АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1118/16 Справа № 185/2180/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Покровське Покровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

На зазначений вирок прокурором Дніпропетровської області ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги, прокурор обґрунтовує тим, що потерпілим ОСОБА_9 заявлявся цивільний позов про відшкодування шкоди на суму 3000 грн., який він просив задовольнити у в повному обсязі. Однак, так як провадження було розглянуто в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд в порушення зазначеної норми, не з`ясувавши думку обвинуваченого щодо визнання позовних вимог потерпілого, не досліджуючи доказів на підтвердження розміру завданої потерпілому моральної шкоди, матеріального становища обвинуваченого та інших обставин, які мали істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення у відповідній частині, діючи виключно на власний розсуд, у задоволенні цивільного позову потерпілому ОСОБА_9 відмовив у повному обсязі, не навівши у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для прийняття такого рішення.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок та призначено йому покарання за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді двохста годин громадських робіт.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено в повному обсязі.
Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 123 гривень судових витрат за проведення судово - товарознавчої експертизи.
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним за скоєння кримінального правопорушення при наступних обставинах.

14 січня 2016 року приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку №4 по вул. Гагаріна м. Павлограда Дніпропетровської області, побачив раніше незнайому йому малолітню особу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розмовляв по мобільному телефону «Lenovo A328» чорного кольору імей код НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 . У цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння мобільним телефоном, який знаходився у руках малолітнього ОСОБА_10 , 2006 р.н.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою наживи, умисно, відкрито, усвідомлюючи те, що даний злочин він скоює в умовах очевидності, із корисних спонукань, під приводом зателефонувати, попросив у малолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон «Lenovo A328» чорного кольору імей код НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,та після того, як мобільний телефон опинився в руках ОСОБА_8 , останній почав бігти в бік вул. Дніпровській в місті Павлограді, та зник з місця злочину з викраденим майном , яким розпорядився ним на власний розсуд.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`активно з`ясованих обставин,які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є

рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з частиною 3 статті 349 КПК України, суд вправі , якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і технічного запису процесу, потерпілим ОСОБА_9 заявлявся цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Всупереч положенням ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи доказів на підтвердження розміру завданої потерпілому моральної шкоди, матеріального становища обвинуваченого та інших обставин, які мали істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення у відповідній частині, суд першої інстанції, діючи виключно на власний розсуд, відмовив потерпілому у задоволенні цивільного позову у повному обсязі.

Зазначені порушення кримінального процесуального закону призвели до істотного обмеження процесуальних прав потерпілого ОСОБА_9 , у тому числі права на відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В силу вимог ст.ст. 409, 412 КПК України, у силу яких недотримання встановленої законом процедури судового розгляду, зокрема, безпідставне застосування ч.3 ст. 349 КПК України, як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є підставою для скасування вироку у повному обсязі.

За змістом ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону тягне за собою скасування судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого, виправданого чи особи, стосовно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Враховуючи наведене, вирок щодо ОСОБА_8 не може вважатися законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407,408, 409,413 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.

За доводами апеляційної скарги та у порядку ст. 404 КПК України вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4