Справа № 304/911/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому засіданні судове провадження № 11-сс/777/231/16 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 26.07.2016 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одруженого, працюючого, учасника бойових дій, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Так, з поданого клопотання вбачається, що 23.07.2016 року близько 16:00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , зайшов на територію ТДВ Перечинський лісохімічний комбінат та пройшов до КПП №1 у кімнату охоронця , в якій в той час знаходився потерпілий ОСОБА_8 . В ході розмови, що переросла у сварку , під час якої ОСОБА_7 діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс удари складним ножем у праву гомілку, праве плече та живіт, внаслідок чого, спричинив потерпілому тілесні ушкодження , які були небезпечними для життя в момент їх спричинення , тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину . Підозра обґрунтована наявними в матеріалах справи копіями протоколів: огляду місця події, допиту свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , огляду речей ОСОБА_7 .. Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи та проживання на території Закарпатської області , матеріально не забезпечений , не має міцних соціальних зв`язків. Дані обставини дали підстави слідчому судді вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків чи потерпілого , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і що жоден більш м`який запобіжний захід не забезпечень його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 26.07.2016 року, не застосовуючи до ОСОБА_7 жодного запобіжного заходу . Вказує на те, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді є не вмотивованими. Крім того, зазначає про відсутність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопрушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. На час розгляду клопотання у слідчого судді були відсутні будь-які документи , які вказували на важкість тілесного ушкодження у потерпілого. Вказує що ОСОБА_7 діяв у стані необхідної оборони. Крім того вказує на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а наведені доводи слідчим суддею вважає припущеннями , які не відповідать встановленим фактичним обставинам.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою і незаконною та підтримав подану апеляційну скаргу, промову прокурора, який вказав на безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Затримання має бути законним , з точки зору як матеріального , так і процесуального права. Європейський суд з прав людини ( ЄСПЛ) констатував , що Конвенція , по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5 , яка полягає в захисті людини від свавілля.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вирішуючи питання про взяття під варту , перш за все має вирішити питання , чи існують підстави для розумної підозри щодо причетності підозрюваного до злочину.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність підозри , яка підтверджує його причетність до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого ч.1 ст. 121 КК України , дані про особу підозрюваного, і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та мотивував свої висновки, чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про необґрунтованість оголошеної підозри та неправильність кваліфікації діянь підозрюваного. Так, розумність підозри , на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 Конвенції з прав людини .

Відповідно практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення , про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції , передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача , що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання . Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення , передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує , що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий , хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає , що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає , щоб сторона обвинувачення мала докази , достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчий суддя дослідив ті відомості , на яких ґрунтується підозра та перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри і на підставі їх оцінки - міг переконатися , що причетність особи до вчинення злочину є вірогідною. Слідчим суддею також враховано, тяжкість покарання передбаченого ч.1 ст.121 КК України, негативні наслідки, спричинені діями підозрюваного, дані про особу підозрюваного, в тому числі і ті на які посилається захисник в апеляційній скарзі та на момент постановлення рішення , обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків , передбачених ст. 177 КПК України та мотивував свої висновки, чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим суддею не встановлено обставини , на підставі яких він прийшов до висновків про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Так, слідчий суддя досліджував вказані обставини та дав їм оцінку у судовому рішенні, в тому числі, врахував дані про особу підозрюваного , який не має постійного місця проживання та роботи, придбав квиток для виїзду в іншу область, матеріально не забезпечений та не має міцних соціальних зв`язків .

З врахуванням суспільної небезпечності злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Таким чином питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178 та 183 КПК України.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не є підставою для визнання постановленої ухвали слідчого судді незаконною чи необґрунтованою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України , за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 177, 178, 183, 407 КПК України , апеляційний суд ,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 26.07.2016 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: