Справа № 592/7931/16-к
Провадження № 1-в/592/1039/16
07 вересня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження
представника Сумської виправної колонії № 116 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми подання в.о. начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_7 та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перше травня, Сумського району, Сумської області, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого. Засудженого вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.01.2010 року за ст. 115 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.01.2016 року зараховано в строк попереднього ув`язнення період з 03.09.2009 року по 30.03.2010 року.
Подання мотивується тим, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.01.2010 року за ст. 115 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання03.09.2009 року, кінець строку відбування покарання 07.02.2019 року. Засуджений за час відбування покарання в Сумській виправній колонії № 116, вимоги режиму порушував, мав два стягнення, які зняті в установленому законом порядку. Характеризується позитивно. В установі на виробництві працевлаштований різноробочим. До праці ставиться добре, проявляє розумну ініціативу при виконанні поставлених завдань, за що має чотири заохочення від адміністрації установи. 24.11.2015 року засуджений ОСОБА_5 був переведений до дільниці соціальної реабілітації та працевлаштований до бригади № 110 (різноробочим). Залучається до суспільно-корисної праці на дільниці соціального реабілітації та в роботі з благоустрою місць позбавлення волі, має одне заохочення. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує регулярно. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. На думку адміністрації установи засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні представник Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_4 подання підтримав та просить його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання, просить його задовольнити та пояснив, що працевлаштований різноробочим, залучається до суспільно-корисної праці. Дійсно мав два стягнення одне з яких за фактом вилучення в нього саморобних гральних карт, які були не його, а інше стягнення на нього було накладено через те, що під його обшуку в нього було виявлено заточену металеву пластину.
Захисник ОСОБА_6 подання також підтримав та просять його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 подання не підтримав, вважає, що при умовно-достроковому звільненні засудженого слід враховувати поведінку та ставлення засудженого до праці протягом всього часу відбування покарання. Засуджений ОСОБА_5 свою вину не визнавав як під час кримінального провадження, так і під час відбування покарання і лише після того як відбув 3/4 строку відбування покарання вину у вчиненому визнав. Крім того, зазначив, що засуджений почав брати участь в програмах диференційованого виховного впливу тільки у 2015 році, тому вважає, що до засудженого неможливо застосувати пільгу на підставі ст. 81 КК України.
Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення засудженого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.01.2010 року за ст. 115 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.01.2016 року засудженому зараховано в строк попереднього ув`язнення період з 03.09.2009 року по 30.03.2010 року.
Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).
Отже, з вищевикладеного слід прийти до висновку, що для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання необхідно дві нерозривно взаємопов`язані умови: 1) сумлінна поведінка; 2) ставлення до праці, яким засуджений довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого має бути врахована за весь час відбування покарання.
З річної характеристики засудженого за 2011 рік вбачається, що ОСОБА_5 участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає, на заходи виховного характеру реагує не завжди вірно. На думку адміністрації СВК № 116 засуджений не стає на шлях виправлення.
З річної характеристики засудженого за 2012 рік вбачається, що ОСОБА_5 участі у суспільно-корисній праці у відділенні та в роботі по благоустрою місць позбавлення волі не приймає, на думку адміністрації СВК № 116 засуджений не стає на шлях виправлення.
04.03.2014 року за порушення режиму відбування покарання на засудженого накладено дисциплінарне стягнення, а саме оголошено сувору догану.
Засуджений ОСОБА_5 по факту вчинення ним правопорушення вину в категоричній формі не визнав, що підтверджується актом про відмову надати письмові пояснення від 19.03.2014 року.
З характеристики засудженого від 09.09.2014 року вбачається, що засуджений участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» не приймає і не стає на шлях виправлення.
Згідно річної характеристики на засудженого за 2014 рік вбачається, що ОСОБА_5 участі у програмах диференційованого виховного впливу також не приймає.
Згідно характеристики на засудженого від 25.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає і адміністрація установи вважає недоцільним застосування акту помилування в зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
Вказані характеристики свідчать про небажання ОСОБА_5 до сумлінної поведінки, яка має бути врахована при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання.
Як вбачається з листа № 21-0256/15 від 20.07.2015 року Департаменту з питань помилування Адміністрації Президента України клопотання засудженого ОСОБА_5 про його помилування розглянуто і залишено без задоволення.
Судом встановлено, що тільки з характеристики від 24.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 приймає активну участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» за його заявою від 24.07.2015 року і заплановані заходи програми відвідує регулярно.
При цьому засуджений звернувся до адміністрації СВК № 116 з заявою про зарахування його до іншої програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» тільки у 2016 році.
Згідно з річною характеристикою на засудженого за 2015 рік ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення.
Згідно довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_5 .
Після вивчення особи засудженого, судом встановлено, що до відбуття встановленої законом частки покарання (3/4) для отримання права на застосування умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймав, а як тільки він відбув 3/4 частини призначеного йому покарання у 2015 році, що дало йому право на умовно-дострокове звільнення, він одразу ж змінив свою поведінку, почав отримувати позитивні характеристики.
Таким чином, ретельно вивчивши особу засудженого, за весь період відбування ним покарання, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю ситуативною поведінкою не довів свого виправлення, тому в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п.2, 539 КПК України,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні подання в.о. начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_7 та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_5 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.
Суддя ОСОБА_1