Справа № 639/5771/16-к
Провадження № 1-в/639/1786/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Холодногірською ВК №18 клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання звернувся засуджений ОСОБА_4 .
Мотивоване клопотання тим, що весь час відбування покарання у Холодногірській ВК №18 ОСОБА_4 працює на виробництві установи вантажником, має позитивну характеристику, в зв`язку з чим просить застосувати ст. 81 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що у разі задоволення клопотання буде проживати за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки за весь час відбування покарання не мав жодного заохочення, посередньо характеризується, а також те, що засуджений не висловив чітку думку щодо свого працевлаштування у разі умовно-дострокового звільнення.
Суд, вислухавши думку сторін, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали судової справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 26.12.2013 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин виправних робіт; 24.03.2014 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 389 КК України до 6 місяців арешту. Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 12.01.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.07.2015 року зазначений вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 16.07.2015 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року ОСОБА_4 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.02.2015 року по 16.07.2015 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 06.11.2014 року, кінець строку 23.08.2017 року.

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув відповідну частину 2/3 строку призначеного судом покарання.

Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.11.2014 року. За час тримання в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 17.11.2014 року відбував покарання у арештному домі при Диканівській ВК №12. За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 23.02.2015 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18. За час відбування покарання в установі характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав. Працевлаштований на виробництві установи в цех №2 вантажником. До праці ставиться задовільно, змінні завдання виконує. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує відносини з усіма категоріями засуджених. Дотримується ввічливих та правомірних взаємовідносин з персоналом, але іноді потребує додаткового контролю. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку в зразковому стані, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів якими користується. Намагається самостійно виконувати роботу з самообслуговування, але достатніх навичок для їх самостійного виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Підтримує родинні стосунки з матір`ю шляхом листування та побачень, отримує від неї посилки та передачі. За вироком суду має позов 1283,28 грн., з яких виплатив 321,98 грн., з коштів зароблених на виробництві установи. Вину у скоєнні злочину визнав повністю.

Суд зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно матеріалів наданих до суду, до ОСОБА_4 за весь час відбування покарання не застосовано жодного заохочення. Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_4 відноситься до тяжких умисних злочинів.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину та форму вини, а саме вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, значний строк невідбутого покарання, посередню характеристику, відсутність заохочень, , відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Згідно ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення може мати місце не раніше як через шість місяців з дня винесення ухвали суду про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1