Рядок статистичного звіту : 18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2016 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , про заміну запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт або інший більш м`який захід та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або інший більш м`який захід в зв`язку із станом здоров`я та наявністю малолітньої дитини.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував та заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Вислухавши сторін, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу необхідно відмовити та продовжити тримання обвинуваченого під вартою виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який постійного місця роботи не має, має постійне місце проживання, одружений, має малолітню дитину.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину з корисливих мотивів, скоєного повторно, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за яке передбачено покарання до 5-ти років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в період умовно-дострокового терміну вчинив новий злочин, знаходився в розшуку, отже ризики, які виправдовують тримання особи під вартою не зменшилися, суд вважає необхідним продовжити тримання ОСОБА_4 під вартою.

У суду відсутні відомості, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя і запобіганню спробам переховуватися від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, та вбачає необхідність продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб.

Керуючись ст.ст. 331, 371, 372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу.

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб по 28.06.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1