Справа № 405/6871/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогродівка, Селідовського району, Донецької області, українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 06.07.1992 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.206 КК України до 2 років позбавлення волі; 01.02.1994 р. Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч.2 ст.142 КК України до 5 років позбавлення волді з конфіскацією майна. Звільнився 26.10.1998 р. по відбуттю строку покарання; 14.05.2001 р. Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.196-1, ст.45 КК України до 1 року позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 200 грн.; 21.05.2007 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 17.09.2007 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.2 ст.70, ч.3 ст.70, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 23.06.2008 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 до 5 років позбавлення волі; 24.07.2009 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 21.06.2011 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. По теперішній справі засуджений: 18.10.2014 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. 23.05.2016 р. Апеляційним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 07.03.2014 року. Кінець строку: 21.06.2017 року.
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав свою заяву, вважає що своєю працею заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Також просив врахувати те, що хворіє.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали особової справи № 321-К-16, заслухавши думку прокурора, який заперечив проти застосування до засудженого ОСОБА_4 ст.81 КК України, мотивуючи це тим, що матеріалами особової справи не підтверджено того факту, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення, суд прийшов до висновку, що заява засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Частиною другою цієї норми закріплено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , за час відбування покарання характеризується негативно, що підтверджується характеристикою, затвердженою начальником Кіровоградської ВК №6 28.10.2016 року. Крім цього, в характеристиці зазначено, що ОСОБА_4 на виробництві установи не працює, участі в безоплатних роботах з благоустрою установи не приймає.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, під час розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених та інше.
Згідно матеріалів справи вбачається, що за час відбування покарання, за допущені порушення установленного порядку відбування покарання засуджений ОСОБА_4 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання щодо недостатності підстав, які би свідчили про те, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення і довів це сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Та обставина, що засуджений ОСОБА_4 за весь період відбування покарання не має жодного заохочення свідчить про те, що засуджений також не довів свого випралення.
Отже, з аналізу наведеного, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, оскільки в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що ОСОБА_4 проявляв сумлінну поведінку і ставлення до праці.
За наведених обставин, суд вважає, що до ОСОБА_4 не можливо застосувати статтю 81 КК України.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_4 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення - залишити без задоволення.
Копію ухвали напрвити до Кіровоградської ВК №6 для вручення засудженому.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з часу отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1