АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/385/16 Справа № 705/4638/16-к Категорія: ст.ст.181, 183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2016 року відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, уродженця м. Умані Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 04.01.2008 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області по ст. 185 ч. 1 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном один рік; 2) 08.07.2009 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області по ст. 190 ч. 2, ст. 186 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі статті 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання шість місяців по вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.01.2008 року та призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 05.04.2012 року звільнений умовно-достроково з Комсомольської ВК Полтавської області, невідбутий термін 1 рік 3 місяці; 3) 19.06.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області по ст. 153 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. 11.10.2014 року звільнений умовно-достроково з Старобабанівської ВК-92, невідбутий термін 4 місяця 25 днів,

якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід -домашній арешт на строк 57 днів, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 19 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступного дня, крім випадків, пов`язаних з його викликом до слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 строком 57 днів такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- спілкуватися з потерпілими у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 виключно в присутності слідчого та/або прокурора та/або свого захисника;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали - з 14 липня 2016 року до 09 вересня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
14.07.2016 Слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором прокуратури міста Умані ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 11.07.2016, приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 , 1942 року народження, невстановлену кількість ударів в область тулуба та голови, від чого остання впала на землю та втратила свідомість, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження згідно з довідкою Уманського нейрохірургічного відділення КП «Уманська міська лікарня» у вигляді перелому основи черепа, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, підопоневротичної гематоми тім`яної ділянки голови, множинних забоїв м`яких тканин голови та забійних ран голови (в ЄРДР № 0001148 від 12.07.2016 за ч. 1 ст. 121 КК України).

По даному факту слідчим відділенням Уманського ВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження №0001148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2016 року, по факту нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Він, же 11.07.2016, приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_11 , 1941 року народження, невстановлену кількість ударів в область тулуба та голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження згідно з довідкою Уманського приймального відділення КП «Уманська міська лікарня» у вигляді забійної рани носа (в ЄРДР № 0001150 від 12.07.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України).

По даному факту слідчим відділенням Уманського ВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження №0001150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2016 року, по факту нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

ОСОБА_8 12.07.2016 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України - умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, і ч. 1 ст. 125 КК України - умисного легкого тілесного ушкодження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, та винести нову ухвалу, якою обрати відносно останнього міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів прокурор зазначає, що слідчий суддя не врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , одне з яких, пов`язане із нанесенням умисного тяжкого тілесного ушкодження, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі. Під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчим суддею не враховано, що потерпілими від злочину є особи похилого віку, підозрюваний є особою раніше судимою, судимість не знята та не погашена в законному порядку, та вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною.

Захисник ОСОБА_12 та підозрюваний ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та наполягав на її задоволенні, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_8 , а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи останнього, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Також колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.

Крім цього, слідчим не обґрунтовано неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Враховуючи зміст пред`явленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, наявність доказів у вчиненні вказаних злочинів, особу підозрюваного, його молодий вік, стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, визнання вини у вчиненому та щире каяття, з урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України та покладених на нього обов`язків за ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є достатнім і необхідним для запобігання ризикам, зазначених у ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними та були предметом дослідження у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що будь-яких підстав для скасування ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 не має.

Керуючись ст.ст. 194, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :