Справа № 202/7043/16-к
Провадження № 1-кс/0202/2161/2016
УХВАЛА

11 листопада 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2016 року за № 0002037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

10 листопада 2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді "10" листопада 2016 року.
В своєму клопотанні слідчий просить: надати дозвіл слідчому СВ Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , або співробітникам органу досудового розслідування, визначених ОСОБА_3 відповідним дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 40, 41 Кримінального процесуального кодексу України на проведення тимчасового доступу (ознайомлення та вилучення) до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме: інформацію про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отриманні послуг, їх тривалість, зміст, маршрутів передавання на електронному та паперовому носіях, інформацію щодо вхідних та вихідних дзвінків, вхідних та вихідних текстових повідомленнях (без розкриття їх змісту) з прив`язкою до базових станцій, даних про використання номеру мобільного терміналу (IMEI), надані та отримані телекомунікаційні послуги, їх тривалість, маршрути передавання, даних про вихід абонента у соту із деталізацією знаходження мобільного терміналу мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » абонента кінцевого устаткування із номером НОМЕР_1 , з прив`язкою до місцевості та вказівкою індексу і азимуту базових станцій за період часу з 02.08.2016 року по дату винесення ухвали на паперових носіях та на оптичному носії для лазерних систем зчитування, які знаходиться у оператора телекомунікаційних послуг ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ОКПО НОМЕР_2 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.
На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки існує реальна загроза зміни або знищення інформації до якої надається тимчасовий доступ.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали даного клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до ст. 31 Конституції України кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.
Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, належить до охоронюваної законом таємниці.
Згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: - перебувають або можуть перебувати у володінні фізичної або юридичної особи; - самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; - не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчим в порушення п. 5 ст. 132 КПК України не надала слідчому судді жодного належного та допустимого доказу того, що гр. ОСОБА_5 користується саме номером мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_3 .

Слідчий суддя не може прийняти, як належний та допустимий доказ рапорт т.в.о. начальника У(КР)КП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_6 /а.с. 7/, у зв`язку з тим, що з рапорту не вбачається, чи законним чином здобута дана інформація, оскільки дана інформація є особистою інформацією, порядок витребування якої встановлений чинним законодавством України.
Також, слідчий в своєму клопотанні в супереч п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України не навела будь-яких обґрунтувань про можливість використання як доказів відомостей, що містяться в інформації, до якої вона прохає доступу, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів та не зазначено, яку конкретно важливу для кримінального провадження обставину підтверджує інформація, яка міститься в інформації, доступ до яких прохає слідчий. На підставі вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, правовими позиціями викладеними в п. 67 рішення Європейського суду з прав людини справа «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», в п. 44 рішення Європейського суду з прав людини справа «Камензинд проти Швейцарії» та інші, ст. ст. 31-32 Конституції України, ст. ст. 8-9, 110, 131-132, 159-160, 162-166, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1