Провадження № 1-кс/344/3835/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження № 0000102 , -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що 24.03.2015р. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 призвано для проходження військової служби за мобілізацією. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (Львівська область, Самбірський район, м. Новий Калинів) від 26.03.2014р. № 67 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника взводу охорони роти охорони батальйону охорони даної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату. Відтак, з 24.03.2014р., тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину польова пошта НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Однак, незважаючи на вищевикладене, солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (Львівська область, Самбірський район, м. Новий Калинів) від 14.10.2014р. № 226 солдат ОСОБА_4 мав вибути для подальшого проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_2 (Закарпатська область, м. Виноградово). Проте, солдат ОСОБА_4 до військової частини польова пошта НОМЕР_2 не вибув без поважних на те причин, так як не бажав проходити військову службу взагалі.

В подальшому, 15.10.2014р. близько 17год. 00хв. солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 (Львівська область, Самбірський район, м. Новий Калинів) та до теперішнього часу ухиляється від військової служби, приховуючи свою належність до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуються зібраними матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

04.06.2015р. відносно солдата ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 2 до 5 років, тобто даний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 19.06.2015р. прокурором військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_3 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , здійснення якого доручено Трускавецькому МВ ГУМВС України у Львівській області. У зв`язку із вищевикладеним, 03.07.2016р. ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ОСОБА_4 заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» та оголошено останнього у державний розшук.

Під час досудового розслідування були допитаний батько підозрюваного солдата ОСОБА_4 ОСОБА_4 , в ході якого встановлено, що останній використовує мобільний телефон із сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 та спілкується за допомогою нього із своїм сином солдатом ОСОБА_4 . 22.08.2016 із Трускавецького відділення поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, який здійснює розшук підозрюваного солдата ОСОБА_4 , до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов лист із інформацією про те, що в ході проведених оперативно-розшукових заходів по розшуку підозрюваного солдата ОСОБА_4 встановлено, що останній підтримує зв`язок із своїм батьком ОСОБА_4 , який використовує мобільний телефон із сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_3 .

Матеріалами клопотання зазначається, що для встановлення обставин у кримінальному провадженні, які в подальшому можуть бути використані як докази, а також встановити місцезнаходження підозрюваного солдата ОСОБА_4 , який переховується від органів від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, дослідження вхідних та вихідних дзвінків, які здійснювались з номеру мобільного телефону батька підозрюваного солдата ОСОБА_4 , на даний час виникла необхідність в проведенні моніторингу зв`язку та отриманні тимчасового доступу до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме доступу до інформації, яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » про користувача мобільного телефону за номером НОМЕР_3 , оскільки іншим способом отримати відомості про обставини, що мають значення по даному кримінальному провадженню не представляється можливим.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду клопотання повідомлявся, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

В ч. 1 ст. 160 КПК України вказано, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

За змістом ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Ст. 162 КПК України визначено перелік охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а відповідно до ч. 7 цієї статі, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення цих речей і документів.

Зі змісту клопотання вбачається, що сторона кримінального провадження просить про надання тимчасового доступу до речей і документів, які підпадають під визначення охоронюваної законом таємниці.

В судовому засідання стороною кримінального провадження поза розумним сумнівом доведено, що на даний час проводиться вичерпний комплекс заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення та встановлення осіб (їх місцезнаходження), які його вчинили, як і доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в зазначених в клопотанні документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних документів, а можливе їх вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до таких.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що інформація, яка містить охоронювану законом таємницю надасть змогу в подальшому використовувати як докази отримані відомості, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Надати прокурору військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_3 тимчасовий доступ до інформації в друкованому та електронному вигляді з можливістю її вилучення, яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що в АДРЕСА_1 , а саме по номеру мобільного телефону НОМЕР_3 у період часу з 00год. 00хв. 01 жовтня 2014 року по 00 год. 00хв. 15 вересня 2016року, а саме інформації щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абонентів зазначених телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання, вхідних, вихідних смс-повідомлень та інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків з вказаних абонентських номерів.

Роз`яснити положення ч. 1 ст. 166 КПК України, згідно з яким у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє до 14 жовтня 2016 року та оскарженню не підлягає.

Оригінал ухвали виготовлено у двох примірниках.

Слідчий суддя ОСОБА_1