Справа №560/477/16-к
Провадження №1-кп/560/53/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2016 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000061 від 09 лютого 2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рудня Дубровицького району та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 КК , ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08 лютого 2016 року біля 23 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникнувши через отвір в огорожі на територію автотракторного парку СВК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в с. Лютинськ Дубровицького району, де шляхом зриву навісного замка за допомогою металевого лому з вхідних дверей, проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно викрав дизельне паливо об`ємом 20 л із металевою каністрою загальною вартістю 760 гривень та два колеса із тракторної сажалки вартістю 1000 гривень. Після чого, за допомогою металевого лому, шляхом зриву навісного замка з вхідних дверей, проник до приміщення гаражу № НОМЕР_2 , звідки з трактору «МТЗ- 82», таємно викрав акумуляторну батарею 120 АН вартістю 2950 гривень. Вийшовши з даного гаража ОСОБА_4 попрямував до «Рем-майстерні», де шляхом зриву навісного замка за допомогою металевого лому з вхідних дверей, проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав електромотор 1,5 кВ, вартістю 800 гривень та тиски слюсарні вартістю 950 гривень. Після чого попрямував до гаража, який знаходиться ліворуч від входу на території автотракторного парку, де за допомогою металевого лому, шляхом зриву навісного замка з вхідних дверей, проник до приміщення, звідки таємно викрав три бачки від доїльних апаратів загальною вартістю 600 гривень. Всього незаконними діями ОСОБА_4 було завдано майнової шкоди на суму 7060 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , який вже раніше вчиняв крадіжку, 10.02.2016 року, приблизно о 21 год. 20 хв., через вхідні двері проник до складського приміщення, що на території СВК «Лютинський» в с. Лютинськ Дубровицького району, звідки шляхом демонтажу намагався таємно викрасти вал з деревообробного верстату, вартістю 1500 гривень, однак виконавши всі дії для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі на місці злочину був затриманий працівниками СВК «Лютинський».

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєних вищевказаних кримінальних правопорушеннях за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах 08.02.2016 року проникав на територію СВК "Лютинський", де із його приміщень викрав всі згадані вище предмети.
Крім того додав, що 10.02.2016 року у вечірню пору доби знову проник на територію СВК "Лютинський" та в одному із приміщень викрутив вал із "циркулярки". Коли виходив із території СВК "Лютинський", то до нього підбігли працівники СВК "Лютинський" та затримали з викраденим. Просив суд суворо не карати.
Від потерпілої ОСОБА_6 до початку судового розгляду надійшла заява, в якій вона просить розгляд кримінального провадження проводити без її участі, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, з приводу міри покарання покладається на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
З урахуванням викладеного, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому діяннях, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до приміщення та у закінченому замаху на крадіжку чужого майна, поєднану із проникненням до приміщення, вчинену повторно, доведена повністю, а тому суд кваліфікує його дії за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є тяжкими злочинами.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , які визначено ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризуються позитивно, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, тимчасово не працюючий. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення та відшкодував матеріальну шкоду. Крім того судом враховується думка потерпілої щодо виду та міри покарання обвинуваченому, яка не наполягала на його ізоляції від суспільства, а тому враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів за правилами ст. 70 КК України, по принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. Одночасно, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства та про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.
Запобіжний захід в ході судового розгляду не обирався.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Керуючись ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.
Іспитовий строк засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази:
- вал з деревообробного верстату, металеву каністру об`ємом 20 л, два колеса із тракторної сажалки, акумуляторну батарею 120 АН, електромотор 1,5 кВ, тиски слюсарні, три бачки від доїльних апаратів, які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000061 в якості речового доказу - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .