В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2016 Справа №607/4653/16-к

Тернопільський міськрайонний суд
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 05 лютого 2016 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась та проживає у с. Грабовець Тернопільського району, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, багатодітної матері, пенсіонерки, не судимої згідно ст. 89 КК України,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
встановив:
ОСОБА_3 05 лютого 2016 року приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні ПАТ «Тернопільміськгаз», що у м. Тернополі по вул. Митрополита Шептицького, 20, вирішила таємно викрасти чуже майно.
Для цього вона, у вказаному місці та в зазначений час, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, витягла рукою із незамкненої сумочки, що була на лівій руці потерпілої ОСОБА_5 , яка в цей час перебувала в черзі до каси біля обвинуваченої, гаманець торгової марки Fenny's Boss.Sport.Sistem вартістю 1 грн., в якому знаходились грошові кошти у сумі 370 грн. та платинова картка клієнта «Імідж клуб» на 20% знижки, картка улюбленого члена родини «Копійочка» № НОМЕР_1 , клубна картка клієнта мережі «Novus» № НОМЕР_2 , кредитна картка ПАТ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , банківська карта «Дельта Банку» № НОМЕР_4 , картка «Watsons Club», дві фотокартки, копія паспорту громадянина України ОСОБА_5 , візитівки, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять. З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекла, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 371 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду та від давання показань, вказавши, що усе вже викладено в обвинувальному акті, додати їй нічого. У судових дебатах розкаялася у вчиненому та запевнила, що такого більше не повторить.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини провадження, особу винної: на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є багатодітною матір`ю, пенсіонеркою, відсутність скарг на її поведінку за місцем проживання; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку; обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Аналізуючи наведені обставини та зважаючи на позицію потерпілої, яка зазначила, що шкода їй відшкодована, вона не має жодних претензій до обвинуваченої, вибачила їй, щодо покарання покладається на розсуд суду, суд вважає, що обвинуваченій із альтернативних покарань, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, доцільно призначити покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 /одна тисяча двадцять/ грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 738 грн.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1