Справа № 368/1333/16-к
Провадження № 1-в/368/275/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" жовтня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м Кагарлику подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден Німеччина, освіта вища, українця, громадянина України, одруженого, жителя до засудження АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області засуджений 03 лютого 2014 року за ст. ст.. 69, 286 ч. 2 КК України до 3 років обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки. 24 квітня 2014 року вироком Апеляційного суду Одеської області вирок Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 лютого 2014 року скасовано в частині призначення покарання та призначено за ст.. 286 ч. 2 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки, а в решті вирок суду від 03.02.2014 року залишено без змін.
Початок строку покарання 26.09.2014 року.
Кінець строку покарання 26.09.2018 року.
? строку покарання 26.09.2016 року.
Із спільного подання Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що ОСОБА_5 прибув із Ізмаїльського СІЗО, де утримувався з 26.09.2014 р., відбуваючи покарання, добре працює, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, разом з тим за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, за зразкову поведінку має від адміністрації установи шість заохочення, та не мав дисциплінарних стягнень.
Обмірковуючи вказане подання, заслухавши висновок прокурора, який підтримав подане подання, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав подання, думку засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Таким чином, чинне законодавство встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:
1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання;
2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставлення до праці.
Інших вимог чинний закон не передбачає.
Відповідно до п. п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх. Суд має повідомляти ці органи про час і місце судового розгляду.
Суди під час судового засідання у справах про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно дострокового звільнення повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області засуджений 03 лютого 2014 року за ст. ст.. 69, 286 ч. 2 КК України до 3 років обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки. 24 квітня 2014 року вироком Апеляційного суду Одеської області вирок Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 лютого 2014 року скасовано в частині призначення покарання та призначено за ст.. 286 ч. 2 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки, а в решті вирок Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2014 року залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_5 прибув із Ізмаїльського СІЗО, де утримувався з 26.09.2014 р.
Із наданої характеристики (а.с. 15-16) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не допустив жодного порушення вимог режиму. Працевлаштований в колонії різноробочим на виробництві установи. Заохочувався шість раз керівництвом установи, а саме: 02.04.2015 р., 18.06.2015 р., 08.10.2015 р. та 11.08.2016 р. за сумлінну поведінку і ставлення до праці, 14.04.2016 р. за сумлінну поведінку та активну участь в суспільно корисному житті відділенні. Окрім того, засудженому ОСОБА_5 було двічі надано короткочасні відпустки за межі колонії. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує.
ОСОБА_5 був засуджений за тяжкий злочин з необережності й відбув ? призначеного йому судом у вироку строку покарання у виді позбавлення волі, що ніким не оспорюється.
Згідно з висновком адміністрації колонії, яка є ініціатором звільнення, ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд вважає, що саме адміністрація колонії може надати найбільш повну і об`єктивну характеристику засудженої особи.
Суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, довів своє виправлення, станом на 26.09.2016 року відбув 1/2 частину міри покарання, а тому відносно нього може бути застосовано ст. 81 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким", ст. ст.. 537 539 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
УХВАЛИВ :
Засудженого ОСОБА_5 від відбуття основного покарання за вироком Апеляційного суду Одеської області від 24.04.2014 року у виді позбавлення волі звільнити умовно-достроково на один рік 335 днів.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1