Справа № 531/1507/16-к
Провадження №1-кс/550/181/16
У Х В А Л А
Іменем України
21 листопада 2016 року
Слідчий суддя Чутівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ «МДМ» ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове клопотання заступника начальника СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна, -
у с т а н о в и в:
Заступник начальника СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 (далі - слідчий) за погодженням з заступником керівника Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000392 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 197-1 та ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт зерна пшениці вагою 791,16 т., яке зібране ТОВ «МДМ» із сільськогосподарського поля площею 181,0701 га, кадастровий номер: :00:002:0420, яке розташоване за межами населеного пункту, в адміністративних межах Голобородської сільської ради Карлівського району Полтавської області та яке зберігається на зерновому складі ПП. «Бурякорадгоспу цукрокомбінату ім. Халтуріна» по вул. Котовського, 1-г в м. Карлівка Полтавської області.
У зв`язку з наявністю підстав вважати, що є загроза того, що дане майно в подальшому може приховуватись, пошкодитись, псуватись, зникнути, втратитись та незаконно передане у власність іншій особі слідчий просив накласти на це майно арешт, якій полягає у забороні на його відчуження та розпорядження.
Клопотання погоджено з прокурором.
До клопотання доданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000392, внесеного за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 ч. 1, 197-1 ч.1 КК України, в рамках якого подається клопотання.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Представник ТОВ «МДМ» заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази в підтвердження скоєння злочину представниками ТОВ «МДМ». Зерно на спірному полі ТОВ «МДМ» збиралось правомірно відповідно до ухвали Карлівського районного суду Полтавської області.
Заслухавши надане прокурором обгрунтування клопотання та думку представника ТОВ «МДМ», дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Слідчий Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області звернувся до суду з клопотанням про арешт зерна пшениці вагою 791,16 т., яке зібране ТОВ «МДМ» » із сільськогосподарського поля площею 181,0701 га, кадастровий номер: :00:002:0420, яке розташоване за межами населеного пункту, в адміністративних межах Голобородської сільської ради Карлівського району Полтавської області та яке зберігається на зерновому складі ПП. «Бурякорадгоспу цукрокомбінату ім. Халтуріна» по вул.. Котовського, 1-г в м. Карлівка Полтавської області.
В клопотанні слідчий зазначає про те, що підставами накладення арешту на зернову продукцію ТОВ «МДМ» у відповідності ч.2 ст. 176 КПК України є те, що остання набута в результаті кримінального правопорушення. Слідчий суддя не погоджується із доводами слідчого з цього приводу, оскільки в клопотанні про арешт майна згідно із вимогами пп.1 ч.2 ст. 171 КПК України повинно бути зазначено підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу (а не ч.2 ст. 167 КПК України, як про це зазначає слідчий) та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Матеріали клопотання не містять відповідних доказів про визнання зерна пшениці, на яке слідчий просить накласти арешт, речовим доказом. Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не надав відповідних доказів в підтвердження цих обставин, а навпаки, повідомив, що дане зерно не визнано речовим доказом по справі. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що спірне зерно не визнавалось речовим доказом в межах даного кримінального провадження.
При вирішенні клопотання про арешт майна, суд бере до уваги посилання представника ТОВ «МДМ» про те, що на час посіву зерна пшениці (серпень 2015 року) спірна земельна ділянка перебувала в користуванні останнього. Дані твердження узгоджуються із доказами, наданими слідчим. Так, із матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що право користування спірною земельною ділянкою виникло у ТОВ «Агрофірма Аршиця»» (особи яка повідомила про вчинення злочину) пізніше, на підставі договору суборенди від 15.10.2015 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договором суборенди (а.с.14-21).
Згідно ч.8. ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. На підставі пояснень прокурора та матеріалів, доданих в обгрунування клопотання, слідчий суддя встановив, що у кримінальному провадженні, в межах якого розглядається клопотання про арешт майна, цивільний позов не заявлено, доказів розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слідчому судді не надано. При цьому суд звертає увагу, що в судовому засіданні була оголошена перерва для надання можливості прокурору та представнику ТОВ «МДМ» в порядку ч.4 ст. 172 КПК України надати додаткові матеріали, що матимуть значення для вирішення питання про арешт майна. За відсутності вказаних доказів в матеріалах клопотання, суд позбавлений можливості перевірити розумність та спів- розмірність обмеження права власності у виді арешту майна, завданням кримінального правопорушення.
Крім того, слідчому судді не надано доказів наявності на даний зерна пшениці вагою саме 791,16 т., яке, як про це зазначено в поданні, зібране ТОВ «МДМ» з спірного сільськогосподарського поля площею 181,0701 га. Доказів зберігання зерна на даний час (більш ніж через три місяці після його збирання) на зерновому складі ПП «Бурякорадгопу цукрокомбінату ім. Халтуріна» по вул. Котовського, 1-г в м. Карлівка Полтавської області також не надано.
Можливості спеціальної конфіскації майна в межах даного кримінального провадження за ч.1 ст.197-1 та ч.1 ст. 382 КК України не вбачається.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим та прокурором не доведено необхідності арешту зерна пшениці вагою 791,16 т., яке було зібране ТОВ «МДМ» із спірного поля, площею 181,0701 га., а також наявність ризиків, які визначені в ч.1 ст. 170 КПК України, а тому в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.170-174,309-310,369,371-372 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1