Справа № 282/460/16
Провадження № 1-кп/282/55/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Любар кримінальне провадження № 0000094 від 01.04.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Здовбиця Здолбунівського району Рівенської області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина Україні, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утримані має одну малолітню дитину, працюючого в СФГ «Едельвейс» на посаді слюсар, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
30 березня 2016 року близько 17 годин, ОСОБА_4 перебуваючи біля місцевого магазину «Людмила», що по вул. Незалежності, 25 в с. Нова Чортория Любарського району Житомирської області, побачив велосипед іноземної виробництва марки «Вікторія», який стояв біля вхідних дверей вище вказаного магазину та належав місцевому жителю ОСОБА_5 .

У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного вище велосипеда. Так, ОСОБА_4 у цей же час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись відсутністю власника велосипеда, а також інших сторонніх осіб, умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 а саме: велосипед іноземної виробництва марки «Вікторія» вартістю 1800 гривень. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 1 ст. 185 КК України.

27 квітня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 27 квітня 2016 року, досягнуту між ним та потерпілим, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, примирився з потерпілим та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин. Речовідокази по справі: велосипед марки «Вікторія» повернути законному власнику ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 просив суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченим цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст. 469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 27 квітня 2016 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 , не застосовувався.

Речові докази по справі: велосипед іноземного виробництва марки «Вікторія» переданий під розписку на зберігання ОСОБА_5 - повернути законному власнику ОСОБА_5 ; оптичний носій інформації «DVD R 4.7 GB» з написом «DIDATA» , який зберігається у матеріалах кримінального провадження №0000094 залишити в кримінальному провадженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1