АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 000511,

за участю захисника - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 000511 від 31 серпня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, на підставі ст. 304 ч. 2 п. 1 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скаржником не надано суду об`єктивних доказів на підтвердження свого процесуального статусу у кримінальному провадженні (заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна), які б вказували, що ОСОБА_6 входить до кола осіб, визначених в ч. 1 ст.301 КПК України та є суб`єктом оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування в рамках певного кримінального провадження.
Не погодившись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 звернувся в інтересах ОСОБА_6 з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов`язати слідчого СВ Дніпровського УП НП в м.Києві ОСОБА_7 розглянути клопотання від 12 серпня 2016 року та задовольнити їх, повернути тимчасово вилучене майно, яке являється власністю ОСОБА_6 та власністю її матері ОСОБА_8 , а саме грошові кошти в сумі: 66500 доларів США, 4500 євро і 20 000 гривень та ноутбук MaCBookмодель A1466 серійний номер Co2k179vdrvc, вилучені в ході розслідування кримінального провадження № 000511.
Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що 21 вересня 2015 року на виконання ухвали Печерського районного суду від 14 вересня 2015 року, слідчими ОВС ГСУ МВС України в м. Києві в квартирі АДРЕСА_1 , в якій фактично проживала ОСОБА_6 з чоловіком ОСОБА_9 та малолітньою донькою ОСОБА_10 , проведено обшук, в ході якого працівниками міліції крім іншого вилучено особистий ноутбук ОСОБА_6 . На підтвердження належності даного майна заявниці, в додатках клопотання слідчому надано копію довідки з ПриватБанку про здійснення 03.03.2013 року банківської операції з оплати товару в магазині ООО «Комфі Трейд» та копію фіскального чека з вказаного магазину щодо його придбання у той же день. Крім того, статус заявника як власника зазначеного майна підтверджується протоколом обшуку, згідно якого саме ОСОБА_6 повідомила пароль для входу в систему вилученого ноутбука та саме у неї його вилучено

Разом з тим, 21 вересня 2015 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року, також проведено обшук у індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 , що розташований у сховищі індивідуальних сейфів у приміщенні Дарницького відділення ПАТ «Укрсоцбанк», який орендував ОСОБА_9 , та за дорученням користувалася ОСОБА_6 , в ході якого, згідно протоколу, крім іншого вилучено грошові кошти. З метою повернення вказаного майна, 12 серпня 2016 року адвокат ОСОБА_5 звернувся до процесуального керівника з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна його власникам. 13.10.2016 року з СВ Дніпровського УП НП в м. Києві на його адресу направлено лист щодо розгляду зазначених клопотань згідно якого, клопотання прийнято до уваги, а про результати розгляду не зазначено, тобто вони фактично залишаються не розглянутими.
За таких обставин, вважає, що слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва, необґрунтовано залишив поза увагою доводи її скарги, а тому прийняв незаконне рішення, яке порушує її права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та вичерпний перелік осіб, які можуть звернутись з такими скаргами до слідчого судді.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бут оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений вказаним кодексом строк.

Разом з тим, з такими скаргами до слідчого судді на досудовому провадженні можуть звернутися заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, володілець тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження, долученого до матеріалів скарги, Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 31 серпня 2015, за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України за фактами, пов`язаними з проведенням господарської діяльності, в тому числі ТОВ «Актів Груп», директором якого до 2015 року був ОСОБА_9 .

Слідчий суддя зробив правильний висновок, що ОСОБА_6 не надано об`єктивних доказів на підтвердження свого процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, а тому, відповідно, вона немає права на подачу скарги, оскільки не є суб`єктом, що у відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України наділений цим правом.

Крім того, сам захисник в поданій апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_6 до господарської діяльності зазначеної юридичної особи жодного відношення не має.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо її подано особою, яка немає на це права.

Таким чином, підстав для задоволення скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 000511 без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/796/3963/2016

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11
Доповідач ОСОБА_1