Справа № 308/2070/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.07.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої )
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження № 11-кп/777/291/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2016, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.
Суд відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 з тих підстав, що закріплені ст. 72 КК України правила розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічне ж позбавлення волі, до якого засуджений ОСОБА_8 , до переліку таких покарань не відноситься і відповідно до ст. 51 КК України є окремим видом покарання.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ст. 72 КК України. Посилається на те, що в Прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року чітко зазначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, обмеження або винятки в Законі не вказані та не передбачені. Вважає, що у статті 51 КК України, на яку зіслався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, роз`яснюється про існування видів покарання при здійсненні правосуддя. Про обмеження конституційних прав, або не застосування тих чи інших Законів України до засуджених до довічного позбавлення волі немає. Вважає, що посилання на ст. 72 КК України судом перетлумачено всупереч вимогам Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, а дії суду суперечать політично-європейській спрямованості української держави. Зазначає, що відповідно до ст. 8 КПК України при провадженні судочинства діє принцип верховенства права, а Закон України є нормою прямої дії, має найвищу юридичну силу, і його невиконання являється зловживанням службового становища.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги та її доводів, думку прокурора про необхідність скасування ухвали з підстав порушення права на захист, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_6 засуджений 30.06.2010 апеляційним судом Київської області п.13 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі, ухвалою Верховного Суду України 07.10.2010 вирок залишений без зміни та вступив в законну силу 07.10.2010 .
Суд першої інстанції в порушення вимог ч.4 ст. 539 КПК України клопотання ОСОБА_6 розглянув без участі захисника, чим порушив право особи на захист.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою.
Відповідно до ч.3 ст. 43 КПК України засуджений має ті ж права, що і обвинувачений. Оскільки ОСОБА_6 засуджений за особливо тяжкий злочин, участь захисника є обов`язковою.
Беручи до уваги викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали як постановленої з істотним порушенням вимог КПК України на підставі п.4 ч.2 ст. 412 КПК України з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п.1 ч. 1 ст. 415 КПК України.
Новий розгляд слід провести з дотриманням норм КПК України та у відповідності до норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2016, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: