Справа № 523/3031/16-к
Провадження №1-кп/523/351/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

у присутності потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0005547 від 19.09.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого неофіційно майстром по укладенню паркету, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 186 ч.2 КК України,-

Встановив:
19.09.2015 року приблизно о 11:45 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні аптеки, розташованої в будинку №14 по вул. Ген. Бочарова в м. Одесі, скориставшись тим, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи з корисливих мотивів, підійшовши до прилавку, таємно викрав мобільний телефон марки «НТС оne M7» в корпусі серебристого кольору, належний потерпілій ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоді на загальну суму 5950 гривень.

Крім того, 4.01.2016 року приблизно о 0:10 годині, ОСОБА_6 , знаходячись на куті вулиць Генерала Бочарова та Кримської в м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих міркувань, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_7 та почав вимагати, щоб потерпіла віддала йому свій мобільний телефон «Айфон 5С». Коли ОСОБА_7 в черговий раз дістала з кишені телефон, він вирвав з її рук телефон, та покинув місце скоєння злочину в невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 7000 гривень.

Крім того, 23.01.2016 року приблизно о дванадцятій годині ночі, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №22, розташованому по вул. Марсельській в м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, підійшовши ззаду до раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , застосовуючи до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, штовхнув його в спину, внаслідок чого ОСОБА_4 втративши рівновагу, впав на землю. Скориставшись ситуацією, ОСОБА_6 вихопив з рук потерпілого мобільний телефон «Самсунг А5» та втік з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 6000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні та пояснив, що дійсно в вересні 2015 року у денний час зайшов до аптеки, розташованої по вул. Генерала Бочарова у м. Одесі, купити лейкопластир. Попереду нього у черзі стояла дівчина з хлопцем. Коли вони відійшли в сторону, на прилавку залишився лежати мобільний телефон. Впевнившись, що на нього ніхто не звертає уваги, він взяв телефон та вийшов з приміщення. В подальшому телефон заклав в ломбард, розпорядившись отриманими грошима на власний розсуд. Крім того, 4.01.2016 року, знаходячись на вул. Кримській у м. Одесі, побачив дівчину, яка розмовляла по телефону. Підійшовши до неї, потребував, щоб вона віддала йому телефон, що вона і зробила. Потім з нею зав`язалася розмова, він провів її до вул. Заболотного, продовжуючи спілкуватися. Телефон спочатку був у нього в руках, після того, як вона ще зателефонувала, щоб її зустріли, поклала телефон до себе в кишеню. Коли вони прощалися, в процесі розмови він знову потребував віддати йому телефон. Не сперечаючись, потерпіла передала йому свій телефон, після чого він пішов. Крім того, в кінці січня 2016 року, проходячи по вулю Марсельській у м. Одесі, побачив хлопця, який йшов попереду нього та розмовляв по телефону. Маючи намір на викрадення чужого майна, він штовхнув потерпілого, від чого той впав на землю. В цей момент він вихватив телефон та покинув місце скоєння злочину. Вину визнає повністю, завданий матеріальний збиток відшкодований в повному обсязі, будь яких претензій зі сторони потерпілих до нього не має.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підтвердили обставини вчинених кримінальних правопорушень, при цьому потерпіла ОСОБА_5 додатково пояснила, що самостійно викупила свій мобільний телефон з ломбарду, також зазначив, що відмовляється від позивних вимог, оскільки завданий матеріальний збиток повністю відшкодований, поклавши вирішення питання щодо міри покарання відносно ОСОБА_6 на розсуд суду. У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 також вказав на відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілих, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого, повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорювалися.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисні, кримінальні правопорушення передбачені ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками:

- ст.185 ч.1 КК України: таємне викрадення чужого майна /крадіжка/;

- ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчиненого повторно;

- ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, його особисте відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові, а саме мобільний телефон марки «НТС оne M7» та мобільний телефон «Самсунг А5», які як вбачається передані потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження за № 0005547 від 19.09.2015р. до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській міській прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , пред`явлений під час досудового розслідування, суд вваж є за необхідне залишити без розгляду у зв`язку з відмовою потерпілої від позовних вимог.

Таким чином, оцінюючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, приймаючи до уваги думку прокурора щодо застосування відносно обвинуваченого міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, негативне ставлення ОСОБА_6 до скоєного, щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали припинив свою дію 24.03.2016 року та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу заходи забезпечення кримінального провадження під час судового розгляду щодо обвинуваченого не застосовувалися, тому враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення ОСОБА_6 міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд -

Ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2 КК України, призначив йому покарання:

- за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

- за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_6 міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

На підставі ст. 76 п.2, 3, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про заміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міри запобіжного заходу у ході судового провадження стосовно ОСОБА_6 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази - мобільний телефон марки «НТС оne M7» та мобільний телефон «Самсунг А5», які передані потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0005547 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2015р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: