Дата документу Справа № 316/1438/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/223/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 316/1438/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 128 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Енергодара Запорізької області, українця, громадянина України, не працюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

В апеляційній скарзіпрокурор вважає, що вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні такого м`якого покарання недостатньо враховано суспільну небезпеку та обставини вчиненого правопорушення, яке є необережним, однак відноситься до категорії тяжких, а також наслідки, що настали, а саме отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень з подальшим тривалим лікуванням в умовах стаціонарного медичного закладу.

Із показань обвинуваченого вбачається, що після завдання удару потерпілому та втратою останнім свідомості, ОСОБА_8 повернувся до приміщення клубу начебто за телефоном, тобто покинув потерпілого у критичному стані замість того, щоб у перші найважливіші хвилини після події, вжити всі заходи задля запобігання настання ще більш тяжких наслідків. Таким чином, наведена діяльність обвинуваченого мала на меті створення певних вражень, спрямованих на мінімізацію його вини та уникнення суворого покарання за вчинення правопорушення, на що вказує вибірковість його показань щодо обставин конфлікту, поведінки потерпілого та його дій відразу після спричинення ушкоджень.

Судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 не працює та будь-яким суспільно корисним трудом не займався та не займається, а як наслідок шкода завдана його злочинними діями залишається не відшкодованою.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ст.128 КК України у виді 2 років обмеження волі.

В запереченнях на апеляційну скаргу, потерпілий ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_10 вказують, що їх позиція щодо м`якості покарання збігається з позицією прокурора в апеляційній скарзі. Однак, подана потерпілим ОСОБА_9 апеляційна скарга більш вмотивована та обґрунтована, в тому числі щодо правової кваліфікації діянь обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк - 200 (двісті) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 у відшкодуванні моральної шкоди 20000 грн., та у відшкодування судових витрат 4000 грн.

Вирішена доля речових доказів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 13 березня 2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля вхідних дверей до нічного клубу "Ваніль", розташованого по вулиці Радянській, 27-а у м. Енергодарі Запорізької області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , не передбачаючи, що від його протиправних дій можуть утворитися тяжкі наслідки, хоча зобов`язаний був і міг передбачити дані наслідки, кулаком правої руки наніс один удар в область голови потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на асфальтоване покриття, при цьому вдарившись правою стороною голови. У результаті падіння потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепної мозкової травми, забій головного мозку, перелом кісток склепіння та основи черепа, лікровно-гіпертензійний синдром, забиття м`яких тканин верхньої губи, які відповідно до висновку судової медичної експертизи №81 від 12.05.2015 року кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не працює та будь-яким суспільно корисним трудом не займався та не займається, а як наслідок шкода завдана його злочинними діями залишається не відшкодованою є безпідставними, оскільки згідно залучених до матеріалів провадження довідок ОСОБА_8 є студентом денного відділення Одеського національного політехнічного університету, якому нараховується відповідна стипендія. Крім того, матеріали справи містять відомості про погашення у повному обсязі матеріальної шкоди та часткового погашення моральної шкоди.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 після нанесення удару потерпілому повернувся до приміщення клубу начебто за телефоном, тобто покинув потерпілого у критичному стані замість того, щоб у перші найважливіші хвилини після події, вжити всі заходи задля запобігання настання ще більш тяжких наслідків є непереконливим, тому що ці обставини згідно обвинувального акту ОСОБА_8 не інкримінувались. При цьому прокурор не взяв до уваги віктимність поведінки самого потерпілого.

За таких обставин підстав до скасування вироку щодо обвинуваченого колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4