Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
17 листопада 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання : ОСОБА_4 ,

з участю прокурора: ОСОБА_5 ,

потерпілої : ОСОБА_6 ,

обвинуваченої : ОСОБА_7 ,

цивільного позивача : ОСОБА_8 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

захисника : ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному 19.03.2016р. до ЄРДР за №0000045 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, громадянки України, із вищою освітою, розлученої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від призначеного основного покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 підтверджені витрати на залучення експерта та вирішено питання щодо речових доказів.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за те, що 19.03.2016р., приблизно о 03 год. 40 хв. ОСОБА_7 в порушення вимог пункту 2.9 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем BMW 525 205 DTS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі руху проїзної частини вул. Соборна в м. Рівне, зі сторони вул. Дубенська в напрямку вул. Сагайдачного, в порушення вимог пункту 12.4 ПДР України, рухаючись зі швидкістю 87,6 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху в населених пунктах, в порушення вимог пунктів 12.1, 12.3, 13.3 ПДР України, проявила неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні перешкоди для руху, яку вона об`єктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, під час об`їзду перешкоди не дотрималась безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, допустила наїзд в задню частину стоячого біля правого краю проїзної частини автомобіля Mercedes Benz Vito 108 D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , хоча мала технічну можливість уникнути наїзду шляхом зменшення швидкості до повної зупинки автомобіля та шляхом безпечного об`їзду перешкоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля BMW ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі, ОСОБА_8 , не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеності вини засудженої, вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, а саме - не вирішено питання щодо цивільного позову. Просить вирок в частині залишення без розгляду цивільного позову про відшкодування майнової та моральної шкоди змінити, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 завдану йому майнову шкоду в розмірі 49 234,57 грн. та моральну шкоду в розмірі 4 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи цивільного позивача ОСОБА_8 та його представника щодо зміни вироку в частині цивільного позову, думку прокурора, потерпілої, обвинуваченої та її захисника про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Винність ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй злочину ґрунтується на перевірених в судовому засіданні доказах, яким дана повна та всебічна оцінка, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Обґрунтувавши у мотивувальній частині вироку рішення про вид та розмір основного та додаткового покарань, суд призначив засудженій покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, доводи ОСОБА_8 про не вирішення судом цивільного позову є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому, п.2 ч.3 ст. 374 КПК України визначає, що у мотивувальній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду. Тобто, суд зобов`язаний повно, всебічно і об`єктивно дослідити обставини кримінального провадження, з`ясувати характер і розмір понесених витрат, зумовлених вчиненим кримінальним правопорушенням, установити причинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну правову оцінку вказаним обставинам.
Пунктом 2 частини 4 ст. 374 КПК України передбачено, що в резолютивній частині вироку, крім іншого, повинно бути зазначено рішення про цивільний позов.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції в повній мірі цих вимог закону не дотримався та визнавши ОСОБА_7 винуватою за ч.2 ст. 286 КК України не розв`язав питання вирішення заявленого ОСОБА_8 цивільного позову (т.2 а.к.п.17-19), а тому колегія суддів вважає, що вирок в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню з поверненням справи на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. При новому розгляді цивільний позов вирішити відповідно до вимог чинного законодавства та прийняти з цього приводу законне і обґрунтоване рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 ст. 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вищевказані порушення кримінального процесуального закону колегія суддів вважає істотними та такими, що перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок в частині задоволення цивільного позову, що у відповідності до приписів п.3 ст .409 та ст.412 КПК України тягне за собою скасування вироку у цій частині та направлення цивільного позову ОСОБА_8 на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів ,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, скасувати, а провадження в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2016 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.
С у д д і :

___________ __________ _________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3