визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його щире каяття та погашення збитків потерпілому, обставиною що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 , покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України, суд першої інстанції вимог статей 65-67 КК України не порушив, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості злочину, конкретним обставинам справи, має на меті не тільки кару а й виправлення, і тому є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 50,65 КК України.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин із застосуванням вогнепальної зброї у громадському місці та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпідставні, оскільки тяжкість злочину та стан алкогольного сп`яніння судом при призначенні покарання враховано, а застосування вогнепальної зброї у громадському місці є елементом складу злочину, яке інкриміновано ОСОБА_7 а тому враховуватись при призначенні покарання не може.

Таким чином, не вбачаючи підстав для зміни або скасування вироку, колегія суддів, апеляцію прокурора по зазначених у ній доводах вважає за необхідне залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Вимоги ст.ст.349,370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та призначення йому покарання, у оскаржуваному вироку, районним судом дотримано.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4