АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2000/16 Справа № 183/1671/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 раніше не судимої,
засудженої за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 1190 гривень.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новокузнецьк Кемеровської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засудженого за ч.2 ст.125 КК України до громадських робіт строком 180 годин.
За апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі та в запереченні на апеляційну скаргу:
захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами, містять істотні суперечності, дослідженими під час судового розгляду, судом не взято до уваги ряд доказів, які могли істотно вплинути на його висновки, суд послався на докази які є недопустимими. Суд відобразив ряд доказів лише в тій частині, на яку посилалася сторона обвинувачення та потерпілий як на доказ винуватості, в той час як покази обвинувачених, суперечності показів потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 залишились поза увагою суду. Докази є недопустимими. Формулювання обвинувачення є неконкретним. В ході судового розгляду не було підтверджено ні мотивів вчинення злочину ні способу його вчинення. Дії обвинувачених не містили склад злочину. Доказів причетності обвинувачених до скоєного кримінального провопорушення не здобуто. Протокол проведення відтворення обстановки та обставин події від 14 грудня 2015 року складений з порушеннями КПК України, оскільки проведений у приміщенні Новомосковського СМЕ а не на місці події. Свідок ОСОБА_12 у протоколі вказав, що учасником подій була « ОСОБА_6 », а у судовому засіданні сказав, що вона йому не знайома. Судово-медичний експерт ОСОБА_13 залучений безпідставно, а висновки №732/Е від 10 вересня 2015 року, 1029/Е/Д від 17 грудня 2015 року, 1030/Е/Д від 18 грудня 2015 року, 1014/Е/Д від 15 грудня 2015 року є безпідставними доказами, та не підтверджують наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_11 .. Виписний епікриз №8876/1059, виписка №6252 з медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення, епікриз з історії хвороби №10477/2015 та виписка №6738 є неналежними доказами, оскільки не відкривались стороні захисту, в реєстрі матеріалів досудового розслідування також не зазначені. Повідомлення про підозру датовані 17 лютого 2016 року а погоджені прокурором 16 лютого 2016 року. Захисник ОСОБА_10 безпідставно брала участь в процесі як представник потерпілого. Протокол допиту свідка ОСОБА_12 безпідставно проводився у неробочий день 26 вересня 2015 року. До показань потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 слід ставитись критично. Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.
Потерпілий ОСОБА_11 в запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувавчених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вважає апеляційну скаргу безпідставною. В ній не міститься підписів обвинувачених хоча вони зазначені як апелянти. Заявлений розмір моральної шкоди не є безпідставним, оскільки грунтується на обсягу психоемоційних втрат, завданих злочинним діями обвинувачених. Доводи в апеляційній скарзі стосовно наявності суперечностей у його посненнях та поясненнях свідка ОСОБА_14 надумані та необгрунтовані. Обвинувачені надавали суду суперечливі показання, але суд дав належну оцінку. Докази щодо можливості виключення участі експерта ОСОБА_13 при дослідженні та виконанні своїх обов`язків експерта, на час ухвалення вироку відсутні. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки належних та допустимих доказів. Просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.
Вироком суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за те, що 20 липня 2015 року близько 19.00 години знаходились на території свого домоволодіння АДРЕСА_2 . У вказаний час до двору, де мешкають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшов їх сусід ОСОБА_11 , з метою вирішення боргового зобов`язання з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
У вказаний час між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_11 з другої сторони, виникла словесна сварка на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .
З цією метою, реалізуючи свій злочинний умисел, цього дня близько 19.10 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи спільно та умисно, вибігли на вулицю зі свого двору, ОСОБА_7 , тримаючи в руках дерев`яну палицю почав наносити удари по голові та спині ОСОБА_11 . Потерпілий, з метою самозахисту від можливого подальшого нанесення ударів ОСОБА_7 , схопив його за руки, утримуючи, а ОСОБА_6 в свою чергу вихопила з рук ОСОБА_7 дерев`яну палицю та продовжила наносити удари по голові та спині ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_6 , знаходячись збоку від ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , діючи умисно, штовхнула ОСОБА_11 руками в правий бік, ОСОБА_11 впав на лівий бік, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , нанесли йому ще по декілька ударів по тулубу та ногам, спричинивши тілесні ушкодження, після чого вони покинули місце вчинення злочину.
В результаті умисних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №732/Е від 10.09.2015 року спричинено тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, яка відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий шість днів, але менше 21-го дня; садна в області кистей рук, колінних суглобів та в попереково-крижовій області, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених, які підтримали апеляційну скаргу свого захисника та просили її задовольнити, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі в запереченні на апеляційну скаргу та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_11 є правильними, судом встановлені обставини, передбачені ст.91 КПК України, а відтак довід про не конретність пред`явленого обвинувачення є необгрунтованим.
Не дивлячись нате, що захист спростовує причетність обвинувачених до скоєного злочину, однак вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доведена та підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що 20 липня 2015 року він побачив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та запитав у останніх, коли вони повернуть борг, після чого обвинувачені, достовірно знаючи, що він є інвалідом та переніс декілька операцій, почали завдавати йому удари палицею по різним частинам тіла, потім він впав, вдарився головою об бордюр та втратив свідомість. Його підняв ОСОБА_12 та допоміг дійти до дому. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, а також просив покарати обвинувачених на розсуд суду;
показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що вона з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є сусідами по дачі. Влітку 2015 року в середині дня вона почула конфлікт, який відбувався між сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вони з чоловіком пішли подивитися, що трапилось. Підійшовши до хвіртки обвинувачених, вона побачила, що ОСОБА_6 кидає через паркан печиво, зазначаючи при цьому, що хотіли отруїти їх собаку. Потерпілого ОСОБА_11 вона бачила на відстані близько 200 метрів, і через далеку відстань не бачила чи є в потерпілого тілесні ушкодження;
аналогічними показаннями свідка ОСОБА_16
показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 20 липня 2015 року він бачив ОСОБА_11 , який стояв біля подвір`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В цей час з двору вибіг ОСОБА_7 з палицею в руках та почав завдавати нею удари по голові та тулубу ОСОБА_11 . Потерпілий вибив палицю з рук ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_6 схопила палицю та продовжила нею завдавати удари потерпілому. Після чого потерпілий впав, а на нього зверху впав ОСОБА_7 . ОСОБА_6 допомогла піднятися ОСОБА_7 , вони нанесли ще по декілька ударів ногами потерпілому та зайшли до себе на подвір`я, до них він не підходив, оскільки не очікував такого та злякався.
Підстав не довіряти показанням вказаних свідків та потерпілого колегія суддів не вбачає, тим самим відповідні доводи в апеляції захисту є надуманими та необгрунтованими. Показанням вказаних свідків судом була надана належна правова оцінка, усі свідки були повідомлені про кримінальну відповідальність, і дані показання обгрунтовано визнані як узгоджені між собою та такі, що підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєному;
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 серпня 2015 року, відповідно якого ОСОБА_11 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які спричинили йому тілесні ушкодження;
Відповідно до акту судово-медичного обстеження №648 від 18.08.2015 року при судово-медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_11 виявлено: закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, яка відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий 6-ть днів, але менше 21-го дня; садна в області кистей рук, колінних суглобів та в попереково-крижовій області, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Усі тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, і по давності утворення можуть відповідати даті пригоди;
З висновку експерта №732/Е від 10.09.2015 року при експертизі потерпілого виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Усі тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами. Можливо стверджувати, що тілесні ушкодження могли бути спричинені 20 липня 2015 року. Враховуючи кількість виявлених при огляді
потерпілого тілесних ушкоджень дозволяє припустити можливість їх утворення в результаті не менш п`яти травматичних дій;
Відповідно до висновку експерта №1029/Е/Д від 17.12.2015 року в даному випадку у потерпілого тривалість розладу здоров`я після спричинення тілесних ушкоджень обумовлена загостренням попередніх захворювань. Однак, слід прийняти до уваги, що психоемоційна травма, спричинена під час заподіяння тілесних ушкоджень, могла спровокувати загострення у потерпілого хронічних захворювань.
Вказані висновки експертиз підтверджують наявність тілесних ушкоджень у потерпілого, а відповідний довід в апеляційній скарзі є безпідставним.
Протоколами проведення слідчого експерименту від 11 грудня 2015 року за участю свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_11 , в ході проведення якого вони розказали і показали, як 20.07.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносили удари палицею та ногами по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_6 штовхнула його, від чого він впав та вдарився головою, втратив свідомість. Свідок ОСОБА_12 надав суду чіткі пояснення стосовно часу скоєння обвинуваченими протиправних дій, місця події та способу завдання тілесних ушкоджень.
Вказані слідчі дії проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а відтак підстав визнавати їх незаконними та недопустимими з мотивів зазначених в апеляційній скарзі, в колегії суддів не має. А щодо обставин проведення слідчого експерименту, що був проведений не на місці скоєння злочину, то для прийняття рішення по даній справі, це не мало значення, в зв`язку з чим довід в апеляції захисника колегія суддів розцінює як безпідставний;
Відповідно до висновків експерта №1030/Е/Д від 18.12.2015 року та №1014/Е/Д від 15.12.2015 року при проведенні експертизи потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, тому не виключається можливість їх утворення при механізмі, вказаному свідком ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту;
Вказані вище докази зібрані у законний спосіб, є достовірними, допустимими та достатніми, правильно покладені судом в обґрунтування вини обвинувавчених, в зв`язку з чим відповідний довід захисника про недопустимість доказів є безпідставним.
Колегія суддів вважає безпідставним довід проте, що суд не взяв до уваги докази, які могли вплинути на його висновки, оскільки вони нічим не підтверджуються та суперечать добутим по справі доказам та матеріалам справи в своїй сукупності.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вказані норми судом першої інстанції були дотримані, а відтак доводи в апеляції захисту про незаконність вироку та неправильне застосування кримінального закону є необґрунтованими.
Що стосується доводів захисту проте, що слідчий та експерт були зацікавлені в результатах розгляду даного кримінального провадження колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки перевіркою матеріалів справи доказів про будь-яку зацікавленість вказаних осіб не виявлено. Експерт ОСОБА_13 був призначений та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків у відповідності із вимогами діючого законодавства. Докази наявності будь-яких відомостей про існування обставин, що виключають можливість експерта ОСОБА_13 проводити дослідження та виконувати свої обов`язки експерта, на час ухвалення вироку були відсутні.
Доводи в апеляції захисника стосовно заінтересованості експерта ОСОБА_13 та неправдивості викладених висновків стосовно причинених потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень спростовується перш за все медичними документами, які включають в себе дані медичних досліджень та нагляду різних лікарів, до складання яких експерт ОСОБА_13 не має жодного відношення.
Колегія суддів критично ставиться до твердження сторони захисту проте, що суд першої інстанції відобразив докази на які посилається сторона обвинувачення та показання потерпілих, як на докази вини обвинувачених, не взявши при цьому до уваги суперечність у показаннях потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , оскільки зібрані органом досудового слідства докази причетності обвинувачених у скоєному знайшли своє відображення під час судового засідання, підтвердилися показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків а також висновками експертиз, а суперечність в показаннях, на яку посилається сторона захисту, була усунута судом під час судового розгляду.
Довід в апеляційній скарзі проте, що не було підтверджено ні мотивів ні способу вчинення злочину є безпідставним, з огляду на наступне.
Згідно теорії кримінального права України, мотив це внутрішнє спонукання, рушійна сила вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що мотивом вчинення злочину стала словесна сварка на грунті раніше виниклих неприязних відносин.
Способом було умисне нанесення дерев`яною палкою ударів по голові та спині ОСОБА_11 .
Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно того, що виписний епікриз 8876/1059, виписка №6252, епікриз з історії хвороби №10477/2015, виписка №6738 є неналежними доказами та не були зазначені в реєстрі досудових розслідувань колегія суддів зазначає наступне. При перевірці реєстру матеріалів досудового розслідування вказаних висновків в ньому не було виявлено, разом з тим, зазначені висновки були надані в судовому засіданні, досліджувались за участю обвинувачених та захисника ОСОБА_8 , були визнані в якості доказів по справі. Стосовно визнання недопустимими зазначених доказів обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх захисник, будь-яких клопотань не заявляли. Судом першої інстанції по цих доказах була дана належна оцінка, в зв`язку з чим підстав визнавати їх недопустимими чи неналежними в колегії суддів не має. Крім того, в порядку виконання вимог ст.290 КПК України обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були ознайомлені у повному обсязі із матеріалами кримінального провадження.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 складено слідчим і затверджено прокурором в один день, а саме 17 лютого 2016 року, в зв`язку з чим відповідний довід в апеляції є безпідставним.
Довід в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 про безпідставність участі представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 в кримінальному провадженні, колегія суддів розцінює як необгрунтований, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться всі необхідні документи, що підтверджують повноваження вказаного представника потерпілого ОСОБА_11 на участь у даному кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає безпідставним довід в апеляційній скарзі захисника про наявність заінтересованості слідчого у результатах кримінального провадження, оскільки допит свідка ОСОБА_12 слідчим проведений у вихідний день, так як дана обставина не впливає на законність та обгрунтованність вироку та не є підставою для його скасування.
У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання, суд повинен в повній мірі враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєний злочин, суд в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, який є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка за місцем проживання характеризується задовільно, займається суспільно-корисною працею, раніше не судима.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстації врахував, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, який є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий.
Обставин, пом`якшуючих або обтяжуючих покаранння обвинувачених перевіркою матеріалів справи не встановлено.
При вирішенні питання відшкодування розміру моральної шкоди, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що протиправними діями обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 спричинено моральну шкоду, що виразилась у фізичному болю та душевних стражданнях, які вимагали від потерпілого додавати додаткових зусиль для організації свого звичайного життя, значному погіршенню стану здоров`я потерпілого, який, між іншим, як на момент скоєння злочину відносно нього, так і по теперішній час, є інвалідом II групи, страждав та страждає на ряд тяжких захворювань: цукровий діабет, переніс інфаркт, інсульт, після спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими страждає на постійні головні болі, що супроводжуються нудотою, запамороченням, шумом в голові, що підтверджуються висновком експерта №1029/Е/Д від 17.12.2015 року, наданими листами закладів охорони здоров`я, рецептами та рекомендаціями, дослідженими в суді.
Порушень в ході досудового слідства та у судовому засіданні вимог кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою зміну або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,409 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: ______________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4