Справа № 373/1254/16-к

У Х В А Л А
08 вересня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Переяслав-Хмельницькому клопотання прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. а саме : переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення нового кримінального правопорушення. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлює факт неможливості призначення йому мінімальної міри покарання, що може підштовхнути його до переховування від суду. Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки його поведінка свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 вважає, що посилання прокурора на те, що його підзахисний ОСОБА_5 усвідомлює факт неможливості призначення йому мінімальної міри покарання є припущенням. Крім того, стан здоров`я його підзахисного на даний час погіршився, його мати хворіє і на даний час знаходиться в інтернаті, оскільки з моменту затримання його підзахисного відсутні кошти на проведення догляду за нею. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, не під час відбування покарання із застосуванням іспитового строку, а до вступу вироку в законну силу, згідно якого йому було призначено покарання з випробуванням із застосуванням іспитового строку.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився висловлювати свою думку з приводу заявленого клопотання та відповідати на запитання.
Потерпілий ОСОБА_6 вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, яке є тяжким.
25.07.2015 йому за ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з підстав, що він є неодноразово судимим, не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, під час досудового розслідування залишив своє місце проживання, внаслідок чого його було оголошено в розшук, та вчинив тяжкий злочин, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні надійшов до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області 29.07.2016.
Підстав для його повернення прокурору не вбачалось.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні надано докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення та доведені (п.1 ч.1 ст. 194 КПК України).
У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (п.2 ч.1 ст. 194 КПК України).
Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному провадженні, дає підстави вважати, що з врахуванням особи обвинуваченого, він може уникати кримінальної відповідальності та вчиняти нові злочини, враховуючи, що діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , скоєно після ухвалення вироку П`ятихацького районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2015 року за обвинуваченням за ч.3 ст.185, ст.198, ч.1 ст.70, ст.76 КК України до трьох років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим терміном на три роки.
Прокурором доведені обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні.
Також, суд при розгляді даного клопотання враховує такі чинники: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в кримінальному проваджені, вік обвинуваченого, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, відсутність постійного місця проживання та роботи, відсутність доказів щодо наявності у нього родини та утриманців.
За правилами ч.3 ст. 331 КПК України, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для продовження строку тримання під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на строк, визначений КПК України, є доцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 331, 350 КПК України,
Продовжити ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі №13 Державної пенітенціарної служби України на 60 днів, до 06.11.2016 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1