Справа № 594/90/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.263 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
Наведені дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були умисними, вчинені групою осіб, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувалися особливою зухвалістю і з спричиненням потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
В результаті хуліганських дій, вчинених з особливою зухвалістю, обвинувачені заподіяли потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, що спричинили незначну стійку втрату працездатності менше 10%.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав і показав, що під час руху 15 жовтня 2015 року о 5 год. ранку у с.Шупарка, будучи в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_3 він побачив незнайомого тоді ОСОБА_7 , який вийшов з одного з господарств. Коли вони розвернулися автомобілем, ОСОБА_7 вже йшов по смузі руху автомобіля їм назустріч, а також він почув з уст останнього нецензурні слова. ОСОБА_3 зупинив автомобіль і вийшов з салону. Тоді він почув сварку між ОСОБА_3 та потерпілим, в якій чув слова ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_7 перешкоджає руху автомобіля. Коли побачив, що ОСОБА_3 наніс удар потерпілому, вийшов з автомобіля разом із ОСОБА_5 . Тоді ж ОСОБА_5 , а потім і він нанесли кожен удар кулаком потерпілому, від чого ОСОБА_7 впав на землю. Чи копав він ногою лежачого ОСОБА_7 не пригадує, але і категорично не заперечує, допускає, що такі його дії могли мати місце. Наносив удари потерпілому безпричинно.
Вину у виготовленні та носінні холодної зброї кастету не визнає. Стверджує, що кастет, вилучений 15 жовтня 2015 року з господарства по місцю його проживання, знайшов на вулиці за два дня до 15 жовтня. Кастет приніс додому, заховав у дворі господарства, закопав у землю, з метою, щоб ніхто не скористався ним, та мав намір в подальшому віддати дільничному інспектору міліції. 15 жовтня 2015 року у відділку мідіції на запитання слідчого чи зберігає він дома заборонені предмети, відповів, що знайшов кастет, заховав його і хоче добровільно його видати. Після цього з його згоди та дозволу його батька на проведення огляду господарства, прибувши по місцю проживання із слідчим, показав останньому місце схованки кастету та видав того. Показання під час досудового розслідування про виготовлення кастету в 2012 році, зберігання та носіння кастету, дав слідчому без участі захисника, під примусом інших працівників міліції. Однак звертатися із заявою про застосування до нього примусу з боку працівників поліції не бажає.
Суд, об`єктивно дослідивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. В цьому суд переконали наступні докази.
ОСОБА_10 , допитаний як свідок, суду показав, що під час проведення слідчим з його дозволу господарства, в якому проживає його сім`я, в АДРЕСА_2 , присутній при огляді його син та обвинувачений ОСОБА_5 присутнім пояснив, що добровільно видає знайдений напередодні та захований ним у дворі у землі саморобний кастет.
Допитаний як свідок ОСОБА_11 , що був залучений при проведенні 15 жовтня 2015 року у смт.Мельниця-Подільській огляду місця події двору господарства по АДРЕСА_2 в якості понятого, показав, що присутній при огляді обвинувачений ОСОБА_5 учасникам слідчої дії показав у дворі місце схову кастету та пояснив, що знайшов кастет на дорозі, заховав і мав намір його здати в міліцію.
ОСОБА_12 , свідчий СВ Борщівського відділення поліції, допитаний як свідок, суду показав, що був присутнім при допиті 15 жовтня 2015 року слідчою СВ ОСОБА_13 як свідка ОСОБА_5 . Останній розповів про обставини виготовлення та носіння кастету. Як старший слідчої групи у даному кримінальному провадженні, отримавши відомості про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, напис рапорт про отримання таких відомостей, за даними останнього відомості про вчинений злочин були того ж дня внесені в ЄРДР. Також того ж дня ним було організовано проведення такої слідчої дії, як огляд господарства, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_5 , під час якого останній показав місце зберігання виготовленого ним кастету та видав такий.
За даними висновку судово-медичної експертизи №129 від 17 жовтня 2015 року (а.с.56-57), у потерпілого ОСОБА_7 виявлені синці на верхніх та нижніх повіках обох очей та грудній клітці; садна в потиличній ділянці голови; рана на слизовій нижньої губи; перелом коронки другого зуба верхньої щелепи справа. За ступенем тяжкості рана слизової нижньої губи, садна та синці у ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Перелом коронки другого зуба верхньої щелепи справа належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну стійку втрату працездатності менше 10%. Дані тілесні ушкодження характерні для виникнення внаслідок дії тупих предметів і могли утворитися при нанесенні ударів руками та ногами. Ушкодження спричинені за кілька діб до судово-медичної експертизи, можливо і 15 жовтня 2015 року.
З протоколу огляду місця події від 15 жовтня 2015 року (а.с.60-67) з доданими до нього фототаблицями, вбачається, що при огляді господарства ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_1 , у дворі господарства прямо від його входу на відстані 8 м, у землі біля дерев`яних колод стовбурів дерев, за показаннями присутнього при огляді обвинуваченого ОСОБА_5 виявлений та вилучений металевий предмет сірого кольору ззовні схожий на предмет для дробіння (кастет).
Згідно висновку судової експертизи холодної зброї № 1.2-382/15 від 18 листопада 2015 року (а.с.71-73), наданий на дослідження металевий предмет, який виявлений 15 жовтня 2015 року під час проведення огляду місця події на території подвір`я господарства у якому проживає ОСОБА_5 в смт. Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області є неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії. Даний предмет виготовлений саморобним способом по типу «кастета».
Підходячи до кваліфікації дій обвинувачених, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в групі осіб грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме, заподіянням потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну стійку втрату працездатності менше 10%, і приходить до висновку, що такі їх дії слід кваліфікувати за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, кваліфікуючою ознакою якої є вчинення злочину групою осіб.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, а саме, обвинувачений звинувачується у вчиненні хуліганства із застосуванням холодної зброї.
Суд, оцінивши докази, здобуті в судовому засіданні, не знаходить таких, які б підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар по потиличній ділянці голови із застосуванням холодної зброї ударно-дробильної дії виготовленим саморобним способом кастетом, який він незаконно носив з собою без передбаченого законом дозволу.
Натомість, опитані в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_7 відмовився підтвердити той факт, що удар в потилицю йому був нанесений ОСОБА_5 із застосуванням кастету і що він бачив кастет у руці ОСОБА_5 , а свідок сторони обвинувачення ОСОБА_9 дав аналогічні потерпілому показання про те, що не бачив який саме предмет був у руках ОСОБА_5 при подіях вже за селом Шупарка Борщівського району.
Такі показання потерпілого ОСОБА_7 узгоджуються із даними представленої стороною обвинувачення судово-медичної експертизи №129 від 17 жовтня 2015 року (а.с.56-57). Так, в розділі «Обставини справи» зазначається, що зі слів пацієнта відомо: отримав удар кулаком в потиличну ділянку голови, від якого впав на землю, після чого отримав декілька ударів ногами по різних ділянках тіла.
Окрім того, за висновком тієї ж судово-медичної експертизи, виявлені на тілі ОСОБА_7 тілесні ушкодження характерні для виникнення внаслідок дії тупих предметів і могли утворитися при нанесенні ударів руками та ногами.
У зв`язку з наведеним така кваліфікуюча ознака злочину, як вчинення хуліганства із застосуванням холодної зброї, підлягає виключенню з обвинувачення.
Окрім цього, стороною обвинувачення ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за тих обставин, що у 2012 року обвинувачений, перебуваючи у господарстві за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , маючи намір на незаконне виготовлення та носіння холодної зброї з метою самозахисту, без передбаченого законом дозволу, зробив форму кастету із алюмінієвої банки, розмістивши в ній 4 металевих болти та шляхом плавки олова, залив його всередину форми, в результаті чого саморобним способом виготовив кастет. В період з 2012 року по 15 жовтня 2015 року ОСОБА_5 зберігав виготовлений ним саморобним способом кастет за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 . Надалі ОСОБА_5 в ніч на 15 жовтня 2015 року носив виготовлений ним кастет в с.Шупарка Борщівського району без передбаченого законом дозволу. 15 жовтня 2015 року працівниками поліції Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області проведено огляд в господарстві ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено кастет, який ОСОБА_5 зберігав закопаним у землі.
Проаналізувавши докази, представлені в судовому засіданні стороною обвинувачення, а саме, показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , слідчого ОСОБА_12 , за якими жоден з названих осіб не підтвердили обставини, викладені у пред`явленому обвинуваченні незаконне виготовлення в 2012 році та носіння з 2012 року по 15 жовтня 2015 року ОСОБА_5 холодної зброї кастету, дані протоколу огляду місця події від 15 жовтня 2015 року (а.с.60-62), а тому суд находить, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено вини ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, і вважає за необхідне в цій частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 виправдати.
В судових дебатах захисник просить перекваліфікувати дії обвинувачених з ч.2 ст.296 на ст.125, без зазначення частини статті, КК України, посилаючись на те, що в обвинувачених не було умислу порушувати громадський порядок, останні переслідували мету провчити потерпілого, щоб той в подальшому не порушував правила дорожнього руху, а також на не, що стороною обвинувачення не доведено в чому полягає суспільна небезпека дій обвинувачених, як саме останніми порушено суспільний порядок, не надано доказів грубого порушення громадського порядку. Зазначає, що побиттю потерпілого передував конфлікт між останнім та обвинуваченим ОСОБА_3 , який виник через те, що потерпілий переходив дорогу перед автомобілем під керуванням останнього, ОСОБА_3 зробив потерпілому зауваження, на що той, будучи в нетверезому стані відреагував негативно.
Однак, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи захисника в судових дебатах безпідставними та недоведеними.
Обираючи міру покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі.
Також суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує наступне.
Усі троє обвинувачені особи під час досудового розслідування активно сприяли у розкритті злочину, в суді щиро висловлюють жаль з приводу того, що сталося, а тому суд таку поведінку обвинувачених розцінює як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.
Заподіяну потерпілому ОСОБА_7 матеріальну та моральну шкоду обвинувачені повністю відшкодували, потерпілий в судовому засідання просить суворо не карати обвинувачених.
На утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 перебуває малолітня дитина.
Усі ці обставини суд, відповідно до ч.2 ст.66 КК України, також визнає такими, що пом`якшують покарання.
Суд також враховує особу обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягуються вперше, кожного з обвинувачених позитивну характеристику по місцю проживання, їх молодий вік.
За наявності вище перерахованих пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинувачених, суд вважає, що покарання їм слід призначити ближче до мінімальної межі санкції статті обвинувачення.
Суд також, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винних, викладені вище обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення усіх трьох обвинувачених без відбування покарання у виді обмеження волі, а тому усіх обвинувачених слід звільнити від відбування покарання з випробуванням і з іспитовим строком.
У відповідності до ст.76 КК України на обвинувачених слід покласти обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.
Витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи холодної зброї № 1.2-382/15 від 18 листопада 2015 року (а.с.70), стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягають у зв`язку з виправданням останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Речовий доказ: саморобний металевий кастет, який зданий на зберігання в кімнату речових доказів Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області (а.с.74-75), слід знищити.
Підстав для обрання запобіжного заходу немає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України , суд
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, і призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, і призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, і призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, ОСОБА_5 виправдати.
Речовий доказ - саморобний металевий кастет, який зберігається в кімнаті речових доказів Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Головуючий: підпис
З оригіналом згідно.
Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1