н/п 1-кс/640/8662/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 у порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на бездіяльність начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за заявою від 17.10.2016р., -
11 листопада 2016 р. заявник ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність начальника СВ Київського ВП ГУНП (далі: Київський ВП) в Харківській області ОСОБА_5 , що полягає у не внесенні до ЄРДР відомостей за заявою від 17.10.2016р., зобов`язати внести відомості за заявою до ЄРДР, поновити строк оскарження. В обґрунтування заявлених вимог, заявник послався на подачу 17.10.2016 р. до Київського ВП заяви в порядку ст. 214 КПК України, про погрози вбивством, висловлені 12.10.2016 р. на його адресу громадянином ОСОБА_6 , виклик з цього приводу співробітників поліції, сприйняття погроз ОСОБА_6 як реальних, зважаючи на тривалість конфлікту між ним, його дружиною ОСОБА_7 , донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
Заявник просив строк оскарження поновити, посилаючись на те, що про невнесення відомостей за заявою до ЄРДР дізнався від чергового Київського ВП 07.11.2016р., оскаржив бездіяльність до суду, який 07.11.2016р. повернув скаргу за пропуску строку оскарження за відсутності клопотання про його поновлення, отримання вказаної ухвали слідчого судді 10.11.2016р.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи заявника, представника заявника, доходить такого:
За не спростування наданими доказами доводів заявника, стосовних поважності причини пропуску строку оскарження, слідчий суддя вважає строк пропущеним з поважної причини, а тому поновлює його та розглядає скаргу по суті.
Положення ч. 1 ст. 303 КПК України регламентують право заявника на оскарження під час досудового розслідування бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як визначено у ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склади злочинів та відповідні їх ознаки визначені в диспозиціях окремих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.
Відповідно положень ч.1 ст. 214 та ч.4 ст. 214 КПК України поняття внесення відомостей до ЄРДР» та «прийняття і реєстрація заяви», - не тотожні.
З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_3 від 17.10.16р. прийнята уповноваженою особою Київського ВП та зареєстрована у встановленому законом порядку (а.с.11).
Однак, згідно положень ч. 1 ст. 214 КПК України передумовою виникнення у слідчого обов`язку внесення відомостей до ЄРДР є наявність в заяві обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не визначена заявником назва поданого документу.
При тому, п.5 п.п.2.1. ч.2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 р., право визначення попередньої кваліфікації покладено на реєстратора, якими є слідчий і прокурор.
Втім, реальність погрози встановлюється в кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних фактичних обставин. При вирішенні цього питання слід ураховувати, як суб`єктивних критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між ним та потерпілим, тощо). Для визнання погрози вбивства реальною необхідно встановити, що винний вчинив такі дії, які давали потерпілому підстави побоюватись її здійснення, і що поведінка винного, його стосунки з потерпілим об`єктивно свідчили про реальність погрози.
Однак, повноцінна перевірка подій, викладених ОСОБА_3 у заяві від 17.10.16р. для з`ясування наявності у діях ОСОБА_6 вищевикладених обставин, що є складовою диспозиції ст. 129 КК України, без застосування усіх передбачених КПК інструментів, - неможлива.
Перелік рішень слідчого судді, ухвалених за наслідком розгляду скарги, визначений у ч.2 ст. 307 КПК України, згідно якого, серед інших, передбачена ухвала про зобов`язання вчинення певної дії.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Строк оскарження, - поновити.
Скаргу ОСОБА_3 у порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на бездіяльність начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за заявою від 17.10.2016р., задовольнити частково.
Зобов`язати начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області організувати розгляд заяви ОСОБА_5 від 17.10.2016р. в порядку, визначеному ст. 214 КПК України.
У задоволенні скарги в іншій частині заявлених вимог, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1