Справа № 487/1296/16-к
Провадження № 1-кс/487/203/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за результатами розгляду клопотання про застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12.03.2016 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Заводського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ :
12.03.2016 року старший слідчий Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з заступником начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що 10.03.2016 року приблизно о 20 годині 35 хвилин у ОСОБА_4 , який знаходився біля зупинки транспортних засобів «1 КП» по вул. Г. Карпенко в місті Миколаєві, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, що виникли під час сварки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_4 взяв ніж, який знаходився при собі та наніс 3 удари в область тулуба ОСОБА_7 , котрий знаходився на землі. Розуміючи, що потерпілий вже не чинить опору, ОСОБА_8 перестав наносити удари та з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, який відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк до 5 до 8 років, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Вказав, що на даний час має проблеми із серцево-судинною системою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування, на даний час навчається, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.03.2016 року приблизно о 20 годині 35 хвилин у ОСОБА_4 , який знаходився біля зупинки транспортних засобів «1 КП» по вул. Г. Карпенко в місті Миколаєві, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, що виникли під час сварки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_4 взяв ніж, який знаходився при собі та наніс 3 удари в область тулуба ОСОБА_7 , котрий знаходився на землі. Розуміючи, що потерпілий вже не чинить опору, ОСОБА_8 перестав наносити удари та з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження та 11.03.2016 року до ЄРДР за №0001184 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

11.03.2016 року о 01:00 год. ОСОБА_4 затримано на підставі ч.4 ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

11.03.2016 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні та передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам, оскільки підозрюваний офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення корисливого характеру. Крім того, ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 125 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_4 у шлюбі офіційно не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, надані прокурором відомості свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчиненняОСОБА_4 кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати про існування передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання вказаних ризиків, тому вбачаються підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 01 год. 00 хв. 11.03.2016 року.

Строк дії ухвали до 10 травня 2016 року (включно).
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1