Дата документу Справа № 334/5316/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1
4 серпня 2016 року місто Запоріжжя
№ пр. 11-кп/778/1289/16
Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:
ОСОБА_2 - доповідача і головуючого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 ,
здійснив судове провадження в суді апеляційної інстанції з перегляду вироку -
Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 31 травня 2016 року (головуючий в суді 1 інст. суддя ОСОБА_8 , №1-кп/334/210/16, справа №334/5316/15-к).
Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжя і там же зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , такого, який має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого, -
вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 18 жовтня 2013 року за ч.2 ст.368 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік;

вироком Апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2014 року скасовано вирок Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 18 жовтня 2013 року в частині призначеного покарання і за ч.2 ст.368 КК України йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. Цим же вироком апеляційного суду з мотивувальної частини вироку місцевого суду виключено «визнання пом`якшуючою покарання обставиною активне сприяння розкриттю злочину». 29 квітня 2016 року засудженим штраф у розмірі 17000 грн. сплачено згідно квитанції АТ «Ощадбанку», -

засуджено за ч.1 ст.389 КК України на 1 рік обмеження волі.

За сукупністю вироків, в силу ст.71 КК України, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 2 роки.

Згідно з вироком:

20 січня 2014 року ОСОБА_7 був засуджений вироком Апеляційного суду Запорізької області за ч.2 ст.368, 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20 січня 2014 року, під час проголошення вироку, ОСОБА_7 був присутній.

У порушення вимог ч.1 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, якою врегульовано порядок виконання покарання у виді штрафу, засуджений до основного покарання у виді штрафу ОСОБА_7 не сплатив штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили.

В апеляційній скарзі, за її змістом, -

засуджений просить про скасування вироку у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості. Посилається на таке:

відсутність його розписки про необхідність сплати штрафу, яку він мав би дати після проголошення вироку апеляційним судом;

відсутність коштів для сплати розміру штрафу, визначеного вироком суду апеляційної інстанції і використанням на свої потреби суми розміру штрафу, яка в нього була до постановлення вироку апеляційним судом;

відсутність законодавчого визначення «ухилення від сплати штрафу»;

не врахування місцевим судом тієї обставини, що на день ухвалення вироку ним, штраф,призначений вироком від 20 січня 2016 року, вже було сплачено;

порушення процесуального закону судом першої інстанції, який здійснив попередній розгляд у його відсутності.

При здійсненні апеляційного розгляду:

дослідженні матеріали судового провадження;

прокурор ОСОБА_6 знайшла вирок законним і обґрунтованим, а тому просила залишити його в силі;

ОСОБА_7 підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив їх задовольнити.

За наслідками здійсненого провадження в суді апеляційної інстанції суд вбачає підстави до часткового задоволення апеляційної скарги обвинуваченого виходячи з наступного.

Згідно з доказами, які є в кримінальній справі і які засновані на фактичних даних, органи досудового слідства і суд першої інстанції у визначеному законом порядку встановили наявність суспільно небезпечних діянь та винність засудженого у їх вчинені, а тому дали правильну юридичну оцінку злочинним діям засудженого.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року набрав законної сили відразу після його проголошення у присутності засудженого ОСОБА_7 , а тому, для учасника кримінального провадження ОСОБА_7 став обов`язковим для виконання з цього часу в силу ч.1 ст.533 КПК України.

Всупереч вимогам ч.1 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, якою врегульовано порядок виконання покарання у виді штрафу, засуджений до основного покарання у виді штрафу ОСОБА_7 у місячний строк після набрання вироком суду законної сили не представив суду документ про сплату штрафу у розмірі 17000 грн. або його частини, хоча, за його поясненнями в судових засіданнях для цілей сплати штрафу в нього була на той час сума у розмірі 10000 гривень.

Використання ОСОБА_7 частини суми штрафу на інші цілі, не звернення до суду з питаннями про розстрочку виплати штрафу є свідчення ухилення його від виконання у місячний строк після набрання вироком суду законної сили обов`язкового для нього.

Сплата ОСОБА_7 штрафу у повному обсязі лише після скасування попереднього вироку щодо нього з підстав процесуальних порушень не є підставою до звільнення його від кримінальної відповідальності чи призначення йому більш м`якого покарання, яке призначено судом першої інстанції.

Засудженому_суд призначив покарання відповідно до положень Загальної частини КК України - у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, з належним урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таким чином, засудженому_призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Окремі процесуальні порушення, в тому числі ті на які ОСОБА_7 вказує в апеляційній скарзі, - не є такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. ОСОБА_7 не тільки не з`являвся за викликами до суду першої інстанції, а й ухилявся від явки до суду апеляційної інстанції у зв`язку з чим апеляційним судом приймалося рішення про його привід у судове засідання. В судових засіданнях судів першої і апеляційних інстанцій при розгляді справи по суті були дотримані процедура судового розгляду, забезпечена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 376, 404, 405, 407, 409,412, 418 КПК України апеляційний суд постановив:
вирок Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4