УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 22.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000410 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 22.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000410 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В обґрунтування скарги зазначав, що 22.07.2016 року слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000410 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Посилаючись на те, що постанова слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 є незаконною та такою, що не відповідає вимогам законодавства і судовій практиці, ОСОБА_4 просив її скасувати

У судовому засіданні 24.10.2016 року представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, які в ній викладені. У судове засідання, призначене на 02.11.2016 року, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду скарги представник заявника не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на те, що адвокатом ОСОБА_7 були надані ґрунтовні пояснення по суті скарги в судовому засіданні 24.10.2016 року, а слідчим суддею оголошувалася перерва лише для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість закінчити судовий розгляд скарги ОСОБА_4 за його відсутності та відсутності його адвоката.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти скарги, вважав її безпідставною та необґрунтованою, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження законною.

Вивчивши доводи скарги, вислухавши представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000410, прихожу до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за фактом надання пропозиції неправомірної вигоди службовій особі з боку ОСОБА_6 .

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, слідчим здійснено ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на перевірку фактів, які викладені у заяві адвоката ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Завданням кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинний не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За вимогами ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий в межах своєї компетенції зобов`язаний розпочати судове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, виключаючи провадження в справі й обумовлюють її закриття.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0000410 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження слідчий виходив з того, що ОСОБА_6 до повідомлення їй про підозру добровільно повідомила правоохоронним органам про вчинення відносно неї протиправних дій з боку ОСОБА_4 , які вона розцінювала як вимагання від неї неправомірної вигоди.

Проте, слідчий суддя не може в повному обсязі погодитися із такими висновками слідчого виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 369 КК України, в редакції яка діяла на час передачі ОСОБА_6 неправомірної вигоди ОСОБА_4 , особа, яка пропонувала, обіцяла чи надала неправомірну вигоду, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо стосовно неї були вчинені дії щодо вимагання неправомірної вигоди і після пропозиції, обіцянки чи надання неправомірної вигоди вона до повідомлення їй про підозру у вчиненні нею злочину добровільно заявила про те, що сталося, органу, службова особа якого згідно із законом має право повідомляти про підозру.

Тобто, для звільнення особи яка надала неправомірну вигоду від кримінальної відповідальності необхідно встановити чи здійснювалися відносно вказаної особи такі дії, які свідчать про вимагання службовою особою неправомірної вигоди.

Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» № 5 від 26.04.2002 року, вимаганням хабара визнається його вимагання службовою особою з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або умисне створення нею умов, за яких особа вимушена дати хабар з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав ізаконних інтересів.

Як встановлено в ході розгляду скарги, відносно ОСОБА_4 порушувалось кримінальне провадження за ст. 368 КК України, проте, складено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190, ст. 364 КК України, який на даний час знаходиться на розгляді у суді. Вказані обставини свідчать, що заява ОСОБА_6 про вимагання ОСОБА_4 від неї хабара не знайшла свого підтвердження в ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Проте, слідчий в ході проведення досудового розслідування вказаних обставин належним чином не проаналізував, до матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не долучив та не встановив чи вчинялися ОСОБА_4 відносно ОСОБА_6 дії щодо вимагання неправомірної вигоди.

Оскаржувана постанова слідчого не містить належних висновків щодо встановлення слідчим всіх умов, які необхідні для звільнення особи, яка надавала неправомірну вигоду, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 369 КК України.

Зокрема, слідчим не наведено у постанові достатніх доказів, які свідчили про вчинення ОСОБА_4 дій щодо вимагання від ОСОБА_6 хабара.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження саме ОСОБА_6 була ініціатором зустрічі із особою, яка могла би їй допомогти у звільненні її цивільного чоловіка з-під варти, і як вона зазначала, що надала неправомірну вигоду ОСОБА_4 в розмірі 4000 доларів США оскільки в неї не було іншого виходу і вона не бажала, щоб її чоловік отримав реальний строк у вигляді позбавлення волі.

Слідчим у постанові не проаналізована та не дана належна правова оцінка тому, чи мала на меті ОСОБА_6 захистити свій законний інтерес, чи мала на меті досягти задоволення своїх незаконних інтересів та допомогти своєму цивільному чоловіку уникнути обрання законного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та законного покарання за вчинений злочин.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого слід скасувати, а матеріали кримінального провадження № 0000410 направити до прокуратури Запорізької області для подальшого проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 22.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000410 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

Матеріали кримінального провадження № 0000410 направити до прокуратури Запорізької області для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 листопада 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 07 листопада 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1