Справа № 711/8411/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітняня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002722 від 16 серпня 2013 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.190 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:
29 серпня 2010 року близько 09 години ОСОБА_5 , 1978 р.н., маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись біля парку 30-річчя Перемоги в м. Черкаси, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_8 , при наступних обставинах. Так він, приблизно 28 серпня 2010 року зателефонував до свого малознайомого ОСОБА_8 , з яким мав нетривалі цивільно-правові відносини і домовився про отримання від останнього в`яленої риби у загальній кількості близько 500 кілограм для реалізації та послідуючого повернення коштів за вказаний товар постачальнику, завідомо не маючи наміру повертати кошти за вказану продукцію. Після чого 29 серпня 2010 року близько 09 години біля парку 30-річчя Перемоги в м. Черкаси він зустрівся з ОСОБА_8 , де отримав від останнього в`ялену рибу в кількості близько 500 кілограм, на загальну суму 12650 гривень, і умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволодівши вказаним товаром з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Він же, повторно, 16 вересня 2010 року в денний час, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись у гаражі біля будинку АДРЕСА_2 , заволодів майном, яке належить на праві спільної власності ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , при наступних обставинах. Так він, у вересні 2010 року познайомився з ОСОБА_11 і усно домовився про діяльність з продажу виготовленої останнім продукції з риби. Приблизно 16 вересня 2010 року він зателефонував до ОСОБА_11 і домовився про отримання від нього в`яленої риби у загальній кількості 160 кілограм для реалізації і послідуючого повернення коштів за вказаний товар постачальнику, завідомо не маючи наміру повертати кошти за вказану продукцію. І того ж дня, в денний час у гаражі біля будинку АДРЕСА_2 він зустрівся з ОСОБА_11 та отримав від останнього для продажу в`ялену рибу в кількості 160 кілограм, на загальну суму близько 6000 гривень, і умисно з корисливих мотивів, шляхом обману заволодівши вказаним товаром з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілим на вказану суму.

Він же, повторно, в квітні 2011 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, через мережу Інтернет надав оголошення про здійснення підприємницької діяльності по реалізації рибної продукції. Потім ОСОБА_5 по телефону провів переговори зі ОСОБА_10 , який проживає у АДРЕСА_3 , та пообіцяв останньому здійснити поставку 300 кг в`яленої риби на загальну суму 9600 гривень, при умові повної попередньої оплати поставки вказаного товару через банківську установу, завідомо не маючи наміру виконувати умови усної домовленості. Після цього, 20 квітня 2011 року ОСОБА_10 через установу «Приватбанку» здійснив електронний переказ коштів у сумі 9600 гривень для ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , який того ж дня отримав вказані кошти. В подальшому ОСОБА_5 неодноразово обіцяв здійснити поставку рибної продукції, але свої зобов`язання не виконав, а умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодівши вказаними грошовими коштами, використав їх на особисті потреби, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на зазначену суму.

Він же, повторно, 18 серпня 2011 року близько 17. години, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись у приміщенні ресторану «МакДональдс», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 31, заволодів майном, яке належить ОСОБА_7 , при наступних обставинах. Так він з червня 2011 року по серпень 2011 року здійснюючи підприємницьку діяльність систематично реалізовував рибну продукцію ОСОБА_7 на підставі усних домовленостей. А 18 серпня 2011 року у денний час ОСОБА_7 зателефонувала до ОСОБА_5 і повідомила, що бажає придбати 2 тони риби, на що останній відповів згодою, запевнив, що необхідний товар у нього є і потрібно передати йому кошти в сумі 25000 гривень. Після цього ОСОБА_7 доручила своєму сину ОСОБА_12 передати кошти постачальнику та останній того ж дня близько 17 години в приміщенні ресторану «МакДональдс» зустрівся з ОСОБА_5 і передав йому гроші в сумі 25000 гривень. В подальшому ОСОБА_5 свої зобов`язання не виконав, а умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, заволодів вказаними грошовими коштам і з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на зазначену суму.

В ході судового розгляду було змінено обвинувачення відповідно до обвинувального акту від 24.12.2015 року, том 1 а.м.к.п. 177-180.

В подальшому розгляд кримінального провадження здійснювався в межах пред`явленого обвинувачення.

Суд встановив достатньо доказів для підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих діянь, зокрема.

Потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні пояснив, що свого часу займався в`яленням риби. Був цех, де здійснювалась ця процедура. Дану діяльність здійснював із ОСОБА_11 . Із ОСОБА_5 мав партнерські стосунки. ОСОБА_11 відгрузив 160 кг риби ОСОБА_5 , той повідомив, що ОСОБА_5 розрахується через тиждень другий. Він підтримує стосунки із людьми, які здійснюють подібну діяльність, в інтернеті, де узнав, що є подібні випадки, коли цей самий ОСОБА_5 заберав продукцію і не розраховувався. Він знайшов координати ОСОБА_5 і зустрівся з ним, як покупець, так як він на телефонні дзвінки не відповідав. Він змінював телефонні картки постійно. Після зустрічі він зрозумів, що ОСОБА_5 не має бажання розраховуватися та написав заяву у міліцію. Ні разу ОСОБА_5 не зв`язувався з ним та не бажав розрахуватись, після того як отримав рибу.

Потерпіла ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснила, що тимчасово не працює. Із ОСОБА_5 познайомилась через інтернет. Це було в травні 2011 року. Він продавав морожену і в`ялену рибу. Спочатку вона приїхала і особисто з ним познайомилась. Продукція її влаштовувала. Все було добре, він нормально працював, претензій не було. Було близько 20 відгрузів риби. Її представник передав ОСОБА_5 25 000 грн., це був її син. Коли приїхала машина із Херсону за рибою, то відвантаження не відбулась. Вона йому зателефонувала і він сказав, що в цей день рибу не наловили. ОСОБА_13 залишилася чекати ще один день. На наступний день він сказав, що День рибака, всі вантажники п`яні і ніхто не здійснить завантаження. Вона тоді зрозуміла, що її ошукали. Потім він міняв номера телефонів і на зв`язки не виходив. Вона позичала кошти, щоб врятувати свою репутацію, та замовнику передала, все-таки, рибу і віддала позичені кошти. Позов, поданий на 75 000 грн. підтримує. Син передав кошти 18.08.2011 року. Після цього він мав надати рибу протягом двох днів. Розписка не бралася. Він жодного разу, після цього, їй не телефонував. Його телефони були вимкнені. ОСОБА_5 заарештували в Черкасах. Шкоду не компенсував.

Свідок зі сторони обвинувачення, ОСОБА_12 , у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_14 займався продажем риби. Знайшли через інтернет. Працювали нормально ввесь час. Через півроку, 18.08.2011 року ОСОБА_7 замовила партію товару, оплатити потрібно було наперед. 18.08.2011 року він зустрівся із обвинуваченим біля Макдональдзу в Черкасах, передав 25 000 грн. Рибу повинні були забрати того ж дня під вечір. Після цього він зник. Декілька днів він був на зв`язку, а потім вимкнув телефон. Коли йому телефонували, то він надавав різну інформацію, то не наловили рибу, то її не заморозили, то ключів від холодильника не було. Потерпіла є його матір`ю, на той час вона перебувала у м.Донецьку. Вона зателефонувала йому і сказала зустрітися із ОСОБА_5 та розрахуватися.

Потерпілий ОСОБА_15 в судовому засіданні в режимі відеоконферен6ції пояснив, що його син приватний підприємець, він запропонував займатися рибою. Син знайшов в інтернеті особу на прізвище ОСОБА_5 , який надавав послуги по відправленні риби. Син надав його мобільний телефон. Він набрав його, попрохав скинути йому свідоцтво про зайняття підприємницькою діяльністю. Домовився, що він замовить у нього 300 кг риби на суму 9 600 грн. Це було в квітні 2011 року. Через Приватбанк він здійнив електронний переказ коштів. Згодом прийшло повідомлення, що ОСОБА_5 особисто отримав ці кошти. Потім вони здзвонилися, і він підтвердив, що отримав кошти. ОСОБА_5 повідомив, що відправить рибу. На наступний день ОСОБА_5 повідомив по телефону, що у нього якісь проблеми. Через деякий час ОСОБА_5 перестав відповідати на телефонні дзвінки. Через декілька днів він сказав, що відправив Новою поштою та повідомив йому номер накладної. Даний номер він перевірив на Новій пошті і виявилося, що такого номеру не існує, а йому рибу ніхто не відправляв. Саме після цього він перестав виходити на зв`язок. Кошти не відшкодовані, цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Свідок зі сторони захисту ОСОБА_16 , у судовому засіданні, підтвердив, що за адресою його проживання повістки на ім`я сина не приходили. Його син тривалий час з ним не проживає. Щодо підприємницької діяльності з боку сина, пов`язаної із торгівлею риби, нічого не знає. Сам будівельник, їздив до Москви на роботу. Сина також брав з собою. Більше додати нічого.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що із ОСОБА_14 працювали по рибі кілька разів. У 2010 році познайомився із ОСОБА_5 , за яких обставин не пам`ятає. Останній раз взяв він у нього рибу 29.08.2010 року в кількості 500 кг, на той час на суму 12 650 грн. Потім, він змінив номер телефону та не з`являвся в м. Черкаси. Він розцінював це як завідомо не маючий намір повернення коштів. Цивільний позов не заявляв. Після цієї дати більше із ОСОБА_5 не розмовляв. Була випадкова зустріч у м.Черкаси через значний проміжок часу. Так через деякий час обвинувачений віддав йому 2000 гривень, однак це була сума ще за минулу поставку риби, яку він здійснив ще до цього епізоду.

Стороною обвинувачення в доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст.190 КК України наведено данні наступних доказів:

-Дані протоколу про надання матеріалів досудового розслідування від 28.08.2015 року, що вказує на відсутність будь-яких доказів зі сторони захисту, відкриття доказів стороні обвинувачення не здійснювалося.

-Дані копії банківської квитанції ПриватБанку на відправку ОСОБА_10 ОСОБА_5 9600 гривень.

-Дані протоколу огляду предметів від 24.01.2012 року, який підтверджує факт смс-переписування ОСОБА_5 із ОСОБА_10 та обіцяння направити рибу Новою поштою та відправленням номеру декларації в підтвердження.

-Дані протоколу виїмки від 24.01.2012 року вказаного телефону, що належить ОСОБА_10

-Дані протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_10 від 24.01.2012 року, що відносно нього вчинені шахрайські дії на суму 9600 гривень.

-Дані протоколу пред`явлення карток для впізнання від 22.09.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_8 за фотокарткою під №3 впізнав ОСОБА_5 , з яким мав справу.

-Дані протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_8 від 22.09.2012 року, що відносно нього вчинений злочин ОСОБА_5 , а саме на початку вересня 2010 рокупередав йому товар, від останнього гроші не отримав.

-Дані протоколу пред`явлення карток для впізнання від 21.09.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_11 за фотокарткою під №1 впізнав ОСОБА_5 , з яким мав справу.

-Дані протоколу пред`явлення карток для впізнання від 20.09.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_9 за фотокарткою під №2 впізнав ОСОБА_5 , з яким мав справу.

-Дані протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_7 від 19.09.2011 року, що відносно нього вчинений злочин ОСОБА_5 , а саме на початку вересня 2010 року передав йому товар, від останнього гроші не отримав.

-Дані протоколу очної ставки від 19.09.2011 року між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , під час чого потерпіла викриває дії останнього.

-Дані заяви ОСОБА_10 від 21.09.2011 року про злочин відносно нього.

-Дані протоколу очної ставки від 20.09.2011 року між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , під час чого потерпіла викриває дії останнього.

Обвинувачений, ОСОБА_5 , в судовому засіданні вину не визнав, визнав цивільно-правові стосунки із борговими обов`язками перед вказаними потерпілими та пояснив наступне. По епізоду відносно ОСОБА_8 . Познайомився із ОСОБА_8 в травні 2010 року. Він займався рибою, тоді у нього декілька раз замовляв його вироблену продукцію. 29.08.2010 року забрав у ОСОБА_8 500 кг в`яленої риби на суму 12 650 грн. Потерпілий сам їх привіз. Потім у нього не було грошей на розрахунок із ОСОБА_8 .. Через деякий час він знайомому ОСОБА_8 віддав 2 000 грн. Не визнає вину. Визнає його борг у сумі 10 000 грн. перед потерпілим ОСОБА_8 . На зв`язок не виходив із ним, тому що його посадили в СІЗО.

По епізоду відносно ОСОБА_11 і ОСОБА_9 . В 2010 році, коли шукав виробників, його познайомили із ОСОБА_11 . Потреба була викликана розкруткою бізнесу. Потреба зростала і йому потрібно було 6-7 тонн поставлення риби в місяць. Спочатку він взяв нормальну рибу для проби. Потім йому зателефонував ОСОБА_11 і запитав чи не потрібно на реалізацію йому рибу так як він не може її нікуди діти в Черкасах, він погодився, сказав привозити. І він привіз 300 кг. риби йому за названою адресою, без участі його ви грузив рибу в гаражах. Коли наступного дня він приїхав на гаражі, подивився на рибу, жахнувся, вона була зіпсована. ОСОБА_11 пообіцяв забрати вказану рибу. ОСОБА_11 залишив накладну на цю рибу. Сума була 6 000 грн. Від ОСОБА_11 було дві доставки. Перша на пробу. А інша зіпсована. ОСОБА_9 в суді перший раз побачив. Не знав, що ОСОБА_9 приїздив до нього. ОСОБА_9 йому не телефонував.

По епізоду відносно ОСОБА_10 ОСОБА_10 знайшов його по інтернету. Він далекий від цього бізнесу. В квітні 2011 року він зателефонував та замовив 300 кг в`яленої риби, а саме плотви. ОСОБА_10 відправляв йому 9 600 грн. На наступний день він поїхав до холодильників і побачив що в нього немає плотви. Попрохав 2 дні відстрочки. Через 2 дні відправив йому рибу на невідоме прізвище Новою поштою. Риба пролежала там 4 дні і із Нової пошти йому зателефонували і повідомили, що рибу ніхто не забирає, він сказав відправляти її назад. Коли повернулася риба, вона зіпсувалася і він її утилізував. Будь-яких підтверджуючих документів, для підтвердження його слів, немає.

По епізоду відносно ОСОБА_7 . Із ОСОБА_7 познайомився в середині травня 2011 року. Зустрілися із нею, пили каву. Вона шукала постачальників на великі партії товару. 18.08.2011 року вона зателефонувала і сказала, що їй потрібно 2 тонни мороженої риби на суму 25 000 грн. Цього ж дня він зустрівся із її сином, той передав 25 000 грн. Він поїв у Макдональдзі. До цього приїздив її клієнт і забирав 12 т мороженої риби. Із 12 т клієнт вказав, що 2 т. поганої якості і йому потрібно перерахувати 14 000 грн., які вважає що належать йому. Із-за цього у них виник конфлікт. 8 000 грн. він перерахував ОСОБА_17 , своєму партнеру для замовлення цього товару. ОСОБА_7 не намагався повернути кошти.

Показання допитаних потерпілих повністю узгоджуються із письмовими матеріалами, наданими прокурором, які були досліджені в ході судового розгляду та обставинами справи, викладеними в обвинувальному акті від 24.12.2015 року, том 1 а.м.к.п. 177-180.

Взято до уваги, що обвинувачений в своїх показаннях чітко оперує сумами, нанесеної шкоди, узгоджує дати заволодіння коштами, визнання факт їх отримання та в інших епізодах отримання товару. Та те, що обвинувачений сукупною своєю поведінкою підтверджує мету на заволодіння вказаними матеріальними цінностями, а не неможливістю розрахуватися в законному руслі.

Сукупність наведеного спростовує твердження обвинуваченого, що той хотів пізніше повіддавати суми своєї заборгованості перед потерпілими. Дані твердження суд розцінює як спосіб здійснення захисту.

З огляду на викладені докази суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена.

Тому в цій частині пред`явлене обвинувачення суд вважає доведеним і дії обвинуваченого кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Та за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_5 , враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, який має постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, раніше несудимий, вину не визнав у вчиненому, не розкаявся, вчинив злочини проти власності, був оголошений у розшук, до якого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання, пов`язаного із ізоляцією його від суспільства, у вигляді позбавлення волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за сукупністю злочинів, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожний злочин окремо та по сукупності злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 ст.ст.69, 75 КК України не вбачається, так як він вчинив не одне діяння, вчинив злочини проти приватної власності, вину не визнав.

Дана позиція викладена у Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, у сумі 75000 гривень. Враховуючи досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження обставини та часткове визнання обвинуваченим цивільного позову на 25000 гривень, було встановлено, що спричинив обвинувачений потерпілій матеріальну шкоду саме на зазначену суму, решта заявлених збитків не аргументована та не доведена потерпілою в ході судового розгляду. Тому вказаний цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Потерпілим ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, у сумі 26400 гривень. Враховуючи досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження обставини, було встановлено, що спричинив обвинувачений потерпілому матеріальну шкоду саме на суму 9600 гривень, решта заявлених збитків не аргументована та не доведена потерпілим в ході судового розгляду. Тому вказаний цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Судових витрат по справі немає.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Ухвалою суду від 22.01.2016 року встановлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 тримався під вартою з 21.09.2011 року по 25.10.2012 року та з 29.07.2015 року по 22.01.2016 року, що у сукупній кількості складає 1 рік 6 місяців 28 днів.
Відповідно до п.1 ч.5 вказаної статті цього Кодексу зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до санкції ч.2 ст.190 КК України максимально можлива міра покарання складає 3 роки позбавлення волі, таким чином строк попереднього ув`язнення у вказаному співвідношенні перевищує максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений ч.2 ст.190 КК України.
Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 із 21.09.2011 року по 25.10.2012 року та з 29.07.2015 року по 22.01.2016 року підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі згідно з положеннями ст. 72 КК України.

В конкретному випадку, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 складає більше 3 років позбавлення волі.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню з підстав відбуття призначеного покарання.

Строки давності в даному кримінальному провадженні не можуть бути застосовані, так як обвинувачений 2 роки перебував у розшуку, що відповідає ч.2 ст. 49 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 326, 349, 368-371, 374, 377, 416 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України два роки обмеження волі.

-за ч.2 ст.190 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим покаранням, остаточно призначити до відбуття 3 роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати із встановленого моменту затримання, тобто із 21.09.2011 року по 25.10.2012 року та з 29.07.2015 року по 22.01.2016 року. Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 із 21.09.2011 року по 25.10.2012 року та з 29.07.2015 року по 22.01.2016 року підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ст. 72 КК України.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із повним його відбуттям.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої злочином частково задовольнити. Із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 стягнути 25000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої злочином частково задовольнити. Із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_10 стягнути 9600 гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди.

Речові докази, а саме:

-Мобільний телефон, переданий власнику залишити за належністю;

-Письмові матеріали, які були долучені та досліджені за клопотанням прокурора приєднати до матеріалів кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1