Справа № 569/4214/16-к

УХВАЛА

13 квітня 2016 року м.Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_5 на рішення прокурора про закриття кримінального провадження,-
В обґрунтування скарги зазначив, що прокурором була передчасно винесена постанова про закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування проведено неповно та необ`єктивно.
Постанова про закриття кримінального провадження від 29 березня 2016 року не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки вона невмотивована.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, які викладені в скарзі, просив скасувати дану постанову.

Прокурор вважає скаргу необґрунтованою, такою що не підлягає до задоволення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає до скасуванню.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні прокурора Рівненської місцевої прокуратури, юриста 1 класу ОСОБА_4 , перебували матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001789 від 04 квітня 2014 року, розпочатого за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.
22 лютого 2016 року прокурор Рівненської місцевої прокуратури, юрист 1 класу ОСОБА_4 кримінальне провадження №0001789 від 04 квітня 2014 року, розпочатого за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України постановою - закрив.

04 березня 2016 року ухвалою суду, за скаргою потерпілого ОСОБА_6 вищевказане рішення було скасоване.

Підставою для скасування рішення стало те, що прокурор у своєму рішенні не навів мотивів, що стало для закриття кримінального провадження.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, 29 березня 2016 року прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 виніс повторно ідентичну постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу злочину.

Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не вмотивована, така що не відповідає вимогам с.110 КПК України, а досудове слідство проведено однобічно без надання належної оцінки доказам.

З оглянутого в судовому засіданні закордонного паспорту ОСОБА_3 убачається, що в паспорті наявна відмітка прикордонної служби, згідно якої ОСОБА_3 07.11.2000 року перетнув кордон України і через Польщу прибув в Іспанію де офіційно працював.

Окрім того перебування за кордоном ОСОБА_3 в період підписання заяви про згоду на вивезення сина, підтверджується також заявою про продовження візи від 02.05.2001 року, заявою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими письмовими доказами.

З довідки Державної прикордонної служби України від 02.06.2009 року також убачається, що факт проходження прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку через державний кордон України може бути підтверджено відповідними проставлянням відмітки «В`їзд» та «Виїзд» у паспортному документі громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Оскаржувана постанова є невмотивована, є ідентичною попередньої скасованої постанови, ній відсутнє жодне посилання на показання потерпілого ОСОБА_3 , показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та інших свідків, які в категоричні формі вказують, про перебування потерпілого з 2000 по 2002 рік за кордоном.
Також з незрозумілих причин, прокурор в своєму оскаржуваному рішенні не зазначає про відмітку в закордонному паспорті прикордонної служби про те, що ОСОБА_3 07.11.200 року перетнув кордон України і через Польщу прибув в Іспанію і тільки 05.03.2002 році повернувся в Україну.
На переконання суду, органом досудового розслідування не було належним чином досліджено показання осіб, які допитувалися, не надано оцінку письмовим доказам, на які вказує ОСОБА_3 .
Отже, суд вважає, що рішення прокурора про закриття кримінального провадження передчасне а досудове слідство проведене неповно та не об`єктивно.
Згідно зі ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303,305 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 на рішення прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Рівненської місцевої прокуратури, юриста 1 класу ОСОБА_4 , від 29 березня 2016 року про закриття кримінального провадження за №0001789 від 04 квітня 2014 року, розпочатого за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.
Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1