Справа № 201/5375/16-к
Провадження № 1-кс/201/3272/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника прокурора Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року про визначення місця проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000545 та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову заступника прокурора Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року про визначення місця проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000545 та зобов`язання вчинити певні дії.

Скаржник доводи своєї скарги підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, пославшись на її безпідставність та необгрунтованість.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, а також дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу. При цьому, такий перелік оскаржуваних дій, бездіяльності чи рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з долучених до скарги документів, 01 жовтня 2015 року заступником прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 було винесено постанову про визначення місця проведення досудового розслідування, якою останній визначив місцем проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000545 від 31.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, територію Жовтневого району м. Дніпропетровська, у зв`язку із чим, передав відповідні матеріали дсоудового розслідування до прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська.

Крім цього, листом в.о. прокурора Дніпропетровської області від 23.03.2016 року № 04/2/2-606-10 було надано відповідь ОСОБА_3 щодо його звернення про неналежний стан досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Слідчий, прокурор має право провадити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування, або своєю постановою доручити їх проведення такому органу досудового розслідування, який зобов`язаний її виконати.
Таким чином, зіставляючи перелік дій, бездіяльності та рішень слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України з вимогами даної скарги, у яких скаржник просить скасувати постанову прокурора, яка не стосується слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя приходить до висновку, що такі вимоги не є предметом оскарження до слідчого судді на досудовому розслідуванні.

Крім того, відповідно до вимог кримінального процесуального закону України слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а тому відсутні підстави для зобов`язання останнього вчинити дії зазначені у скарзі, тому відсутні підстави для скасування постанови прокурора і передачі кримінального провадження до іншого органу досудового розслідування, оскільки такі дії підлягають вчиненню виключно органом досудового розслідування за наслідками встановлення у кримінальному провадженні фактичних обставин і доказів.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи зазначені обставини справи і відповідні приписи законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову заступника прокурора Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року про визначення місця проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000545 та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1