Справа № 474/575/16-к
Провадження № 1-кп/474/42/16
ВИРОК
Іменем України
02.09.16 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

законного представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення в рамках кримінального провадження № 0000017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паланка, Суворовського району, Молдова, громадянина України, освіта середня, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
31.08.2016р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та угода про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 16.01.2016р. приблизно о 20 год. 00 хв. в темну пору доби ОСОБА_4 маючи посвідчення водія категорії В, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , рухався по населеному пункту смт. Врадіївка Миколаївської області по вул. Г. Врадіївщини (яка є автодорогою Т-1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки) Миколаївської області, у напрямку вулиці Незалежності (Маяковського). Навпроти будинку № 135 вулиці Г. Врадіївщини ОСОБА_4 не вибрав безпечної для руху швидкості, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив необережність, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу з подальшим виїздом на узбіччя та контактуванням з бетонним парканом магазину Радуга, чим порушив вимоги пунктів 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України. У результаті дорожньої транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої щелепи справа, травматичної екстракції третього зуба нижньої щелепи, струсу головного мозку, забою правого плечового суглоба, які згідно висновку експерта № 45-М від 25.01.2016р. відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Досудовим розслідуванням встановлено обставини, які в силу приписів ст. 66 КК України пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та обставини, які в силу приписів ст. 67 КК України обтяжують покарання - вчинення злочину щодо малолітнього, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

09.07.2016р. ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

29.08.2016р. потерпіла ОСОБА_6 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000017 від 16 січня 2016 року з одного боку та підозрюваний у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення наступного змісту:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паланка, Суворовського району, Молдова, громадянина України, освіта середня, не працює, раніше не судимому. жителю АДРЕСА_1 , слідчим СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2016р. приблизно о 20 год. 00 хв. в темну пору доби ОСОБА_4 маючи посвідчення водія категорії В, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , рухався по населеному пункту смт. Врадіївка Миколаївської області по вул. Г. Врадіївщини (яка є автодорогою Т-1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки) Миколаївської області, у напрямку вулиці Незалежності (Маяковського). Навпроти будинку № 135 вулиці Г. Врадіївщини ОСОБА_4 не вибрав безпечної для руху швидкості, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив необережність, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу з подальшим виїздом на узбіччя та контактуванням з бетонним парканом магазину Радуга, чим порушив вимоги пунктів 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України. У результаті дорожньої транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої щелепи справа, травматичної екстракції третього зуба нижньої щелепи, струсу головного мозку, забою правого плечового суглоба, які згідно висновку експерта № 45-М від 25.01.2016р. відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Такими діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України є: щире каяття (п. 1); добровільне відшкодування завданого збитку (п. 2).

Обставинами, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України є: вчинення злочину щодо малолітнього (п. 6); вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (п. 13).

Підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, що підтверджується розпискою потерпілого, яка міститься у матеріалах кримінального провадження.

Сторони угоди погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу розміром 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_7 .

Підозрюваний розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди для сторін є:

а) для підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, підозрюваному роз`яснені і є зрозумілими.

б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів підозрюваному роз`яснено і є зрозумілими.

в) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимоги про відшкодування шкоди.

Підозрюваний розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі не виконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Підозрюваний розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Угода складена 29 серпня 2016 року в 3-х екземплярах та підписана підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , потерпілою ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_7 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та пояснив, що після вчиненого злочину він попросив пробачення у потерпілої, та останнього його вибачила. ОСОБА_4 підтвердив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання. ОСОБА_4 також зазначив, що сплатить процесуальні витрати на проведення експертиз.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 підтвердили добровільність укладання угоди про примирення та те, що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України. Просили затвердити угоду про примирення, при цьому зазначили, що ОСОБА_4 попросив у них вибачення, та вони його вибачили.

Щодо шкоди заподіяної злочином законний представник потерпілої та обвинувачений пояснили, що на даний час у потерпілої відсутні наслідки від отриманих нею травм.

Прокурор та захисник просили затвердити угоду та винести вирок на підставі угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Зміст угоди про примирення, укладеної 29.08.2016р. між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні, на підставі наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання та обставин, які обтяжують покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних злочинів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 та ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є:

для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 29 серпня 2016 року про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який є особою раніше несудимою, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ по справі - автомобіль марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 підлягає залишенню останньому як законному володільцю.

Відповідно до довідок про витрати на проведення експертиз № 09-1-252, № 09-1-253 та № 09-1-387 вартість проведених експертиз по дослідженню технічного стану транспортного засобу, по дослідженню механізму і обставин ДТП та транспортно-трасологічної експертизи становить 3 521 грн. 60 коп., а відтак, відповідно до ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України, вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області.
Керуючись ст.ст. 100, 122, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення від 29 серпня 2016 року укладену між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді штрафу розміром 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Речовий доказ - автомобіль марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити останньому як законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 3 521 грн. 60 коп.

Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1