Справа № 202/5709/16-к
УХВАЛА
30 вересня 2016 року Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001554 від 06 липня 2016 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження № 0001554 від 06 липня 2016 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 09 вересня 2016 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту і просив долучити до матеріалів кримінального провадження листи від Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради і відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУ юстиції у Дніпропетровській області.

Захисник адвокат ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_5 заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, вважали за необхідним повернути обвинувальний акт прокурору, при цьому надали суду мотивоване письмове клопотання.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити, згідно п.3 ч.2 вказаної статті анкетні відомості потерпілого (призвіще, ім*я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Прокурор затверджує обвинувальний акт, якщо розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно і він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Процесуальне значення обвинувального акта полягає саме в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб), якій висунуто обвинувачення (ч.1 ст. 337 КПК України).

Але, як слідує із досліджуваного обвинувального акту - «потерпілий у вказаному кримінальному провадженні відсутній», при цьому ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (злочину), яке передбачене ч.2 ст. 121 КК України, яка зазначає що обв*язковою ознакою злочину є потерпілий.

Згідно вимог ч.6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, положення ч.ч.1-3 ст. 55 КПК України, а саме щодо виникнення прав та обов*язків потерпілого, поширюються на близьких родичів чи членів сім*ї такої особи.

Долучення до матеріалів кримінального провадження прокурором листів від Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради і відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУ юстиції у Дніпропетровській області, ніяким чином не позбавляє орган досудового розслідування (прокурора) виконати вимоги п.3 ч.2 ст. 291 КПК України. Окрім того, вищевказані долучені прокурором інформаційні листи не доводять суду неможливість виконання вимог п.3 ч.2 ст. 291, ч.6 ст. 55 КПК України, у розумінні вимог п.1 ч.1 ст. 3 КПК України щодо визначення кола осіб, яки є близькими родичами чи членами сім*ї особи, смерть якої настала внаслідок кримінального правопорушення.

Окрім того, є слушним доводи сторони захисту щодо дійсності встановлення в ході досудового розслідування особи потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у викладі фактичних обставин обвинувального акту, вказано лише « ОСОБА_6 », а надані суду копії матеріалів містять різні прізвища, ім*я, по - батькові, дати народження особи, смерть якої настала, як інкримінується органом досудового розслідування, внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 .

Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка чинна в Україні на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації прокурору, слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства, прокурора та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, вказані вище обставини приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту наведеним вимогам КПК України, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 293, ч.3 п.3 ст. 314, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001554 від 06 липня 2016 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської прокуратури №1 Дніпропетровської області, для усунення виявлених недоліків, протягом 20 (двадцяти) днів, після набрання чинності ухвали, що відповідає засаді розумного строку та буде достатнім для виправлення допущених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, в термін, визначений п.2 ч.2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуюча ОСОБА_1