Справа № 545/2526/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" серпня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
з участю прокурора - ОСОБА_5 ,
з участю захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за № 0000150 відносно :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южносахалінськ РФ, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, не навчається, не інваліда, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, фактично проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ( у батьків ), раніше судимого :
- 28.07.2014 року Октябрським райсудом м. Полтава за ст. 185 ч. 1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,
- 12.02.2015 року Октябрським райсудом м. Полтава за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 24.09.2015 року згідно постанови Полтавського райсуду Полтавської області від 16.09.2015 року умовно достроково на невідбуту частину покарання на 5 місяців 26 днів,
- 18.05.2016 року Октябрським райсудом м. Полтава за ст. 190 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,
в даний час інших кримінальних проваджень щодо його особи, тяжких хвороб, скарг на стан здоров`я не має, на медичних обліках не перебуває, під вартою у даному провадженні з 29.06.2016 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, 187 ч. 3 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, не навчається, не інваліда, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, в свідоцтві про народження якої зазначенй батьком та не позбавлявся щодо неї батьківських прав, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ( у матері ), зареєстрованого в АДРЕСА_3 ( у бабусі ), раніше судимого :
- 13.05.2016 року Київським райсудом м. Полтава за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 75, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на 2 роки,
- 13.05.2016 року Київським райсудом м. Полтава за ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки,
- 22.06.2016 року Октябрського райсуду м. Полтава за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення воліз випробуванням на 2 роки,

в даний час інших кримінальних проваджень щодо його особи, тяжких хвороб, скарг на стан здоров`я не має, на медичних обліках не перебуває,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

1. Обвинувачений ОСОБА_8 28 січня 2016 року близько о 11-00 год., перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_4 , куди останній прибув на запрошення неповнолітньої гр. ОСОБА_10 , яка проживає разом зі своїми батьками : гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_12 , умисно, повторно, з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки й бажаючи їх настання, під приводом поговорити по мобільному телефону зайшов до приміщенні спальної кімнати будинку і, скориставшись відсутністю в ній гр. ОСОБА_13 та її батьків, таємно викрав : грошові кошти в сумі 300 грн., мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, вартістю зі слів потерпілої 700 грн., мобільний телефон марки «Samsung», моделі GT-S6802 в корпусі рожевого кольору, ІМЕІ : НОМЕР_1 , ІМЕІ : НОМЕР_2 , згідно висновку експерта № 0000150/1 від 15.06.2016 року вартістю 360 грн., ювелірні вироби з металу жовтого кольору, а саме : чотири каблучки, зі слів потерпілої вартістю 5 640 грн.; т ри пари сережок вартістю зі слів потерпілої 10 000 грн.; один браслет вартістю зі слів потерпілої 13 000 грн.; один браслет з підвіскою у вигляді підкови вартістю зі слів потерпілої 20 000 грн., належні потерпілій гр. ОСОБА_12 . А всього майна на загальну суму 50 000 грн.

Викрадене майно виніс непомітно для неповнолітньої з будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

2. Обвинувачені : ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за пропозицією ОСОБА_8 , 18 березня 2016 року близько о 12-00 год., за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, прибули на територію домоволодіння потерпілого гр. ОСОБА_11 в АДРЕСА_4 , знаючи попередньо, що в будинку нікого в цей час не має.

Постукавши у вікно будинку та обійшовши будинок, впевнившись, що вдома нікого не має, підсудний ОСОБА_8 розбив віконне скло будинку каменем, який знайшов неподалік, після чого обидва підсудних залізли через розбите вікно до приміщення будинку для здійснення крадіжки. В ході пошуку майна, підсудні раптово побачили потерпілу гр. ОСОБА_14 , 1943 р.н., яка на той час перебувала в іншій кімнаті

та вийшла в коридор на звук розбитого скла, поглянути що трапилося та несподівано побачила підсудних. Від несподіваної зустрічі, перелякавшись підсудний ОСОБА_8 крикнув потерпілій : «бабка на пол» та застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потрпілої, а саме наніс удар кулаком руки по голові потерпілої, після чого обоє підсудних пригнули потерпілу за шию вниз до полу та потягли за руки в кімнату комори, заштовхавши та зачинивши її там. Після чого, підсудні під час пошуку грошей та цінностей у будинку знайшли та відкрито викрали належне потерпілому гр. ОСОБА_11 : ноутбук марки «Asus» чорного кольору, моделі S 550 СВ, вартістю згідно висновку експерта № 0000150/1 від 15.06.2016 року 9 800 грн., ноутбук марки «Dell» чорного кольору, моделі СМ00Т32, вартістю згідно висновку експерта № 0000150/1 від 15.06.2016 року 4 450 грн., mp3-програвач марки «Reellex» у корпусі рожевого кольору, вартістю згідно висновку експерта № 0000150/1 від 15.06.2016 року 140 грн.

А всього майна на загальну суму 14 390 грн.

Органом досудового сліства дії обвинувачених : по 1 епізоду кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, а по 2 епіздоду за ст. 187 ч. 3 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погроззою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу ( розбій ), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житило.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені : ОСОБА_8 по 1 епізоду свою провину по пред`явленому йому органом досудового слідства обвинувачення визнав повністю, пояснивши, що вірно розуміє всі фактичнів обставини та їх не оспарює. По 2 епізоду обоє обвинувачених провину визнали частково, не заперечували вчинення злочину, але не визнали кваліфікацію своїх дій, так як йшли до будинку з метою крадіжки та не очікували там зустріти потерпілу.
ОСОБА_8 на уточнення суду вказав, що потерпілу в домі не бачив та не бив, так як знав після спілкування з ОСОБА_15 , що її самої вдома не має, а її батьки на роботі. Він запропонував ОСОБА_9 вчинити дану крадіжку, йому потрібен був напарник, щоб відчинити вікно, для чого його прохав узяти із собою певне знаряддя. Але, щоб впевнитись, що нікого не має, то вони 15 хвил. стукали у двері. Потім ОСОБА_9 вибив скло, заліз перший у вікно, коли залазив він, то почув крики нецензурною лайкою, та комусь кричав лежати, з чого він зрозумів, що там хтось є. В коридорі побачив ОСОБА_9 біля вхідних дверей, взяли по кімнатах майно та вийшли через двері. При цьому, ОСОБА_9 був у печатках, масці та капюшоні куртки. Вже після вчинення крадіжки він взнав від ОСОБА_9 , що в домі була бабуся. Викрадене продали знайомому. Гроші йому потрібні були для прожиття, так як він перебував у розшуку. Він мав змогу відмовитися від вчинення злочину. Шкоду не відшкодовував, бо не має такої можливості, але вибачався перед потерпілою.
ОСОБА_9 пояснив, що з ОСОБА_8 вони були знайомі 2 тижні і що стосується вчинення злочину, то останній каже щодо нього не правду. Вони домовлялися про вчинення крадіжки, тому стукали у двері 10 хвил., ніхто не відчиняв. Тоді ОСОБА_8 сам розбив каменем скло вікна, заліз до будинку першим, а він за ним, при цьому уламком скла порізав собі губу та пішов одразу у ванну мити кров. А ОСОБА_8 побачив потерпілу та вдарив її і затяг у комору. На ньому не було маски як вказує ОСОБА_8 , а він був у шапці та капюшоні. Чи допомагав він запихувати потерпілу у комору не пам`ятає. Майно викрали за 3 хвил. Після чого з викраденим вийшли через двері та в той же день продали. Гроші витратив на співмешкану, яка була вагітна. Шкоду не відшкодовував, бо не має такої можливості, але вибачався перед потерпілою.
Винність обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні по 1 епіходу знайшла своє підстердження в засіданні, а по 2 епізоду винність обох підсдних знайшла своє часткове підтвердження в обсязі визнаному підсудними, оскільки державним обвинувачем не було надано обгрунтованих та достовірних доказів їх вини саме по пред`явленому обвинуваченню.

Дані обставини, крім свідчень підсудних, доводяться :

- свідченнями потерпілої ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що вона іноді доглядає за будинком дітей, знаходилась в залі і дивилася телевізор, почула розбите скло і маленька собачка побігла до коридору та стала повертатися, а коли вона зайшла в коридор, то отримала удар по голові з криками : «бабка на пол», потім її схопили та потягли за руки по коридору і заштовхали за шию в комору, де зачинили. Вона дуже злякалася від несподіванки, а знаходячись в коморі вважала, що «її уберуть як небажаного свідка». Вона бачила двох осіб, хто наносив їй удари не знає, по голосу ОСОБА_8 сказав їй на пол та пригнув за шию, а другий стояв та тримав двері комори, щорб вона не вийшла. Вона була в стані шоку, тому коли вони вибігли, то прийшли сусіди на звук розбитого скла. Щодо отриманих тілесних ушкоджень, то лікаря їй не викликали, бо вона не бажала, лікувалася вдома. Пізніше впізнала підсудних. Прохала карати підсудних суворо,

- свідченнями потерпілої ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що по приїзду бабуся спочатку не балакала, їй давали нашатир, бо дуже злякалася, що її прийшли вбивати, лікували її дома, приводили знайомого лікаря. Прохала суворо карати підсудних,

- свідченнями потерпілого ОСОБА_11 , який суду пояснив, що якось його дружина зателефонувала йому на роботу та запитала, чому ноутбук стоїть на пральній машині завернутий в полотенце…по приїзду до дому стали з`ясовувати…бабуся сказала, що до дочки приходив хлопець…виявили крадіжку перелічених речей….По 2 епізоду вказав, що сусіди йому зателефонували…коли приїхав, то бабусі було погано, думав, що не виживе, в домі все перевернуто…На даний час нічого із викраденого не повернуто…Дочка йому не розповідала що сталося, бо так і не зрозуміла сама, що сталося. Прохав карати підсудних суворо.

Дії підсудного ОСОБА_8 по 1 епізоду необхідно кваліфікувати

за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторнго, за попередньою змовою групою осбі, з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 95 ч. 4 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані ….неухильно дотримуватися вимог Конституції України……всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 62 ч. 3 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 370, 373 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим…… ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження….. на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відподно до ст. 94 цього Кодексу……..в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. Обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Судова колегія, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку з врахуванням принципу презумпції невиновності, за наявності обставин встановлених в суді, що дії обох підсудних по 2 епізоду необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч. 3 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. Оскільки, підсуднми викрадення чужого майна розпочалось таємно, але в процесі вчинення злочину переросло у відкрите, що усвідомлювалося винними, застосували фізичне насильство ( обмежились нанесенням удару та замкнули в певному приміщенні ), яке не є небезпечним для життя чи здорова`я потерпілого ( через відсутність медичного критерію щодо його небезпечності ) та відсутності реального психічного насильства ( реальної погрози застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу).

Призначаючи покарання, судова колегія, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання. Які згідно долучених прокурором доказів за місцями проживань характеризуються задовільно, та суд звертає увагу при цьому, що жоден із перелічених документів не містить відповідних печаток з випливаючими з цього юридичними наслідками. Та ОСОБА_8 і за місцем тримання задовільно. Згідно медичних докуметів на медичних обліках не перебувають, зі слів тяжких хвороб та скарг на стан здоров`я не мають.

Обставинами пом`якшуючими покарання підсудних : щодо ОСОБА_8 судом не встановлено, щодо ОСОБА_9 це активне сприяння розкриттю злочину, а також суд вважає такими те, що він має на утриманні неповнолітню дитину та вибачився перед портерпілими.

Обставинами обтяжуючими покарання підсудних : щодо ОСОБА_8 є рецидив злочинів. Щодо обох підсудних вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Аналізуючи зібрані докази по справі, враховуючи думку потерпілих з приводу покарання підсудних, які наполягали на суворому покаранні, судова колегія вважає, що необхідним й достатнім для виправлення підсудних та попередження ними нових злочинів, необхідно призначити кожному покарання в межах санкцій статті у вигляді реального позбавлення волі, враховуючи наявність попередніх судимостей, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення. Щодо ОСОБА_17 за правилами складання покарань згідно ст. 70 ч. 1 та 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів. Щодо ОСОБА_9 , то вироки Київського райсуду м. Полтава від 13.05.2016 року та вирок Октябрського райсуду м. Полтава від 22.06.2016 року - виконувати окремо на підставі ст. 72 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, 75 і 76 КК України з огляду на втсановлені обставини колегія не вбачає.

Крім цього, підсудному ОСОБА_8 відповідно до даних у провадженні йому необхідно зарахувати час його тримання під вартою по даному провадженню на підставі ч.1 ст.1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» на підставі ст. 72 КК України.

Речові докази по провадженню підлягають вирішенню судом згідно ст. 100 КПК України.

Що стосується прохання прокурора щодо стягнення процесуальних витрат за проведення експертиз у провадженні з підсудних на користь Держави, то стягнення даного виду витрат не передбачено чинним КПК України.

Керуючись ст. 373 - 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, 186 ч. 3 КК України та призначити йому покарання :

- за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 ( трьох ) років позбавлення волі,

- за ст. 186 ч. 3 КК україни до 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів частково зарахувати відбуту частину покарання згідно вироку Октябрського райсуду м. Полтави від 18.05.2016 року у вигляді 6 ( шести ) місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.

Зарахувати засудженому в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 29.06.2016 року по 08.08.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою - залишити.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

Вироки Київського райсуду м. Полтава від 13.05.2016 року та вирок Октябрського райсуду від 22.06.2016 року - виконувати окремо.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу з домашнього арешту змінити на тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Строк покарання відрахувати з морменту виконання вироку з 08.08.2016 року.

Речові докази по справі, а саме :

- контрольний змитв з підлоги у вітальні речовини бурого кольору та зріз шпалер зі стіни у вітальні з речовиною бурого кольору, що знаходяться після необхідних досліджень в камері схову СУ ГУНП у Полтавській області знищити,

- мр-3 плеєр рожевого кольору «Reellex», ноутбук чорного кольору «Dell» СМ00Т32, ноутбук чорного кольору «Asus» С 550 СВ, що знаходяться на зберіганні у потерпілого гр. ОСОБА_11 - повернути потерпілому як законному володільцю.

- мобільний телефон «Самсунг» рожевого кольору GТ-S6802, коробку з під мобільного телефону, що знаходяться на зберіганні у потерпілої гр. ОСОБА_12 - повернути потерпілій як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, а у разі подавання апеляцій, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ,

ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_1