Справа № 585/913/15-к
Номер провадження 1-кп/585/12/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальну справу по об`єднаних матеріалах кримінального провадження № 0000287 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , уродженця с. Кашпури Роменського району, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.12.2014 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 60 годин громадських робіт, призначене покарання відбув 25.02.2015 року
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 , уродженця м. Джанкой АР Крим, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 ,в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 22.09.2011 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.06.2014 року, невідбутий строк 3 місяці 6 днів,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 289, КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили ряд злочинів на території міста Ромни Сумської області за наступних обставин.
Ч. 1 ст. 357 КК України. ОСОБА_4
10.03.2015 року близько 23 години ОСОБА_4 , під час крадіжки з гаража ОСОБА_10 , розташованому в м. Ромни Сумської області по 2-му провулку Полтавської, у сумочці типу барсетки, яка знаходилась у салоні незамкненого автомобіля ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , крім інших речей та документів, знайшов банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; ПАТ «Укрсоцбанк» НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , видані на ім`я зятя ОСОБА_10 - ОСОБА_11 . Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , вирішив викрасти вказані банківські картки та скористатися ними в подальшому у своїх корисливих цілях, розуміючи, що на їх рахунках можуть бути грошові кошти. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , користуючись відсутністю сторонньої уваги, діючи таємно, розуміючи, що вищевказані банківські картки є офіційними документами, які містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, переслідуючи корисливий намір, таємно викрав зазначені банківські картки, належні ОСОБА_11 . Викраденими банківськими картками ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачеий ОСОБА_4 вину у вчиненні цього злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся та пояснив, що дійсно 10.03.2015 року близько 23.00 год. під час крадіжки з гаража ОСОБА_10 викрав також банківські картки на ім`я ОСОБА_12 за вказаних в обвинувальному акті обставин.
Крім визнання вини обвинуваченим його вина у вчиненні злочину доводиться поясненнями потерпілого ОСОБА_11 про те, що 10.03.2015 року з гаража його тестя ОСОБА_10 були викрадені належні йому ( ОСОБА_11 ) три банківські картки, зазначені в обвинувальному акті.
Та протоколом огляду місця події від 12.03.2015 року з фототаблицею до нього, у якому зафіксована викрадена банківська картка (т. 1 а.с. 238-242) та фотокопією банківських карток (т. 2 а.с. 8, 10).
На дослідженні інших доказів стосовно вчинення цього злочину сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційних документів.
Ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_4
10.03.2015 року під час крадіжки з гаража ОСОБА_10 , розташованого в м. Ромни Сумської області по 2-му провулку Полтавської, у сумочці типу барсетки, яка знаходилась у салоні незамкненого автомобіля ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , крім інших речей та документів, знайшов банківську картку ПАТ «Укрсоцбанк» НОМЕР_6 , видану на ім`я зятя ОСОБА_10 - ОСОБА_11 з аркушем на якому надрукований пін-код до неї. В цей час унього виник злочинний умисел таємно викрасти грошові кошти, які, як він припустив, могли знаходиться на рахунку даної банківської картки. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 забрав вказану банківську картку з пін-кодом до неї з метою скористатися нею у подальшому у своїх корисливих цілях.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , маючи при собі банківську картку ПАТ «Укрсоцбанк» UniCreditCard № НОМЕР_8 прибув до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташований в м. Ромни Сумської області по вул. Полтавській, 117А, де близько 03 год. 58 хв. 11.03.2015 року виконав по ній одну операцію щодо зняття готівкою грошових коштів у сумі 700 грн. Після цього близько 03 год. 59 хв. ОСОБА_4 здійснив перевірку балансу коштів на рахунку зазначеної картки та повторно надав запит на видачу грошових коштів. У зв`язку з тим, що сума в запиті ОСОБА_4 перевищувала залишок на картрахунку та ним було здійснено користування банкоматом іншого банку, з рахунку даної банківської картки, належної ОСОБА_11 , банком стягнуто комісію в сумі 51 грн. 73 коп.

Продовжуючи свої злочині дії, діючи з єдиним умислом щодо таємного викрадення грошових кошів ОСОБА_11 шляхом зняття готівки з рахунку банківської картки ПАТ «Укрсоцбанк» UniCreditCard № НОМЕР_8 , виданої на ім`я останнього, ОСОБА_4 , маючи при собі дану банківську картку, прибув до банкомату ПАТ АБ «Укргазбанк», що розташований в м.Ромни Сумської області по вул. Руденка, 8Г, та близько 04 год. 34 хв., виконавши по ній одну операцію, зняв грошові кошти в сумі 20 грн.

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_11 на суму 771 грн. 73 коп.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні цього епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся та пояснив, що дійсно після крадіжки 10.03.2015 року з гаража ОСОБА_10 банківських карток близько 04.00 год. ранку зняв з однієї з карток за два рази грошові кошти в сумі 771,73 грн., які не відшкодував.
Крім визнання вини обвинуваченим його вина у вчиненні злочину доводиться поясненнями потерпілого ОСОБА_11 про те, що з гаража його тестя ОСОБА_10 були викрадені належні йому ( ОСОБА_11 ) три банківські картки, з однієї з яких були зняті грошові кошти у сумі 771,73 грн., які йому не повернуті.
Крім того, 08.03.2015 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи у дворі загального користування за адресою: АДРЕСА_4 , де на прохання свого знайомого ОСОБА_13 мив незамкнений автомобіль DACIA Logan 1.4, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , належний останньому. Звернувши увагу на те, що ОСОБА_13 не спостерігає за ним, ОСОБА_4 вирішив вчинити таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_13 , котрий останній залишив без нагляду у бардачку в салоні вказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись у таємності своїх дій, взяв із бардачка належний ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Samsung» модель Е2330, ІМЕІ НОМЕР_10 , , номер якої в ході досудового слідства не встановлений, вартістю 15 грн., поклав його до кишені свого одягу. Після того ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми протиправними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 403 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні цього епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку телефона Самсунг із сім-картою у ОСОБА_13 коли мив його машину і впевнився, що потерпілий за ним не спостерігає. Сім-карту ОСОБА_13 повернув, а телефон не повернув. Перед потерпілим вибачився.
На дослідженні інших доказів по цим епізодам, у тому числі допиті потерпілого ОСОБА_13 , який у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду ( т. 1 а.с. 54), сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином вина ОСОБА_4 по двом описаним епізодам доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_5
01.05.2015 року приблизно з 08-ї години ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 знаходився у господарстві за адресою: АДРЕСА_5 , де за проханням ОСОБА_13 допомагав проводити внутрішній ремонт у приміщенні сараю. По закінченню роботи близько 16-ї години ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні сараю за вказаною адресою, звернув увагу на залишений без нагляду ручний електрорубанок Einhell Bavaria BPL 600 в корпусі помаранчевого і чорного кольорів та електролобзик CRAFT JSV 650-Р в корпусі синього кольору, належні ОСОБА_14 . У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на їх таємне викрадення. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , переконавшись в таємності своїх дій, взяв зазначені належні ОСОБА_13 електроінструменти, поклав їх до своєї господарської сумки, прикривши зверху одягом, щоб не бути викритим потерпілим. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , утримуючи при собі сумку з належними ОСОБА_13 електрорубанком та елетролобзиком, не викликаючи підозр у останнього, разом з ним на автомобілі останнього приїхав у м. Ромни.

Після цього ОСОБА_5 , утримуючи при собі, поза відома ОСОБА_13 , належне останньому майно, пішов до свого місця проживання, таємно повторно викравши ручний електрорубанок Einhell Bavaria BPL 600, вартістю 311 грн. та електролобзик CRAFT JSV 650-Р, вартістю 507 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 818 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся та пояснив, що 01.05.2015 року приїхав на дачу до ОСОБА_13 , разом з ним, щоб допомогти по господарству. Потім працювати набридло і вирішив щось украсти. Побачив електрорубанок та електролобзик, які забрав таємно від потерпілого, потім здав у ломбард. З вартістю викраденого погодився.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні цього злочину доводиться висновком експертизи про вартість викраденого ( т. 1 а.с. 230-233) та Постановою від 18 травня 2015 року про приєднання електрорубанка Einhell Bavaria BPL 600 в корпусі помаранчевого і чорного кольорів та електролобзик CRAFT JSV 650-Р в корпусі синього кольору в якості речових доказів ( т. 1 а.с. 234).
На дослідженні інших доказів по цьому епізоду, у тому числі допиті потерпілого ОСОБА_13 , який у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, матеріальні і моральні збитки йому відшкодовано, щодо міри покарання покладається на розсуд суду ( т. 1 а.с. 80), сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином вина ОСОБА_5 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 .
1. В один з днів у період з 10 по 20 жовтня 2014 року близько 23 години ОСОБА_4 перебував на Базарній площі в м.Ромни, поряд з територією собору Святого Духу, де звернув увагу на великий за розміром отвір у верхній частині стіни одного з торгівельних павільйонів. У цей час у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна із даного павільйону. Упевнившись, що поряд нікого немає та його дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки, через вказаний отвір проник всередину приміщення павільйону. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 виявив у даному павільйоні і таємно викрав належний ОСОБА_15 , шуруповерт «Ритм» ДА 18-2 №19000001, в корпусі синього кольору, вартістю 1030 грн. 24коп.
Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно належне ОСОБА_15 , залишив місце вчинення злочину, викраденим чужим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 1030 грн. 24 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по даному епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся, з вартістю викраденого не погодився. Суду пояснив, що у період з 10 по 20 жовтня 2014 року, точної дати не пам`ятає, побачив на базарі ларьок, вирішив залізти в середину, щось викрасти. Що і зробив. Звідти узяв шуруповерт, який потім був повернутий потерпілому. У подальшому з вартістю викраденого погодився.
Крім визнання вини ОСОБА_4 його вина по даному епізоду доводиться письмовими матеріалами справи:
-висновком товарознавчої експертизи № 052/15 від 24 квітня 2015 року про вартість шуруповерта марки РИТМ ДА 18-2 № 1900001 та фототаблицею до нього (т. 2 а.с. 25-30);
На дослідженні інших доказів по цьому епізоду, у тому числі допиті потерпілого, який про розгляд справи повідомлений належним чином (т. 1 а.с. 102, 168), сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
2. 10.03.2015 року близько 23 години ОСОБА_4 перебував у м. Ромни на Засульському мікрорайоні поряд з перехрестям вул. Полтавська з 2-м провулком Полтавської. У нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна з одного із гаражів, розташованих у даному місці. Впевнившись, що поряд нікого немає та його дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 , вибравши гараж ОСОБА_10 , розташований по 2-му провулку Полтавської в м.Ромни, зовні оглянув його та встановив, що він замкнений на навісний замок. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , використавши знайдений поряд металевий прут, зламав вказаний навісний замок та проник всередину приміщення гаражу. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 виявив у даному гаражі незамкнений автомобіль ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Оглянувши салон вказаного автомобіля ОСОБА_4 , знайшов належну зятю ОСОБА_10 - ОСОБА_11 чоловічу сумочку типу барсетки, всередині якої знаходились вироби із золота, особисті і робочі документи ОСОБА_11 та банківські картки, видані на його ім`я.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 таємно викрав вказану сумочку, вартістю 167 грн., разом з обручкою із золота 375 проби масою 1,45 грам вартістю 841 грн., парою сережок та ланцюжком 585 проби загальною масою 1,8 грам вартістю 2340 грн.; та документами: паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідченням водія, талоном до посвідчення водія, військовим квитком, особистою медичною книжкою, медичною довідкою, що видані на ім`я ОСОБА_11 , свідоцтвами про загальнообов`язкове державне соціальне страхування свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, видатковими накладними на продукцію ПП «Рось».
Утримуючи при собі викрадене майно, належне ОСОБА_11 , ОСОБА_4 з метою не бути викритим, залишив місце вчинення злочину. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Своїми діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3348 грн.
Крім того органами досудового розслідування ОСОБА_4 по даному епізоду обвинувачується у викраденні у ОСОБА_11 талонів ТОВ «Авантаж-7» на газ марки «пропан», загальною кількістю 180 л на суму 2160 грн. та талонів ТОВ «Авіас» на газ марки «пропан» на 15 л на суму 180 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 вину по даному епізоду визнав частково, у скоєному розкаявся, з вартістю викрадених золотих виробів не погодився. Щодо викрадення талонів на газ вину не визнав. Суду пояснив, що 10 березня 2016 року йшов повз гаражи, на одному з них побачив навісний замок. Вирішив здійснити крадіжку з цього гаража, чий він не знав. Замок зламав підібраним неподалік залізним прутом. У гаражі стояла незамкнена машина. З неї викрав барсетку, всередині якої знаходились вироби із золота та документи, але ніяких талонів на газ не було. Із золотих виробів були сережки, ланцюжок та обручка. Викрадене забрав до себе додому. Золоті вироби потім здав у ломбард через знайому. У подальшому з вартістю викрадених золотих виробів погодився. Барсетка була вилучена у нього працівниками міліції. При огляді її змісту талонів на газ працівниками міліції також виявлено не було.
Пояснення ОСОБА_4 щодо невизнання вини у викраденні талонів на газ у суду сумнівів не викликають, оскільки обвинувачення у цій частині не впливає на обсяг вини в цілому та кваліфікацію дій обвинуваченого, тому не розцінюється судом як спроба пом`якшити відповідальність.
Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що 10 березня 2016 року гостював у свого тестя ОСОБА_10 по АДРЕСА_6 . Машина стояла у гаражі, який був замкнутий, тому машину він не замикав. Потім виявили, що замок навісний на гаражі розламаний, а з машини зникла його барсетка у якій були золоті сережки, обручка, ланцюжок, три банківські картки та інші його особисті та службові папери у тому числі і талони на газ ТОВ Авантаж-7 близько 200 л та ТОВ Авіас близько 15 л. Талони він отримав на роботі під відомість безкоштовно і використати їх можливо лише у Чернігівській області. Кошти за талони роботодавцям він не відшкодовував. Отримав їх під відомість, про це також зроблено запис у шляховому листі.

Золото та талони йому не повернули, а барсетку повернули. При призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
Вина ОСОБА_16 по даному епізоду частково доводиться матеріалами справи: квитанціями та договорами про надання фінансового кредиту під заставу майна від 11.03.2015 року про прийняття у ломбард обручки та брухту золота у кількості 2 шт. загальною вагою 1,8 гр (т. 1 а.с. 243- 246) та видатковими накладними на ім`я ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 247-250, т. 2 а.с. 1,), копіями особистих документів ОСОБА_17 ( т. 2 а.с. 6,7,9, 10), які зафіксовані також у протоколі огляду місця події від 12.03.2015 року.
Вартість викрадених золотих виробів підтверджується довідками СПД ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (т. 2 а.с. 11,12), яка сумнівів у суду не викликає.
Довідкою ФОП ОСОБА_20 про вартість металевого навісного замка станом на 10.03.2015 року у розмірі 55 грн. (а.с. 13), яка сумнівів у суду не викликає.
Обвинувачення в частині викрадення ОСОБА_4 талонів ТОВ «Авантаж-7» на газ марки «пропан», на загальну кількість 180 л на суму 2160 грн. та талонів ТОВ «Авіас» на газ марки «пропан» на 15 л на суму 180 грн. не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.
Як на доказ вини ОСОБА_4 у цій частині обвинувачення посилається на пояснення потерпілого ОСОБА_11 та зразки викрадених талонів ТОВ Авантаж-7 на газ марки пропан (т. 1 а.с. 237).
Однак суд не може покласти ці докази в основу обвинувачення, оскільки вони є недостатніми і не підтверджені іншими матеріалами справи.
Так у протоколі огляду місця події від 12.03.2015 року вилучення талонів не зафіксовано, та фототаблиці до протоколу талонів на газ не відображено (т. 1 а.с. 238-242).
Таким чином стороною обвинувачення наявність талонів ТОВ «Авантаж-7» на газ марки «пропан», на загальну кількість 180 л на суму 2160 грн. та талонів ТОВ «Авіас» на газ марки «пропан» на 15 л на суму 180 грн. у викраденій барсетці ОСОБА_11 не доведена, отже їх слід виключити з обвинувачення та зменшити суму завданої злочином шкоди на вартість газу.
На підставі викладеного слід уважати, що своїми діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3348 грн.
3. 11.03.2015 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував у м.Ромни на вул. Полтавській поблизу будинку № 119. В цей час у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна із розташованого в даному місці гаражу ОСОБА_21 . Впевнившись, що поряд нікого не має та його дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 зовні оглянув даний гараж та встановив, що він замкнений на навісний замок. Реалізуючи свій злочинний умисел, використавши знайдений поряд металевий прут, ОСОБА_4 зламав вказаний замок та проник всередину приміщення гаражу. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 виявив у даному гаражі і таємно викрав велосипед «Fold Ardis», вартістю 1000 грн., та металеву каністру ємністю 10 л, вартістю 124 грн.

Утримуючи при собі викрадене майно, належне ОСОБА_21 , ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_21 матеріальної шкоди на загальну суму 1124 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по даному епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся, з вартістю викраденого не погодився. Суду пояснив, що 11 березня 2015 року, йшов повз гаражі по вул. Полтавській. На одному з них побачив навісний замок. Вирішив здійснити крадіжку з цього гаража, оскільки йому потрібні були гроші на прожиття. Кому належить гараж - не знав. Замок зламав підібраним неподалік залізним прутом. З гаража взяв велосипед Ардис та каністру. Велосипед працівники міліції потім потерпілому повернули. У подальшому з вартістю викраденого у ОСОБА_21 велосипеда та каністри погодився.
Потерпілий ОСОБА_21 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, збитки йому відшкодовані, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (т. 1 а.с. 201).
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина по даному епізоду доводиться також письмовими матеріалами справи:
згідно висновку судової товарознавчої експертизи №16 від 17.03.2015 р. вартість велосипеда «Fold Ardis» становить 1000 грн. (т. 2 а.с. 16-18).
Розмір спричиненої матеріальної шкоди доводиться також довідкою ФОП ОСОБА_20 про вартість металевої каністри ємністю 10 л, яка становить 100 грн. (т. 2 а.с. 14).
4. 12.03.2015 року близько 21 год. 00 хв., перебуваючи у м.Ромни Сумської області на Засульському мікрорайоні, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна по 3-му провулку Червоної в м. Ромни. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , прийшов до місця розташування п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_7 , що поряд нікого не має та його дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 звернув увагу на замкнену на навісний замок металеву будку, де зберігалося майно, що належить місцевій мешканці ОСОБА_22 . ОСОБА_4 , використавши знайдений поряд металевий прут, зламав вказаний замок та проник всередину даної будки. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 виявив у вказаній будці і таємно викрав велосипед марки «Аіст», вартістю 400 грн.

Вивівши з будки належний ОСОБА_22 велосипед, утримуючи його при собі, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_22 матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по даному епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся, з вартістю викраденого погодився. Суду пояснив, що 12 березня 2015 року, по 3-му пров. вул.Червоної викрав з металевої будки велосипед Аіст за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Велосипед працівники міліції потім потерпілій повернули.
Потерпіла ОСОБА_22 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду, просить суворо не карати (т. 1 а.с. 16).
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина по даному епізоду доводиться також письмовими матеріалами справи:
висновком судової товарознавчої експертизи №18 від 17.03.2015 р. згідно якого вартість велосипеду «Аіст» становить 400 грн. (т. 2 а.с. 21-23).
5. 12.03.2015 року близько 21 год. 30 хв., у ОСОБА_4 , після вчинення крадіжки велосипеду ОСОБА_22 у АДРЕСА_8 , виник злочинний умисел на вчинення нового злочину. Так, звернувши увагу на сараї, розташовані поблизу будинку АДРЕСА_9 , ОСОБА_4 вирішив таємно викрасти майно з приміщення сараю ОСОБА_23 . Упевнившись, що поряд нікого не має та його дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 зовні оглянув даний сарай та встановив, що він замкнений на навісний замок. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , використавши знайдений поряд металевий прут, зламав вказаний замок та проник всередину приміщення сараю. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 виявив у даному сараї і таємно викрав велосипед «Ardis» синього кольору, вартістю 600 грн.

Після того ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадений велосипед, що належить ОСОБА_23 , вивів його на вулицю і на ньому залишив місце вчинення злочину. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_23 матеріальної шкоди на загальну суму 600 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по даному епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся, з вартістю викраденого погодився. Суду пояснив, що 12 березня 2015 року, після того як обікрав будку по 3-му пров.вул.Червоної, вирішив обікрасти ще й сарай. Зламавши металевим прутом, який знайшов на клумбі, замок сараю, викрав велосипед Ардіс синього кольору. Велосипед працівники міліції потім потерпілій повернули.
Крім повного визнання вини обвинуваченим його вина по даному епізоду підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_23 , яка суду пояснила, що 12.03.2015 року виявила, що у неї з сараю пропав спортивний велосипед Ардіс синього кольору, а на його місце поставили інший. ЇЇ велосипед їй повернули працівники міліції. При призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
На дослідженні інших доказів по цьому епізоду, сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином вина ОСОБА_4 по п`яти описаним епізодам доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
Ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що 05.03.2015 року близько 04 год. 50 хв. ОСОБА_4 перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_10 , де вживав слабоалкогольні напої зі своїм товаришем ОСОБА_5 . В цей час у нього виник злочинний умисел на повторне вчинення крадіжки чужого майна із гаражу, раніше невідомого йому ОСОБА_25 , який знаходиться поряд з будинком АДРЕСА_11 , де перед цим 04.03.2015 року він зламав навісний замок та викрав мопед. Кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вирішив вчинити в групі осіб з ОСОБА_5 , якому запропонував скоїти крадіжку.
На пропозицію ОСОБА_4 ОСОБА_5 погодився і вони разом прийшли на вказану площу, де домовились, як вчинять злочин.
Впевнившись, що їх дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 05.03.2015 р. близько 05 год. 00 хв., реалізуючи досягнуті між ними злочинні домовленості, залишив ОСОБА_5 неподалік від гаражу ОСОБА_25 , який знаходиться поряд з будинком АДРЕСА_11 , щоб останній з метою забезпечення таємності їх дій наглядав за навколишньою обстановкою та попередив можливість викриття вчинення ними злочину сторонніми особами в разі їх появи поблизу вказаного гаражу.
ОСОБА_4 , реалізуючи їх злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов до гаража, що залишався незамкнений з часу попереднього вчинення ним злочину, та з метою вчинення крадіжки проник всередину його приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, вивів із даного гаражу належний ОСОБА_25 велосипед зеленого кольору, із жіночою рамою, радянського виробництва вартістю 300 грн., та привів його до місця знаходження ОСОБА_5 .
У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадений велосипед, залишили місце вчинення злочину. Викраденим чужим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_25 матеріальної шкоди на суму 300 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по цьому епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся. Дав показання, що перебуваючи у гостях у ОСОБА_24 , де вони разом з ОСОБА_26 вживали слабоалкогольні спиртні напої, вирішив викрасти з гаража, де викрав мопед (як потім дізнався - з гаража ОСОБА_25 ) ще й велосипед. 05.03.2015 року вночі він викрав велосипед з жіночою рамою з гаража поруч з буд. АДРЕСА_11 . Однак крадіжку скоїв без участі ОСОБА_26 , який у цей час залишився у ОСОБА_24 . З вартістю викраденого велосипеда погоджуються. Велосипед потерпілому повернутий.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину по даному епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся, з вартістю викраденого погодився. У подальшому вину не визнав і пояснив, що крадіжку велосипеда ОСОБА_4 вчинив сам, він у цей час перебував у свого знайомого ОСОБА_24 , куди ОСОБА_4 і приїхав на викраденому велосипеді з жіночою рамою.

Потерпілий ОСОБА_25 суду дав показання, що крадіжку майна, у тому числі жіночого велосипеда виявив 09.03.2015 року.
На дослідженні інших доказів по цьому епізоду, сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином суду не надано достатньо доказів щодо участі ОСОБА_5 . У вчиненні цього епізоду.
На підставі викладеного з обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України слід виключити епізод від 05.03.2015 року по вчиненню крадіжки велосипеда з жіночою рамою з гаража поблизу будинку АДРЕСА_11 , належного ОСОБА_25 у зв`язку з недоведеністю його участі.
У зв`язку з цим з обвинувачення ОСОБА_4 по даному епізоду слід виключити кваліфікуючу ознаку - за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином вина ОСОБА_4 по цьому епізоду доведена повністю, його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Ч. 3 ст. 185 КК. ОСОБА_6 та ОСОБА_5
19.09.2015 року 0 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував у центрі м. Ромни разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 . Під час розмови ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 вчинити крадіжку акустичних колонок із квартири ОСОБА_27 , який проживає в його будинку. ОСОБА_6 погодився і таким чином вступив з ОСОБА_5 у злочинну змову на вчинення злочину. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_27 і пересвідчився, що останнього немає вдома та разом з ОСОБА_6 прийшли до будинку в АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що ОСОБА_27 залишає відчиненим вікно у залі кімнаті, вирішив проникнути до квартири.
Реалізуючи свій злочинний намір, пересвідчившись в таємності своїх дій, ОСОБА_6 залишився біля вікна квартири, щоб їхні дії не були поміченими сторонніми особами, а ОСОБА_5 з метою скоєння крадіжки проник через вікно до приміщення квартири. Перебуваючи в приміщенні ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб повторно, знаючи, що діє незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, скориставшись відсутністю уваги потерпілого та сторонніх осіб, повторно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав дві акустичні колонки марки «FD» моделі «R216», вартістю 412 грн. 80 коп., які поклав до поліетиленового пакету, який знайшов у кімнаті, передав пакет ОСОБА_6 , переліз через вікно і покинув приміщенні квартири.
Викраденим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд, своїми діями завдали потерпілому ОСОБА_27 матеріальну шкоду на загальну суму 412 грн. 80 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину по даному епізоду визнав повністю, у скоєному розкаявся, з вартістю викраденого погодився. Дав показання, що 19.09.2015 року близько 19.00 год. заліз у вікно до квартири ОСОБА_28 , де викрав колонки. ОСОБА_29 у цей час стояв на вулиці і спостерігав, щоб ніхто не побачив. Перед потерпілим вибачились, колонки йому повернули.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся і дав показання, що події відбувались так як вказано в обвинувальному акті та пояснив ОСОБА_5 . З сумою збитків згоден, збитки відшкодував, перед потерпілим вибачився.

Крім повного визнання вини обвинуваченими їх вина у вчиненні даного злочину доводиться поясненнями потерпілого ОСОБА_28 , який суду пояснив, що 19.09.2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 украли у нього колонки, які потім йому повернули, тому претензій до них не має, просить їх вибачити.

Постановою про приєднання предмету до справи як речовий доказ від 19.10.2015 року (т. 2 а.с. 207).

На дослідженні інших доказів по цьому епізоду, сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю, їх дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла.
Ч. 2 ст. 289 КК ОСОБА_4
04.03.2015 року близько 22 години ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Ромни на площі Парижської Комуни, звернув увагу на гараж ОСОБА_25 , який знаходиться на даній площі поряд з будинком № 2. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння майном із даного гаражу шляхом крадіжки. Упевнившись, що поряд нікого немає та його дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 зовні оглянув даний гараж та встановив, що він замкнений на навісний замок. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , використавши знайдений поряд на квітковій клумбі металевий прут, зламав ним вказаний замок та проник всередину приміщення гаражу. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 виявив і таємно вивів із даного гаражу належний ОСОБА_25 мопед марки DELTA моделі EX 50QT-B, номер рами НОМЕР_11 , червоного кольору, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_12 , вартістю 2120 грн.
Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи при собі транспортний засіб належний ОСОБА_25 , залишив місце вчинення злочину, викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 з корисливою метою вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом з проникненням у приміщення, чим завдав потерпілому ОСОБА_25 матеріальної шкоди на загальну суму 2120 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся і дав показання, що 4 березня 2015 року перебував неподалік ЗОШ № 4 та вирішив піти до гаражів неподалік щось викрасти. Вибрав навмання гараж з навісним замком, знайшов неподалік залізний прут, за допомогою якого зірвав замок. З гаража викрав мопед Дельта та привіз його до будинку ОСОБА_24 , де перебував також ОСОБА_5 з вартістю викраденого погоджується, шкоду не відшкодував.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину доводиться також поясненнями потерпілого ОСОБА_25 , який суду дав показання, що крадіжку майна, у тому числі мопеда Дельта виявив 09.03.2015 року. Мопед йому не повернули.
Висновком судової автотоварознавчої експертизи №20 від 14.04.2015 р. згідно якого вартість мопеда марки DELTA моделі EX 50QT-B, номер рами НОМЕР_11 , червоного кольору, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_12 становить 2120 грн. (т. 2 а.с. 54-58)
На дослідженні інших доказів по даному злочину, сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, з проникненням у приміщення.
Ч. 2 ст. 289 КК ОСОБА_4 та ОСОБА_5
05.03.2015 року близько 04 год. 50 хв., коли ОСОБА_4 перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_10 , де вживав слабоалкогольні напої зі своїм товаришем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то у цей час у нього виник злочинний умисел на вчинення незаконного заволодіння шляхом крадіжки мотоциклом із гаражу, раніше невідомого йому ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться поряд з будинком АДРЕСА_11 , де перед цим 04.03.2015 зламав навісний замок та звідки таємно викрав мопед.
Незаконне заволодіння мотоциклом ОСОБА_4 вирішив вчинити в групі осіб із ОСОБА_5 якому запропонував скоїти злочин. На дану пропозицію ОСОБА_5 погодився та вони разом прийшли на вказану площу, де домовились як вчинять злочин.
Впевнившись, що їх дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 05.03.2015 близько 05 год. 05 хв., реалізуючи досягнуті між ними злочинні домовленості, залишив ОСОБА_5 на відстані 150 метрів від гаражу ОСОБА_25 , щоб останній з метою забезпечення таємності їх дій наглядав за навколишньою обстановкою та попередив можливість викриття вчинення ними злочину сторонніми особами в разі їх появи поблизу вказаного гаражу.
ОСОБА_4 , реалізуючи їх злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов у вказаний гараж, що залишався незамкнений з часу скоєння ним попередніх викрадень, та безперешкодно проник всередину його приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, вивів із даного гаражу належний ОСОБА_25 мотоцикл ММВЗ-3112 червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_13 , 1982 року випуску, вартість якого становить 940грн., та привів його до місця знаходження ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадений мотоцикл, залишили місце вчинення злочину. Викраденим мотоциклом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з корисливою метою вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом з проникненням у приміщення, чим завдали потерпілому ОСОБА_25 матеріальної шкоди на загальну суму 940 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся і дав показання, що 5 березня 2015 року після крадіжки мопеда з гаража ОСОБА_25 приїхав до знайомого ОСОБА_24 , де знаходився ОСОБА_5 та запропонував останньому викрасти з гаража ще й мотоцикл Мінськ. На що ОСОБА_26 погодився. Він знайшов у гаражі пляшку з бензином, приблизно 2 л, залив у бак мотоцикла і вивів мотоцикл з гаража. ОСОБА_5 стояв неподалік і спостерігав, щоб нікого не було поруч. З вартістю викраденого погоджується. Мотоцикл повернули потерпілому працівники міліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, дав аналогічні показання.
Крім повного визнання вини обвинуваченими, їх вина у вчиненні злочину доводиться також поясненнями потерпілого ОСОБА_25 , який суду дав показання, що крадіжку майна, у тому числі мотоцикла Мінськ виявив 09.03.2015 року.
Висновком судової автотоварознавчої експертизи №20 від 14.04.2015 р. згідно якого вартість мотоцикла ММВЗ-3112 червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_13 , 1982 року випуску, становить 940 грн. (т. 2 а.с. 54-58)
На дослідженні інших доказів по даному злочину, сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю, їх дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.
С. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6
17.06.2015 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися в м. Ромни по вул. Дудіна поблизу магазину «Айс», де зустріли ОСОБА_30 , з яким познайомилися під час розпивання спиртних напоїв приблизно за годину до цього. У ході розмови між ОСОБА_31 та ОСОБА_5 у зв`язку з непорозумінням виник конфлікт, через який ОСОБА_32 пішов у напрямку свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_12 . При цьому ОСОБА_32 залишив без нагляду поряд із вказаним магазином належний йому мопед ALPHA ZS50F, номер рами НОМЕР_14 .
Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернули увагу на те, що ОСОБА_32 не спостерігає за своїм мопедом, у них виник злочинний умисел на його таємне незаконне заволодіння групою осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що їх дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, завели двигун мопеду, сіли на нього та поїхали з місця події, тим самим шляхом вільного доступу незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, вартість якого становить 2540 грн.
Викраденим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з корисливою метою вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, завдавши потерпілому ОСОБА_33 матеріальної шкоди на суму 2540 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, пояснив, що 17.06.2015 року разом з ОСОБА_6 біля магазину Айс вживали спиртні напої. Там познайомились з ОСОБА_31 , потім вони посварились і ОСОБА_34 , залишивши свій мопед Альфа пішов. Вони цей мопед забрали. У подальшому мопед потерпілому повернули і 580 грн. також заплатив йому ОСОБА_29 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, дав аналогічні показання.
На дослідженні інших доказів по даному злочину, на підставі ст. 349 КПК України, сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду не наполягали.
Таким чином вина ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю, їх дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім наведеного, органами досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що 02.03.2015 року у вечірній час перебували у АДРЕСА_4 . У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне вчинення крадіжки чужого майна із одного з гаражів, який знаходиться поряд з будівлею гуртожитку за адресою: АДРЕСА_13 . Дану крадіжку ОСОБА_4 вирішив вчинити в групі осіб з ОСОБА_5 , якому запропонував стати співучасником даного злочину. ОСОБА_5 на пропозицію свого товариша ОСОБА_4 погодився. 03.03.2015 близько 02 год. 00 хв., попередньо взявши з собою спортивну сумку для перенесення викраденого, вони разом прийшли до місця розташування вказаних гаражів, де домовились, що вчинять крадіжку з гаражу невідомого їм ОСОБА_35 , котрий вибрали навмання.
Упевнившись, що поряд нікого немає та їх дії є таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_4 , відігнувши металевий лист даху гаражу, через отвір, що виник, проник всередину приміщення. У цей час, реалізуючи досягнуті між ними злочинні домовленості, ОСОБА_5 , залізши на дах гаражу, з метою забезпечення таємності їх дій, наглядав за навколишньою обстановкою, щоб попередити можливість викриття вчинення ними злочину сторонніми особами в разі їх появи поблизу вказаного гаражу.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , у відкритому багажнику автомобіля ВАЗ 2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_15 , котрий знаходився в приміщенні даного гаражу, виявив шуруповерт «Enhel», в копусі жовтого кольору, вартістю 363 грн. 78 коп., кутову шліфувальну машину «DWT», в корпусі зеленого кольору, вартістю 846 грн. 43 коп., електродрель «DWT SBM 600 VM», в корпусі зеленого кольору, вартістю 262 грн. 20 коп., бензиновий генератор «KRAFTWELE 1,6 kV/2/0kVA» в корпусі червоного кольору, вартістю 3057 грн. 45 коп., які через вказаний отвір у даху послідовно таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 передав останньому.
ОСОБА_5 , прийнявши від ОСОБА_4 майно, належне ОСОБА_36 , склав його до принесеної з собою спортивної сумки. Після цього ОСОБА_4 через той же отвір у даху виліз із гаражу та разом із ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене, залишили місце вчинення злочину
Викраденим чужим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_36 матеріальної шкоди на суму 4529 грн. 86 коп.
Своїми діями вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні цього епізоду не визнав, та пояснив, що у гаражі ОСОБА_37 взагалі не був, ніяких речей звідти не викрадав.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину вчиненні цього епізоду спочатку визнав. У подальшому від визнання вини відмовився та пояснив, що у гаражі ОСОБА_37 взагалі не був, ніяких речей звідти не викрадав.
Потерпілий ОСОБА_38 суду пояснив, що 2 березня 2015 року прийшов до свого гаража. Ворота гаража були замкнуті на два замки, відімкнувши їх і зайшовши у середину побачив, що кут залізного даху на гаражі відігнуто, а з багажника автомобіля, який не замикався на ключ, зник шуруповерт, шліфувальна машина, електродрель та електрогенератор. Він відразу подзвонив у міліцію і повідомив про крадіжку. Через 2-3 години від працівників міліції дізнався, що крадіжку скоїли ОСОБА_16 і ОСОБА_26 . Коли точно було проникнення сказати не може, оскільки не навідувався до гаража 2-3 дні, але до цього протягом тижня, кожен день ходив у гараж ремонтувати ворота і дах був цілий, а речі на місці. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
У обґрунтування доведеності вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по цьому епізоду сторона обвинувачення посилається на наступні докази:
- фототаблицю подібних до викрадених у ОСОБА_35 бензинового генератора та шуруповерта ( т. 2 а.с. 32,33) та гарантійну карту на бензиновий генератор, модель 1,6 kVA/2,0 kVA (т. 2 а.с. 59-66);
- висновок товарознавчої експертизи № 053/15 від 24 квітня 2015 року про вартість електродрелі «DWT SBM 600 VM», шуруповерта «Enhel», болгарки «DWT»-125, бензинового генератора «KRAFTWELE 1,6 kV/2/0kVA» та фототаблицю до нього (т. 2 а.с. 45-50);
-постанову про приєднання предметів до провадження як речових доказів від 27.04.2015 року електричну дрель «DWT SBM 600 VM» зеленого кольору як речовий доказ, що був викрадений ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 106)
- протокол огляду місця події та фототаблицю до нього від 14.04.2015 року у ході якого у ОСОБА_5 вилучено електродрель «DWT SBM 600 VM», в корпусі зеленого кольору (т. 2 а.с. 39-41);
-заяву ОСОБА_5 про долучення до матеріалів кримінального провадження електричної дрелі «DWT SBM 600 VM» зеленого кольору як речовий доказ ( т. 2 а.с. 43).
- протокол огляду місця події та фототаблицею до нього, яким зафіксовано, що металевий гараж, розташований у АДРЕСА_14 має пошкоджений металевий дах у дальньому правому кутку та утворено отвір розміром 40х30см (т. 2 а.с. 34-35).
Однак суд не може покласти ці докази в основу обвинувачення, через те, що уважає їх недостатніми, як вимагає ст. 94 КПК України, оскільки жоден з наведених доказів прямо не вказує на участь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину. У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_38 пояснив, що дрель схожа на його, але ідентифікувати її не може, оскільки документи не збереглися. Із заяви ОСОБА_5 про долучення дрелі як речового доказу також не вбачається джерела набуття цієї дрелі ОСОБА_5 та ознак, які б дозволили її ідентифікувати. Це ж стосується і протоколу огляду від 14.04.2015 року, при проведенні якого захисник ОСОБА_5 участі не приймав.
-протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 28 квітня 2015 року та фототаблицею до нього, у якому зафіксовано, що ОСОБА_5 провів учасників експерименту до гаража ОСОБА_35 та пояснив, що 03.03.2015 року близько 02.00 год. разом із ОСОБА_4 учинив крадіжку з цього гаража, показавши при цьому місце на гаражі з якого він спостерігав за тим, що відбувається навкруги та де приймав від ОСОБА_4 викрадені речі у т.ч. болгарку, шуруповерт, дрель, електрогенератор. Зауважень до протоколу ОСОБА_5 не висловлював. (т. 2 а.с. 51-52) та повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 106-107, 108-109) також не являються достатнім доказом, оскільки базуються лише на показаннях обвинуваченого ОСОБА_5 , які самі по собі не можуть бути підставою для винесення обвинувального вироку, а інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по даному епізоду не надано. При цьому протокол проведення слідчого експерименту носить досить загальний характер, оскільки з нього не можна зрозуміти на який конкретно гараж вказує ОСОБА_5 . І чи є гараж, відображений на фото саме гаражем ОСОБА_39 .
На підставі викладеного епізод від 03.03.2015 року щодо вчинення крадіжки майна ОСОБА_35 слід виключити з обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України.
Проаналізувавши надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку:

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційних документів; за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення; за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникнення у приміщення та як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникнення у приміщення.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникнення у приміщення та як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло та за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів.
ОСОБА_4 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої, середньої тяжкості та тяжких злочинів.
ОСОБА_5 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
ОСОБА_6 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
Також суд враховує особи обвинувачених та обставини вчинення ними злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 раніше судимий, до затримання ніде не працював, інших характеризуючих даних суду не надано. Усі злочини за участю ОСОБА_4 фактично скоєні за його ініціативою і виконанням. При цьому суд ураховує, що злочини не носять насильницький характер і тяжких наслідків від них не настало. Шкода по вчиненим злочинам відшкодована частково шляхом повернення майна, частково не відшкодована.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить визнання ним вини та щире каяття. Щодо вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, то це твердження захисника ОСОБА_7 не знайшло обгрунтування, на існування цих обставин доказів стороною захисту не надано.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки велосипеда ОСОБА_25 та ч. 2 ст. 289 КК України по епізодам заволодіння транспортними засобами ОСОБА_25 , у стані алкогольного сп`яніння, також обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів.
ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України ( т. 1 а.с. 212), посередньо характеризується за місцем проживання (т. 1 а.с. 211), під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 215). При цьому суд ураховує, що ОСОБА_5 не являвся ініціатором усіх, вчинених ним злочинів, злочини не носять насильницький характер і тяжких наслідків від них не настало.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів. Шкода по злочинам добровільно відшкодована шляхом повернення майна.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у стані алкогольного сп`яніння по обох епізодах.
Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_26 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України не встановлено.
ОСОБА_6 раніше судимий (т. 1 а.с. 206), проте позитивно характеризується за місцем проживання ( т. 1 а.с. 205), перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом Розлади психологічного розвитку, у лікаря нарколога під наглядом не перебуває (т. 1 а.с. 207). Доказів щодо працевлаштування ОСОБА_6 суду не надано. Ураховуючи обставини вчинення злочинів, які не носять насильницький характер і тяжких наслідків від яких не настало.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів. Шкода по злочинам добровільно відшкодована шляхом повернення майна.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд відносить вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України обтяжуючу обставину рецидив злочину, оскільки за попереднім вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України, тому ця обставина не може враховуватись при призначенні покарання на підставі ч. 4 ст. 67 КК України.
Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України не встановлено.
Судом також враховані думки потерпілих щодо міри покарання, які не наполягали на суворій мірі покарання, здебільшого покладались на розсуд суду.
На підставі викладеного суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених
ОСОБА_4 призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України враховуючи наявність декількох обтяжуючих покарання обставин.
А саме: за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
За змістом статті 70 КК України, а також відповідно до роз`яснень п. 50 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, яким передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції... за окремими епізодами злочинної діяльності, що не мають самостійної санкції, покарання не призначаються.
При цьому враховано, що епізоди злочинної діяльності ОСОБА_4 , вчинені до та після постановленого попереднього вироку, покарання за яким відбуто повністю, охоплюються єдиною кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України, то за кожний з цих епізодів не може бути призначено окреме покарання, тому епізод за період з 10 по 20 жовтня 2014 року додаткової кваліфікації й окремого призначення покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України не потребує, що відповідає позиції ВСС з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в Ухвалі від 14 серпня 2014 року.
Таким чином на підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати у строк покарання, призначеного за ч. 3 ст. 185 КК України покарання, відбуте повністю за попереднім вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року у виді 60 годин громадських робіт,
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна.

Крім того, судом враховується положення ст.72 ч.5 КК України, до яких було внесено зміни Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів справи (т. 1 а.с. 43) вбачається, що ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою 15 квітня 2015 року, у зв`язку із чим підлягає зарахуванню в строк відбування покарання обвинуваченому час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 15 квітня 2015 року до моменту постановлення вироку, тобто до 25 липня 2016 року включно, разом з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання чинності вироком, але не більш ніж на 60 діб, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покарання пов`язаного з позбавленням волі.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.
ОСОБА_5 призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, КК України, а саме:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;
ураховуючи пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає можливим призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, нижче від нижчої межі, передбаченої санкцією частини статті, у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців з конфіскацією майна.
Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покарання пов`язаного з позбавленням волі.
Роз`яснити, що зарахування строку тримання його під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.
ОСОБА_6 ураховуючи пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає можливим призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті, - обмеження волі строком на два роки.
ураховуючи пом`якшуючі вину обставини, суд вважає можливим призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті, - обмеження волі строком на три роки з конфіскацією майна..
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі строком на три роки з конфіскацією майна.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід - домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю та забороною залишати житло цілодобово.
Цивільний позов ОСОБА_25 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 8000 грн. матеріальної та 7000 грн. моральної шкоди, визнаний обвинуваченими частково, підлягає задоволенню наступним чином.
З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_25 підлягає стягненню 2120 грн. матеріальної шкоди - вартість мопеда, встановлена товарознавчою експертизою. Щодо ушкоджень іншого майна, вартості ремонтних робіт та запчастин, а також щодо викрадення у потерпілого 2-х двадцятилітрових каністр та бензину, доказів суду не надано.
Крім того з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_25 слід стягнути по 2500 грн. моральної шкоди з кожного.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_30 на суму 580 грн. підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним. Позов подано 20 липня 2015 року. При цьому у справі є розписка від 05.08.2015 року, що позивач отримав 750 грн. відшкодування матеріальної та моральної шкоди (т. 2 а.с. 208). Однак у розписці він не вказує за яку саме матеріальну шкоду йому сплачено кошти. У той час як у заяві, датованій 26.08.2015 ОСОБА_32 позов підтримує. (т.1 а.с. 158). Згідно довідки, вартість колеса до мопеда Альфа становить 580 грн. (т. 1 а.с. 150), яку і слід стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 290 грн. з кожного. Доказів на її відшкодування обвинувачені не надали.
З ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України в дохід держави підлягають стягненню витрати за проведення експертиз: судової товарознавчих експертиз №351 від 08.04.2015 в розмірі 184 грн. 14 коп.; № 279 в розмірі 184,14 грн.; №16 від 17.03.2015 р. в розмірі 306,90 грн. ( т. 2 а.с. 15); № 278 від 23.03.2015 р. в розмірі 184,14 грн., №18 від 17.03.2015 р. в розмірі 306,90 ( т. 2 а.с. 20); №17 від 17.03.2015 р. в розмірі 306,90 ( т. 1 а.с. 251).
Вартість судової товарознавчої експертизи № 20 від 14.04.2015 року щодо встановлення вартості мопеду, велосипеду та мотоциклу, викрадених у ОСОБА_25 , у розмірі 306 грн. 90 коп. слід стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 153 грн. 45 коп. з кожного.
Вартість судової трасологічної експертизи № 76 від 16.04.2015 року у розмірі 306 грн. 90 коп. слід стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 153 грн. 45 коп. з кожного.
Витрати: на проведення трасологічної експертизи № 486 від 15.05.2015 року в розмірі 184 грн. 14 коп. ( т. 1 а.с. 229) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Витрати: на проведення автотоварознавчої експертизи № 33 від 24.06.2015 року в розмірі 306 грн. 90 коп. підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в дохід держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України по 153 грн. 45 коп. з кожного.
Речові докази по справі:
-велосипед «Fold Ardis» та металеву каністру ємкістю 10 л, які передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_21 (т. 2 а.с. 19) - залишити останньому;
- сумочку типу барсетки, паспорт громадянина України серії НОМЕР_16 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_17 , особисту медичну книжку серії СУВ № НОМЕР_18 , посвідчення водія серії НОМЕР_19 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_20 , військовий квиток серії НОМЕР_21 , що видані на ім`я ОСОБА_11 , медичну довідку серії 12ЯЯЮ №937794, свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № та № НОМЕР_17 , свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_22 , серії НОМЕР_23 ; серії НОМЕР_24 , серії НОМЕР_25 , серії НОМЕР_26 , серії НОМЕР_27 ; банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; ПАТ «Укрсоцбанк» НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_11 залишити в його розпорядженні;
- велосипед марки «Аіст», переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_22 (т. 2 а.с. 24) залишити в її розпорядженні;
- велосипед марки «Ardis», переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_23 залишити в її розпорядженні;
- видаткові накладні на продукцію ПП «Рось» № 911 від 16.02.2015, №745 від 09.02.2015, 776 від 11.02.2015, №2955 від 06.03.2015, №2968 від 09.03.2015; договір про надання фінансового кредиту під заставу майна №289-5720 від 11.03.2015 та специфікацію до нього відповідно до яких відділенням ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал» в м.Ромни по вул. Руденка, 23В, отримано брухт золота 585 проби в кількості 2 шт. загальною вагою 1,8 гр.; та договір про надання фінансового кредиту під заставу майна №289-5719 від 11.03.2015 та специфікацію до нього відповідно до яких відділенням ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал» отримано брухт золота 375 проби в кількості 1 шт. загальною вагою 1,45гр., які приєднані до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- належні ОСОБА_25 мотоцикл ММВЗ-3112 червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_13 , 1982 року випуску, та велосипед зеленого кольору, із жіночою рамою, радянського виробництва, передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_25 , залишити в його розпорядженні;
- належний ОСОБА_40 мобільний телефон NOKIA 6700, ІМЕІ 1: НОМЕР_28 , ІМЕІ 2: НОМЕР_29 , переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_40 - залишити в її розпорядженні;
- належний ОСОБА_36 електродриль «DWT SBM 600 VM», в корпусі зеленого кольору, переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_36 (т. 2 а.с. 42), - залишити його розпорядженні;
- належний ОСОБА_15 шуруповерт «Ритм» ДА 18-2 №19000001, в корпусі синього кольору, переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_15 , (т. 2 а.с. 31) - залишити його розпорядженні;
- аркуш паперу в клітинку із власноручно виконаним ОСОБА_5 написом чорнилом синього кольору, підтверджуючим факт передачі мопеду ОСОБА_41 у вигляді розписки від 05.03.2015 р., та від 11.03.2015 та товарний чек №087-0000181 від 11.03.2015 про продаж мобільного телефону «Samsung» модель Е2330, ІМЕІ НОМЕР_10 Роменським магазином-1 ТОВ «Євроювеліртрейд» м.Ромни, вул.Руденка, 11/4, що був викрадений ОСОБА_4 , які приєднані до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- ручнийелектрорубанок Einhell Bavaria BPL 600 в корпусі помаранчевого і чорного кольорів та електролобзик CRAFT JSV 650-Р в корпусі синього кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 235), - залишити в його розпорядженні;

- належний ОСОБА_33 мопед ALPHA ZS50F, 2008 року випуску, номер рами НОМЕР_14 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_42 , - залишити в його розпорядженні;

- дві акустичні колонки марки «FD» моделі «R216», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_27 (т. 2 а.с. 206) залишити в його розпорядженні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік;
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки;
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, призначеного за ч. 3 ст. 185 КК України покарання, відбуте повністю за попереднім вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року у виді 60 годин громадських робіт.
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 15 квітня 2015 року до 25 липня 2016 року включно.
Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності але не більш ніж на 60 днів, тобто до 22 вересня 2016 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання 15 квітня 2015 року.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки;
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, призначити покарання нижче від нижчої межі, передбаченої санкцією частини статті, у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з конфіскацією майна.
Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 22 вересня 2016 року, взявши його під варту з залу суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання 25 липня 2016 року.
Роз`яснити, що зарахування строку тримання його під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, призначити покарання у виді обмеження волі строком на три роки з конфіскацією майна..
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на три роки з конфіскацією майна.
ОСОБА_6 обрати запобіжний захід - домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю та забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 цілодобово.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_25 2120 грн. Матеріальної та 2500 грн. моральної шкоди - загалом 4620 (чотири тисячі шістсот двадцять) грн. 00 коп. матеріальної та моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_25 2500 (дві тисячі п`ятсот ) грн. 00 коп. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_43 по 290 (двісті дев`яносто) грн. 00 коп. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_4 дохід держави (код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження») витрати за проведення судової товарознавчих експертиз №351 від 08.04.2015 в розмірі 184 грн. 14 коп.; № 279 від 23.03.2015 року в розмірі 184,14 грн.; №16 від 17.03.2015 р. в розмірі 306,90 грн. ( т. 2 а.с. 15); № 278 від 23.03.2015 р. в розмірі 184,14 грн., №18 від 17.03.2015 р. в розмірі 306,90 ( т. 2 а.с. 20); №17 від 17.03.2015 р. в розмірі 306,90 ( т. 1 а.с. 251), загалом -1473 (одну тисячу чотириста сімдесят три) грн. 12 коп..
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дохід держави (код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження») 306,90 грн. вартості судової трасологічної експертизи № 76 від 16.04.2015 року по 153 (сто п`ятдесят три) грн. 45 коп. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави (код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження») витрати трасологічної експертизи № 486 від 15.05.2015 року в розмірі 184 грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в дохід держави (код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження») 306,90 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи № 33 від 24.06.2015 року по 153 (сто п`ятдесят три) грн. 45 коп. з кожного.
Речові докази по справі:
-велосипед «Fold Ardis» та металеву каністру ємкістю 10 л, які передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_21 - залишити останньому;
- сумочку типу барсетки, паспорт громадянина України серії НОМЕР_16 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_17 , особисту медичну книжку серії СУВ № НОМЕР_18 , посвідчення водія серії НОМЕР_19 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_20 , військовий квиток серії НОМЕР_21 , що видані на ім`я ОСОБА_11 , медичну довідку серії 12ЯЯЮ №937794, свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № та №, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_22 , серії НОМЕР_23 ; серії НОМЕР_24 , серії НОМЕР_25 , серії НОМЕР_26 , серії НОМЕР_27 ; банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; ПАТ «Укрсоцбанк» UniCreditCard №740679, № НОМЕР_7 , передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_11 залишити в його розпорядженні;
- велосипед марки «Аіст», переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_22 залишити в її розпорядженні;
- велосипед марки «Ardis», переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_23 залишити в її розпорядженні;
- видаткові накладні на продукцію ПП «Рось» № 911 від 16.02.2015, №745 від 09.02.2015, 776 від 11.02.2015, №2955 від 06.03.2015, №2968 від 09.03.2015; договір про надання фінансового кредиту під заставу майна №289-5720 від 11.03.2015 та специфікацію до нього відповідно до яких відділенням ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал» в м.Ромни по вул. Руденка, 23В, отримано брухт золота 585 проби в кількості 2 шт. загальною вагою 1,8 гр.; та договір про надання фінансового кредиту під заставу майна №289-5719 від 11.03.2015 та специфікацію до нього відповідно до яких відділенням ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал» отримано брухт золота 375 проби в кількості 1 шт. загальною вагою 1,45гр., які приєднані до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- належні ОСОБА_25 мотоцикл ММВЗ-3112 червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_13 , 1982 року випуску, та велосипед зеленого кольору, із жіночою рамою, радянського виробництва, передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_25 , залишити в його розпорядженні;
- належний ОСОБА_40 мобільний телефон NOKIA 6700, ІМЕІ 1: НОМЕР_28 , ІМЕІ 2: НОМЕР_29 , переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_40 - залишити в її розпорядженні;
- належний ОСОБА_36 електродриль «DWT SBM 600 VM», в корпусі зеленого кольору, переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_36 , - залишити його розпорядженні;
- належний ОСОБА_15 шуруповерт «Ритм» ДА 18-2 №19000001, в корпусі синього кольору, переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_15 , - залишити його розпорядженні;
- аркуш паперу в клітинку із власноручно виконаним ОСОБА_5 написом чорнилом синього кольору, підтверджуючим факт передачі мопеду ОСОБА_41 у вигляді розписки від 05.03.2015 р., та чек №_ _ _ _ _ _1752 від 11.03.2015 та товарний чек №087-0000181 від 11.03.2015 про продаж мобільного телефону «Samsung» модель Е2330, ІМЕІ НОМЕР_10 Роменським магазином-1 ТОВ «Євроювеліртрейд» м.Ромни, вул.Руденка, 11/4, що був викрадений ОСОБА_4 , які приєднані до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- ручнийелектрорубанок Einhell Bavaria BPL 600 в корпусі помаранчевого і чорного кольорів та електролобзик CRAFT JSV 650-Р в корпусі синього кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_13 , - залишити його розпорядженні;

- належний ОСОБА_33 мопед ALPHA ZS50F, 2008 року випуску, номер рами НОМЕР_14 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_42 , - залишити в його розпорядженні;

- дві акустичні колонки марки «FD» моделі «R216», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_27 залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя підпис…

Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1