печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність Генеральної прокуратури України, а саме просить зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відомості до ЄРДР за його заявою від 04.06.2014 та розпочати розслідування.

Особа, що подала скаргу, прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу, прокурор, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відомості до ЄРДР за його заявою від 04.06.2014 та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Аналіз вищезазначеного положення закону дає підстави для висновку, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, що і було зроблено працівниками Генеральної прокуратури України.

Таким чином, службовими особами Генеральної прокуратури України, уповноваженими на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, було прийнято та зареєстровано заяву ОСОБА_3 від 04.06.2014 про вчинення кримінального правопорушення. Після чого, дії Генеральної прокуратури України щодо направлення заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури м. Києва за територіальним принципом, відповідали вищезазначеним положенням закону, а відтак, не вбачається підстав для задоволення вимог скарги в цілому.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 04.06.2014 про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1