АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Війтівка Бершадського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- згідно вироку Ворошиловського районного суду міста Донецька від 07.10.1991 за ч.1 ст.118; ч.2 ст.118; ч.1 ст.117; ч.2 ст.117; ст.17, ч.2 ст.117; ст.17, ч.2 ст.118; ч.1 ст.142; ст.42 КК України (в редакції 1960р.) на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Донецького обласного суду від 01.11.1991 вирок змінено і засуджено за ч.1 ст.117; ч.2 ст.117; ч.1 ст.118; ч.2 ст.118; ст.17, ч.2 ст.117; ст.17, ч.2 ст.118; ч.1 ст.142; ст.42 КК України (в редакції 1960р.) на 10 років позбавлення волі;
- згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2006 за ч.1 ст.187, ч.2 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 11.12.2013 вирок Вінницьким районним судом Вінницької області було переглянуто та згідно ст.82 КК України змінено не відбуту частину покарання на обмеження волі на 3 роки 10 місяців 14 днів,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05.11.2015 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2006 та ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 11.12.2013 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць і остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишено без змін ? тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області. Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту його затримання ? 23.09.2015.
Не погоджуючись із ухваленим вироком суду, обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він просить зменшити йому призначений строк покарання на 6 місяців, а також вказує, що його присутність при апеляційному розгляді даної скарги не є обов`язковою.
Обґрунтовуючи вказане прохання, обвинувачений посилається на те, що він визнав свою вину в повному обсязі, допомагав слідству у встановленні істини, щиро розкаявся у скоєному. Також апелянт вважає, що суд першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження не повністю врахував те, що на його утриманні перебуває двоє дітей (1997 та 2001 р.н.), які переїхали з зони АТО та проживали з ним і батьками обвинуваченого 1939 р.н.
Інших апеляцій, доповнень заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 22.09.2015, приблизно о 22 год. 50 хв., ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 6 по вул. Омеляна Горбачова в м. Києві, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я та погрозою застосування такого насильства, вчинив розбійний напад на громадянку ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_6 , 22.09.2015, приблизно о 22 год. 45 хв., після вживання алкогольних напоїв, знаходячись біля буд.6 по вул. Омеляна Горбачова в м. Києві, звернув увагу на раніше незнайому йому громадянку ОСОБА_8 , яка в цей час йшла та розмовляла по мобільному телефону, майном якої вирішив заволодіти з використанням заздалегідь заготовленого ножа.
Реалізуючи свій, злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_6 , прослідував за ОСОБА_8 і біля буд. № 6 по вул. Омельяна Горбачова в м. Києві, підійшовши ззаду до останньої, дістав з кишені одягу розкладний ніж, оголив його лезо та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, приставив його до шиї ОСОБА_8 і став вимагати від останньої передати йому мобільний телефон НТС DESIRE700 WHITE imei: НОМЕР_1 . В цей час ОСОБА_8 стала чинити опір злочинним діям ОСОБА_6 , усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. З метою подолання опору та подальшого заволодіння її майном, ОСОБА_6 , застосовуючи фізичне насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, з використанням, ножа спричинив останній фізичний біль та умисно заподіяв останній тілесні ушкодження, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 2738 від 24.10.2015 у вигляді: «Різаної рани ІV пальця лівої руки», а саме на долонній поверхні нігтьової фаланги 4 пальця лівої кисті розташована рана півмісячної форми з рівними не осадженими краями, гострими кігтями орієнтованими 3 та 7 годинам умовного циферблату (випуклість якої звернута вверх та до середини), виконана бурувато-червоними незначно підвищеними кірками, розміром 0,2 *1,1 см.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора з цього приводу, який в свою чергу заперечив проти апеляції обвинуваченого і просив залишити її без задоволення , думку потерпілої ОСОБА_8 висловлену нею в судовому засіданні 14.03.2016 року , яка просила суд залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого , а вирок суду першої інстанції без змін і звернулася до суду із письмовою заявою в якій просила в подальшому її не викликати до судових засідань але врахувати висловлену нею думку і не зменшувати покарання обвинуваченому , вирішивши клопотання обвинуваченого про залучення додаткових даних щодо нього , перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляції та обговоривши її доводи , колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляції і необхідність залишення її без задоволення виходячи з наступного .
Насамперед суд апеляційної інстанції переконався в добровільності позиції обвинуваченого щодо відсутності клопотань з приводу можливого призначення захисника на що обвинувачений підтвердив свою добровільну позицію про відсутність потреби в призначенні йому захисника і що він здатний самостійно відстоювати свою позицію як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді і враховуючи відсутність підстав , передбачених ст. 52 КПК України , суд вважає таку позицію обвинуваченого прийнятною і такою що відповідає його волевиявленню і вимогам процесуального Закону .
Відповідно до ч.1 ст. 401 КПК України , суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги . Обвинувачений не оспорює фактичні обставини , доведеність його вини та правильність кваліфікації його протиправних дій за ч.2 ст. 187 КК України , а тому ці питання апеляційною інстанцією не перевіряються .
Щодо доводів апеляції то на думку колегії суддів , суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з дотриманням положень ст. 65 КК України і врахував , що обвинувачений скоїв тяжкий злочин об`єктом посягання якого є власність і здоров`я особи , врахував його особу , який неодноразово був засуджений за тяжкі злочини проти особи та власності і скоїв новий тяжкий злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання . Разом з тим при визначенні міри покарання за злочин передбачений ч.2 ст. 187 КК України суд вже врахував інші характеризуючи дані щодо особи винного в тому числі ті на яких зауважував обвинувачений в судовому засіданні суду апеляційної інстанції в тому числі те , що обвинувачений має дитину неповнолітнього віку . Врахував обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття в скоєному , обставини що обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння і призначив міру покарання ближчу до нижньої межі санкції , передбаченої ч.2 ст. 187 КК України. В судовому засіданні за клопотанням прокурора було долучено до кримінального провадження копія ухвали від 03.12.2014 року Крижопільського районного суду Вінницької області про умовно-дострокове звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 06.04.2006 року, умовно-достроково на 02 роки 10 місяців 03 дні . Враховуючи , що новий злочин обвинувачений скоїв протягом невідбутої частини покарання , суд відповідно до вимог Закону обгрунтовано призначив остаточне покарання відповідно до положень ст. 71 КК України . Також суд апеляційної інстанції враховує позицію потерпілої яку вона висловила в судовому засіданні суду апеляційної інстанції і в подальшому у своїй письмовій заяві . Таким чином, доводи апеляції обвинуваченого щодо можливого помякшення призначеного судом покарання спростовуються вищенаведеним .

Інших самостійних доводів в апеляційній скарзі обвинуваченого не міститься .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05.11.2015, - залишити без задоволення .
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05.11.2015, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2006 та ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 11.12.2013 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць і остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, ? залишити без змін .
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України , зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 23.09.2015 року по 06.09.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення , а засудженим який тримається під вартою , ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/2258/2015
Категорія: ч.2ст. 187 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1