АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1389/16 Справа № 203/2271/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001340, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурора на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та направити дане кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що не точно зазначені відомості про судимість обвинуваченого не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, що свідчить про те, що суд вийшов за рамки тих питань, які вирішуються судом на підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт, не вказавши конкретної підстави щодо його повернення, а також частину статті 291 КПК України, якої не дотримався прокурор при складанні та затвердженні обвинувального акту, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також судом були допущенні порушення вимог кримінального процесуального закону щодо змісту ухвали, оскільки в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 372 КПК України в ухвалі суду від 26 травня 2016 року не вказані анкетні відомості ОСОБА_7 , не зазначено і обвинуваченого як сторону судового процесу.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_7 складений з порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: в обвинувальному акті не вірно зазначені відомості про судимість ОСОБА_7 , що унеможливлює суд призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, а в подальшому вірно призначити обвинуваченому покарання.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 , 09 березня 2016 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись в парку імені Л. Глоби, розташованого за адресою: м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 95, познайомився з громадянином ОСОБА_8 , у якого при собі був поліетиленовий пакет чорного кольору з планшетом марки «Assistant AP-100», після чого вони приблизно до 16 години 30 хвилин розпивали пиво на лавці недалеко від театру імені М.Горького.

Того ж дня, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, визначив в якості об`єкту свого злочинного посягання планшет марки «Assistant AP-100», який знаходився в поліетиленовому пакеті чорного кольору, що належав ОСОБА_8 .

Далі, у той же час, ОСОБА_7 , знаходячись у вказаному місці, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв пакет з планшетом, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1 350 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно з якою встановлені вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Пункт 2 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 , він відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України.
Викладені в ньому анкетні відомості щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідають вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а вимоги щодо обов`язкового зазначення конкретних відомостей про судимість обвинуваченого не передбачені діючим кримінальним процесуальним законом, що не вказує на істотні порушення даного закону щодо складання обвинувального акту, які є підставою для його повернення прокурору.
Отже, посилання суду на зазначення не точних відомостей про судимість обвинуваченого, на думку колегії суддів є не вмотивованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4