Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

особи, яка оскаржила ухвалу слідчого судді - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0005140 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 12 вересня 2016 року

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме лісопродукцією, яка вилучена в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 у кількості 114 шт. та передана на відповідальне зберігання до ДП «Клеванський лісгосп», лісопродукцією, яка вилучена в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 у кількості 550 шт. та передана на відповідальне зберігання до ДП «Костопільський лісгосп», лісопродукцією у кількості 729 шт., яка вилучена та передана на відповідальне зберігання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 .
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , вважають ухвалу слідчого судді незаконною, винесеною без повного з`ясування обставин справи, оскільки судом не враховано ряд вимог та накладено арешт на майно вилучене у ОСОБА_8 і яке йому належить, незважаючи на те, що ним надано правовстановлюючі документи, що підтверджують як його походження так право власності на це майно. Крім того, арешт накладено на майно, яке не співрозмірне із завданою шкодою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, з підстав викладених в ній, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя обґрунтовано врахував, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що майно, на яке накладено арешт, може містити сліди кримінального правопорушення та може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та використання їх як доказів.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК Україн арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, а відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для звернення слідчого з відповідним клопотанням до суду з`явилися обставини, які свідчать про те, що вищевказана лісопродукція є доказом злочину.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що в матеріалах кримінального провадження є данні, які вказують на те, що майно, зазначене у клопотанні слідчого фактично є речовими доказами у справі та накладено арешт з метою їх збереження.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, вимоги кримінального процесуального законодавства при її постановленні порушені не були, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170 - 173, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 вересня 2016 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3