Справа №: 398/3685/15-к
ВИРОК
Іменем України
"11" листопада 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001615 по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Знам`янці, Кіровоградської області, громадянки України, розлученої, не маючої на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, зареєстрованої у кв. АДРЕСА_1 та проживаючої у кв. АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2015 року ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилася у квартирі АДРЕСА_2 , де проживала разом з ОСОБА_12 та його батьками.

Цього ж дня, близько 18 години 50 хвилин між ОСОБА_11 та її співмешканцем ОСОБА_12 виникла сварка під час якої ОСОБА_11 , знаходячись на кухні, реалізуючи свій злочинний умисел, взявши кухонний ніж в праву руку та діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нанесла один цілеспрямований удар ножем в ліву частину грудної клітини ОСОБА_12 , чим згідно висновку експерта №199 від 22.06.2015 року, останньому були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва, з пошкодженням лівої легені та серця, та явищами внутрішньо плевральної та внутрішньо перікардіальної кровотечі, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння, та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Після нанесеного удару ножем ОСОБА_12 помер.

Дії ОСОБА_11 , суд кваліфікує як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_11 свою вину визнала частково та зазначила, що вона проживала тривалий час разом з ОСОБА_12 у квартирі. У цій квартирі проживали також батьки та діти її співмешканця. 20.05.2015 року, зранку, обвинувачена з ОСОБА_12 були на пікніку та вживали горілку, а саме дві плішки ємкістю 0,5 літра. Після цього повернулися додому близько 17 години 00 хвилин (точного часу не пам`ятає), але потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння та ліг спати, прокинувся близько 18 години 00 хвилин, вказав, що бажає їсти. ОСОБА_11 пішла до кухні та брала під столом картоплю. У цей час до кухні зайшов ОСОБА_12 , який вхопив її за волосся та вдарив ногою у живіт. Потім поклав на підлогу та наступив ногою на її руку, висмикнувши руку, вона встала, але він її вдарив по обличчю, від чого вона відлетіла до холодильника та раковини, так як була біля них, де намагався її душити. Вона попросила, щоб він її відпустив, а потім вона не зрозуміла як у неї в руках опинився ніж, бо біля раковини знаходилася сушка. ОСОБА_12 повторював, що вб`є її. У цей час вона з лівої руки переклала у праву та вдарила його ножем в область грудної клітини зліва. Він відійшов та закричав батькові, що його вдарили ножем впав та почав хрипіти. У кухню забіг батько померлого та забрав з рук ОСОБА_11 ніж, а вона пішла мити ноги, бо вони були у крові, а також переодягла одяг та випила пляшку горілки.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що є рідною матір`ю ОСОБА_12 . Обвинувачена проживала з сином у квартирі, яка належить потерпілій. Потерпіла з онуками і чоловіком проживали також у цій квартирі. 20 травня 2015 року потерпіла та її онук та онучка знаходилися на вулиці, а чоловік потерпілої, який є батьком померлого був дома. Потерпіла пішла додому, де побачила, що син вже лежав мертвий, біля нього була калюжа крові. Христина в цей час ходила по квартирі. Перебуваючи на вулиці сварки між ОСОБА_11 і сином не чула. Потерпіла звернулася з цивільним позовом, де просила стягнути з ОСОБА_11 на її користь моральну шкоду у розмірі 70 000 грн. 00 коп., так як після смерті ОСОБА_12 залишилися діти: ОСОБА_13 , 2002 року народження та ОСОБА_14 , 2007 року народження, якими вона опікується, бо їх залишила матір. Потерпіла вказує про оформлення опіки над зазначеними дітьми.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що почув крик сина, прийшов на кухню та побачив, що син тримаються руками за груди, а в руках ОСОБА_11 був ніж, цю руку ОСОБА_12 тримав обома руками. Свідок наказав віддати ніж, але обвинувачена відмовилася, тоді він схватив за руку та викрутив ніж. Син свідка одразу посунувся до низу, захрипів і одразу пішла кров з рани. Ніж був кухонний, на лезі була кров, цей ніж поклав на стіл, а потім віддав слідчому. Сам момент удару він не бачив, але викликав швидку медичну допомогу та міліцію.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченої своєї вини, її вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів:

- протоколом огляду місця подій від 20.05.2015 року, з якого вбачається, що оглянута квартира АДРЕСА_3 , де виявлено тіло. В області тулубу, ліворуч, маються нашарування рідини бурого кольору у виді плями розміром 50х30 мл., інших видимих пошкоджень не виявлено. Труп на дотик помірно теплий, (арк. пр. 5-6);

- протоколом огляду трупа від 21.05.2015 року, з якого вбачається, що огляд трупа виявленого у кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_12 , проводиться у приміщенні секційної зали моргу ОЦМЛ №2. Під час огляду якого виявлено: рану ліворуч по лівій середній ключичній лінії на 7,5 см, вище соска, веретеноподібної форми, яка продовжується через третє міжребер`я та хрящем четвертого ребра, товщі лівої легені, товщу міокарда правого шлуночка серця. Рановий канал має направлення спереду назад, зліва на право та дещо зверху вниз, (арк. пр. 20-23);

- лікарським свідоцтвом про смерть №1702/199 від 21.05.2015 року, яке підтверджує, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер від гострої крововтрати. Проникаюче поранення грудної клітини, з пораненням серця, легені, (арк. пр. 24);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2015 року за участі потерпілої ОСОБА_8 , вбачається, що вона зайшовши до свого помешкання побачила свого сина, який сидів зігнутий біля холодильника, а закривавлений ніж лежав, (арк. пр. 31-32);

- протоколом слідчого експерименту від 25.05.2015 року за участі ОСОБА_11 , в ході якого остання розповіла, що вона та ОСОБА_12 проживали у кв. АДРЕСА_2 . 20.05.2015 року, близько 18 години 00 хвилин, вони прийшли додому, поспали, а потім ОСОБА_12 прокинувся та вказав, що хоче їсти та пішов до кухні. Вона вдягнула халат та пішла кухню, але зазначила померлому про гроші, які отримала від бабусі, так як хотіла йти до магазину та щось купити. У квартирі був батько співмешканця, але знаходився в іншій кімнаті залі. ОСОБА_12 почав її штовхати, а потім схопив за волосся, бо вона хотіла брати картоплю. ОСОБА_12 вдарив її ногою по руці, вона розвернулася та пішла до кухонного столу та нахилялась за картоплею. В цей час ОСОБА_12 штовхнув її, потягнув за волосся, вона вперлася рукою та він п`ятою наступив на руку, після чого вона підвелася, а ОСОБА_12 вдарив її по спині та вона вдарилася об стіну. Потім підійшов до неї та взяв рукою за горло і почав душити, але вона взяла правою рукою ножа та нанесла один удар зверху вниз, в область грудної клітини ОСОБА_12 , зліва над соском та швидко витягла ніж. ОСОБА_12 стояв та почав кричати батьку, що ОСОБА_11 вдарила його ножем, після чого він посунувся донизу, притулившись до стіни та повністю сівши на підлогу притулився головою до стінки холодильника, (арк. пр. 87-89);

- висновком експерта №240 від 20.05.2015 року, підтверджується, що на тілі ОСОБА_11 маються тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканих правої кісті, синців грудної клітини, лівого стегна, вказані ушкодження відносять до категорії легких тілесних ушкоджень, (арк. пр. 93-94);

- висновком експерта №140 від 20.05.2015 року, підтверджується, що на ділянці шкірі грудної клітки та відповідного фрагменту грудної стінки трупа ОСОБА_12 , розташовані пошкодження у вигляді ран, які за характером є колото-різаними. Пошкодження є результатом однократної дії плоского, одностороннього, гострого, колючо-ріжучого предмета з найбільшою шириною зануреною частини клинка, близько 23 мл. В момент занурення в шкіру лінія обуха складала з поверхнею шкіри гострий кут. Пошкодження придатне для ідентифікації предмета, що травмує за загальними груповими ознаками. На поверхні пересіченої ділянки, хрящової частини ребра збереглися сліди у вигляді трас, (арк. пр. 97-102);

- висновком експерта №199 від 20.05.2015 року, підтверджується, що при судово-медичні експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а/проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та серця та явищами внутрішньо плевральної та внутрішньоперікардіальної кровотечі. Вказане ушкодження могло виникнути від дії предмету з ознаками гострого (можливо колючо-ріжучого) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечне для життя в момент заподіяння та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю; б/поверхневих ран грудної клітини зліва. Вказані ушкодження могли виникнути від дії предметів (предмету) з ознаками гострих, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; в/саден обличчя, волосистої частини голови. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів (предмету), мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Смерть ОСОБА_12 , 1976 року народження, настала від гострої крововтрати, яка розвинулась внаслідок проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та серця, на що вказують дані судово-медичної експертизи, викладені вище. Смерть могла настати як відразу так і через певний проміжок часу, необхідний для розвитку гострої критичної крововтрати. Враховуючи морфологічні особливості ран грудної клітини не можна виключати можливості їх утворення і від дії клинка ножа. При судово-токсикологічній експертизі крові етиловий спирт виявлений в концентрації, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння (арк. пр. 103-107);

- висновком експерта №1853 від 25.05.2015 року, підтверджується, що в крові трупа ОСОБА_12 , 1976 року народження, виявлено етиловий спирт в кількості 3,58 г/дм3 та не виявлені: метиловий, ізлопропіловий, пропіловий, ізлобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти (арк. пр. 113);

- висновком експерта №1848 від 25.05.2015 року, підтверджується, що у крові ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт в кількості 1,89г/дм3 та не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропілів, ізлобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти ( арк. пр.116);

- висновком експерта №465 від 25.05.2016 року, підтверджується, що при дослідженні жіночого халата знайдена кров людини, що не виключає походження слідів крові особи, з групою крові АВо за ізосерологічною системою АВ0, яким є потерпілий ОСОБА_12 (арк. пр.139-141);

- висновком експерта №464 від 25.05.2016 року, підтверджується, що при дослідженні марлевого змиву з місця події знайдена кров людини, що не виключає походження слідів крові особи, з групою крові АВо за ізосерологічною системою АВ0, яким є потерпілий ОСОБА_12 (арк. пр. 153-154);

- висновком експерта №466 від 25.05.2016 року, підтверджується, що при дослідженні махрового рушника знайдена кров людини, що не виключає походження слідів крові особи, з групою крові АВо за ізосерологічною системою АВ0, яким є потерпілий ОСОБА_12 (арк. пр. 163-164);

- висновком експерта №321 від 07.07.2015 року підтверджується, що враховуючи опис характеристик тілесних ушкоджень, зазначених у висновку експерта №199 від 22.06.2015 року можна вказати, що вони були спричинені за короткий проміжок часу. Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та серця було спричинене предметом з ознаками колючо-ріжучого, яким міг виступати і ніж. ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту від 25.05.2015 року за її участю пояснила і за яких обставинах могло утворитись на тілі ОСОБА_12 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та серця (арк. пр. 170-173).

Оцінюючи докази по справі, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, суд дійшов висновку, що по справі надано суду достатньо доказів у вчиненні обвинуваченою злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.

Доводи ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_12 буцімто кричав на неї та погрожував вбивством і почав душити, суд визнає таким, що не відповідають матеріалам справи і є способом її захисту.

Так, з висновку експерта №240 від 25.05.2015 року, вбачається, що на тілі ОСОБА_11 в області шиї слідів синців або інших тілесних ушкоджень не виявлено; свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що не чув криків, сварок між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , хоча перебував у тій же квартирі, але в іншій кімнаті.

Крім того, посилання обвинуваченої, що вона не вживала алкогольних напоїв, а виливала їх додолу спростовується висновком експерта №1848 від 25.05.2015 року, де встановлено, що у крові ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт в кількості 1,89г/дм3., а також не було виявлено пляшки горілки та відповідно до протоколом огляду місця події від 20.05.2015 року в ході досудового слідства під час проведення слідчого експерименту за її участю, ОСОБА_11 вказала, що разом з ОСОБА_12 вживали горілку «Олександрійську».

Згідно з роз`ясненням, яке міститься у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Доводи ОСОБА_11 про відсутність умислу на вбивство, спростовується тим, що нею застосовано ніж, хоча на кухні були інші предмети побуту, а також локалізація завданого удару, зокрема нанесення удару в область життєво важливого органу серце.

Крім того, на питання суду, чи мала обвинувачена можливість вчинити інші дії, щоб припинити дії ОСОБА_12 відносно неї, ОСОБА_11 підтвердила, що мала таку можливість.

Позиція захисту щодо зміни обвинувачення на ст. 118 КК України, умисне вбивство вчинене при перевищенні мір необхідної оборони, так як ОСОБА_12 душив ОСОБА_11 та погрожував вбивством, не підтверджена вагомими доводами та доказами під час судового засідання та спростовуються висновком експерта №240 від 20.05.2015 року, зокрема, у ОСОБА_11 маються тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин правої кисті, синців грудної клітини, лівого стегна. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як викликаючі скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб та за давністю не суперечить даті зазначеній в постанові. Виявлені ушкодження могли утворитися в результаті не менш ніж 4-х травматичних дій локального характеру: забій м`яких тканин правої кисті- від не менш ніж 1-ї дії, синці грудної клітини справа- від не менш ніж 1-ї дії, синець грудної клітини зліва від не менш ніж 1-ї дії, синець лівого стегна від не менш ніж 1-ї дії.

Суд звертає увагу, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Так, спрямованість умислу ОСОБА_11 на вчинення умисного вбивства підтверджується сукупністю всіх обставин вчинення злочину, зокрема: за фактичними обставинами справи через не тривалий час, після спільного розпиття спиртних напоїв виник конфлікт між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в ході якого ОСОБА_11 нанесла один удар ножем, спричинивши колото - різаної рани в область грудної клітки зліва, де розташоване серце. Нанесення умисного ушкодження в життєво важливий орган потерпілого ОСОБА_12 , внаслідок чого настала смерть, є свідченням умислу обвинуваченої ОСОБА_11 на позбавлення його життя.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_11 усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій і те, що вона посягає на життя потерпілого, передбачала, що наслідками таких дій може настати смерть останнього. Виходячи з показань обвинуваченої, останній було байдуже, які наслідки настануть. Обвинувачена хоча і не бажала смерті потерпілого, але свідомо допускала настання таких наслідків, тобто її дії свідчать про вчинення умисного вбивства потерпілого з непрямим умислом.

Аналогічна думка міститься у постанові Верховного Суду України від 30.10.2014 року у справі №5-11кс14.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Судом враховано те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким.

При призначенні покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого нею, її особу: ОСОБА_11 вчинила злочин вперше, як особа за місцем проживання характеризується добре, зловживає спиртними напоями, тричі лікувалася від алкоголізму в Олександрійському наркодиспансері та перебуває на обліку з 2008 року. Страждає психічно поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю. У момент скоєння правопорушення виявляла і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні інкримінуємого їй діяння слід вважати осудною. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує, згідно висновку експерта №240 від 17.05.2016 року.

Обставин, що пом`якшує покарання судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі, без застосування статей 75 і 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про запобіжний захід ОСОБА_11 суд, враховуючи відсутність в учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченій залишити тримання під вартою.

Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2015 року, ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 20 травня 2015 року.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено позовні вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою, щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Стаття 1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, судом встановлено, що смерть ОСОБА_12 є тяжкою втратою для матері. Суд враховує, вік потерпілої та той факт, що на її утриманні залишилося двоє малолітніх дітей, тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої шкоди ОСОБА_8 повинна складати 70 000 грн. 00 коп., бо така сума моральної шкоди є обґрунтованою і відповідає принципу розумності.

Таким чином, позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає задоволенню та стягненню моральної шкоди з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 в розмірі 70 000 грн. 00 коп.

Судові витрати за проведення експертиз в сумі 491 грн. 04 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_16 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту тримання під вартою з 20 травня 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.05.2015 року до дня набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день переднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп.

Речові докази: жіночий бюстгальтер бордово-чорного кольору, жіноча синя джинсова спідниця, жіноча рубашка блакитного кольору, картонна коробка в якій упакований кухонний ніж, спеціальний пакет експертної служби №0751624 в якому упаковано рушник з плямами бурого кольору та вирізами, прозорий поліетиленовий пакет в якому упаковано 2 паперових згортка, з пояснювальними написами, в яких упаковано змиви, спеціальний пакет експертної служби №2326231, в якому упаковано чоловічі труси, спеціальний пакет експертної служби №0751625, в якому упаковано жіночий атласний халат з плямами бурого кольору та вирізами, які зберігаються у кімнаті для зберігання речових доказів при Олександрійському МВ УМВС України в Кіровоградській області, квитанція №1626 - знищити.

Паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та медична книжка на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які передані ОСОБА_11 залишити їй в користування.

Матеріали кримінального провадження №0001615 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення, а обвинуваченою з моменту вручення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_17

СУДДІ: ОСОБА_18

ОСОБА_19