провадження 1-кп/389/25/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2016 року Знам янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002478 від 23 грудня 2015 року, з угодою про примирення, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, безробітної, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

22 грудня 2015 року, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_5 знаходилась у салоні рейсового автобуса сполученням «Чигирин-Знам`янка», який проїжджав по АДРЕСА_1 , де побачила, належний ОСОБА_4 , мобільний телефон «Samsyng» GT-C3322, після чого у неї, раптово, виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме на крадіжку вказаного телефону.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, у цілях власної наживи, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, викрала, належний ОСОБА_4 , мобільний телефон «Samsyng» GT-C3322, який знаходився на сидінні автобуса. Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла. Викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 740 грн.

Таким чином ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про примирення, яку укладено 22 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .

За умовами угоди ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, на момент підписання угоди повністю відшкодувала заподіяну потерпілій матеріальну та моральну шкоду, а також сплатила компенсацію за спричинені своїми діями незручності, зобов`язується вибачитись перед потерпілою ОСОБА_4 і в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Також, згідно з укладеною угодою, сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

Допитана у підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю, просила суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання. Стверджувала, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які їй роз`яснені судом.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення від 22 січня 2016 року та призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання. Вказала, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та зааначила, що претензій до обвинуваченої не має.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винною, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Матеріальна і моральна шкода потерпілій, а також компенсація за спричинені незручності, заподіяні внаслідок вчинення злочину, відшкодовані, претензій майнового характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпіла не має.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На виконання вимог ст.474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням її сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої, чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння нею змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення від 22 січня 2016 року відповідає вимогам КПК України.

Дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 22 січня 2016 року, визнати обвинувачену ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 22 січня 2016 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/25/16 (єдиний унікальний номер 389/205/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002478 від 23 грудня 2015 року, між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй, узгоджене сторонами покарання, у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речовий доказ - мобільний телефон «Samsyng» GT-C3322 - залишити потерпілій ОСОБА_4 як їй належний.

Роз`яснити засудженій, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для скасування вироку та призначення судового розгляду в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1