Провадження № 1-кп/522/905/15
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
16 травня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 690000008 від 17.03.2015 року,

в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст.368 КК України.

Суд з власної ініціативи поставив на розгляд питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 .

Прокурор, просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим з тих підстав, що ризики зазначені під час першого обрання міри запобіжного заходу не зменшилися, обвинувачені можуть порушувати свої процесуальні обов`язки, та застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні не буде достатнім.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечили проти продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти продовження строку тримання під вартою у зв`язку із поганим станом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав за необхідне поміняти запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_10 пітримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку сторін дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При розгляді питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 суд виходить з того що обвинувачений ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує достатність підстав вважати, що ризики, які зазначені в п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, крім того, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім у даному кримінальному провадженні Зважаючи на обставини, які викладені в ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, розмір майнової шкоди у завданні якого обвинувачується ОСОБА_10 та на відсутність обмежень передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст. 197 КПК України та ч. 7 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що буде доцільно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 .

Зважаючи на положення ч.3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України залишити без змін.
При розгляді питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладений на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. А саме, той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, відповідальність за який передбачена тільки у вигляді позбавлення волі, дає суду право вважати, що обвинувачений зможе вчинити будь-які дії направлені на уникнення чи ухилення від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Діяння, що ставиться у провину ОСОБА_4 передбачає незаконне застосування своїх службових повноважень, та свідчить про наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості знищення, приховання чи спотворення будь-яких речей чи документів, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час теж не зменшився, оскільки перебуваючи на свободі ОСОБА_4 зможе вчинити будь-які дії щодо незаконного впливу на експерта, інших обвинувачених.

Суд вважає, що на даний час, перелічені вище ризики не зменшились, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання завдань кримінального провадження, тому вважає за необхідне на даному етапі продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів.

Зважаючи на положення ч.3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України залишити без змін.

При розгляді питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, що дає суду право вважати достатньо обґрунтованим ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, крім того, згідно із наданими документами ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що суперечить із вимогами викладеними у Законі України "Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання в Україні", а саме громадянин України зобов`язаний після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання, однак невиконання покладеного на ОСОБА_6 обов`язку про реєстрацію зміни місця проживання свідчить про реальність ризику щодо переховування від суду.

Суд, враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, та розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується, та те, що ризики, передбачені п. 2-3 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, і дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може порушити покладені на нього законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду, незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Стосовно інших підстав, що враховуються при обранні запобіжного заходу, суд виходить із оцінки сукупності всіх обстави, які зазначені в ст. 178 КПК України, та приходить до висновку, що ризики зазначені при першому обранні запобіжного заходу не зменшилися, та строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити.

Зважаючи на положення ч.3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд
у х в а л и в :
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 вважати продовженим на 60 (шістдесят днів) тобто до 14 липня 2016 року.

Розмір застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 вважати продовженим на 60 (шістдесят днів), тобто до 14 липня 2016 року.

Розмір застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без змін.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 вважати продовженим на 60 (шістдесят днів) тобто до 14 липня 2016 року.

Розмір застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Копію ухвали направити начальнику ОСІ УДПС України в Одеській області для відома.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

16.05.2016