УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Леона О.І.

Суддів Галапаца І.І., Гаврилова В.М.

з участю прокурора Гудз О.С.

захисників-адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 24 березня 2010 року,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, приватний підприємець, несудимий,

засуджений за ст. 201 ч.2 КК України на п'ять років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди, за ст. 190 ч.4 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на чотири роки позбавлення волі, за ст. 358 ч.2 КК України на один рік позбавлення волі.

Згідно з ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_3 покарання п'ять років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязано ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід змінено з взяття під варту на підписку про невиїзд з постійного місця проживання в залі суду.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працюючий менеджером в ПП "Фора-Захід", несудимий,

засуджений за ст. 201 ч.2 КК України на п'ять років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди, за ст. 358 ч.2 КК України на один рік позбавлення волі.

Згідно з ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_4 покарання п'ять років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязано ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід залишено попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави вартість предметів контрабанди 715 тис. 808 грн. 96 коп.; накладений арешт на майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4: квартиру, розташовану за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 102/33, а також автотранспортні засоби: ВАЗ-2109, 1992 року випуску, білого кольору, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; MITSUBISHI GALANT 2.0І, 1991 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_3; ВАЗ-2109, 1994 року випуску, сірого кольору, номер кузова ХТА210910R1568203; MAN 23.414, 2000 року випуску, оранжевого кольору, номер кузова НОМЕР_4; KWB GRAU A1-360ACN, 1997 року випуску, оранжевого кольору, шасі № YA9AC182GVB148339; LEXUS RX 350, 2008 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_5, номер кузова НОМЕР_6, не скасовувати до часу сплати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави вартості предметів контрабанди.

Також постановлено стягнути 6 тис. 700 грн. за проведення по справі товарознавчих експертиз стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в таких долях: 4 тис. 466 грн. 67 коп. з ОСОБА_3 та 2 тис. 233 грн. 33 коп. з ОСОБА_4

Згідно вироку суду, в другій декаді листопада 2008 року ОСОБА_3 від незнайомої йому особи на ім'я Кшиштоф отримав замовлення на ввезення товару (фарби, ґрунтовки і розчинника) з ОСОБА_5 на митну територію України і подальшої його доставки у місто Київ за грошову винагороду у сумі 1 тис. доларів США. Згідно домовленості із Кшиштофом, ОСОБА_3 повинен був вчинити всі законні дії та понести грошові витрати по перевезенню, розмитненню та доставці зазначеного товару в Україну з ОСОБА_5, які повинні були бути йому повернуті по факту доставки вантажу у м. Київ.

Не будучи суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності, ОСОБА_3 звернувся до декларанта ПП "Фора-Захід" ОСОБА_4, з яким у середині листопада 2008 року вступив у злочинну змову з метою контрабандного ввезення на митну територію України згаданого товару (фарби, ґрунтовки і розчинника) для отримання більшого прибутку від переміщення та розмитнення такого, оскільки вартість розмитнення товару мала бути повернута ОСОБА_3 по факту доставки товару в м. Київ.

Згідно розподілених злочинних ролей ОСОБА_3 повинен був забезпечити доставку вказаного вантажу на митний ліцензійний склад у ОСОБА_5 та підшукати перевізника такого товару, а ОСОБА_4 повинен був забезпечити незаконне ввезення на митну територію України товару на адресу приватного підприємства "Фора-Захід" (м. Львів, вул. Зелена, 204), в якому працював за угодою декларантом. Для цього, ОСОБА_4, діючи від імені вказаного приватного підприємства, повинен був підробити товарно-супровідні документи на товар для його безперешкодного слідування з ОСОБА_5 в Україну на адресу ПП "Фора-Захід". Крім того, діючи в якості декларанта, ОСОБА_4 повинен був подати у ВМО №2 Львівської митниці декларацію типу "ТР ПД" про те, що ПП "Фора-Захід" очікує в свою адресу вказаний вище товар, який фактично контрабандно переміщується через митний кордон України та провести його розмитнення за злочинною схемою.

На виконання злочинної домовленості, наприкінці листопада 2008 року ОСОБА_3 організував доставку товару (фарб, ґрунтовки та розчинника) торгової марки "Сіка". у кількості: "фарби" - 11 тон, "ґрунтовки" - у кількості приблизно 5,5 тон і "розчинника", який контрабандним способом необхідно було ввезти на митну територію України, на митний ліцензійний склад "Гарант" у ОСОБА_5. Про доставку товару на митний ліцензійний склад "Гарант", ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4, надавши при цьому останньому інвойс №50/08, згідно якого товар (фарба, ґрунтовка і розчинники) торгової марки "Сіка" відправлені німецькою фірмою "EURO PROTECT" на адресу фірми "Еліт", Україна, а вартість цього товару становить 81 тис. 616,71 євро.

Крім цього, ОСОБА_3 підшукав перевізника цього товару - польську фірму "MEGA-DRIVER" Ireneusz Pusz, 37-700, Przemysl, ul. Batorego, 61. NIP 795-219-71, REGON 651421275, POL/051/7574", з представником якої домовився про перевезення товару з митного ліцензійного складу "Гарант" в Україну. При цьому, представник фірми "MEGA-DRIVER" надав ОСОБА_3 контактний телефон водія, який повинен був здійснити це перевезення, а саме громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Вінницького, з яким в подальшому ОСОБА_3 і підтримував зв'язок. В свою чергу ОСОБА_4, на виконання вищевказаної злочинної домовленості, отримавши від ОСОБА_3 згаданий інвойс №50/08, підробив його шляхом виготовлення в електронному вигляді іншого інвойсу з тим же самим номером - 50/08 та пакувальний лист до нього, в яких змінив реквізити відправника та отримувача зазначеного вантажу, його кількість та вартість. Згідно підробленого ОСОБА_4 інвойсу №50/08 та пакувального листа до нього з ОСОБА_5 в Україну слідував товар (фарби, ґрунтовка та розчинник) торгової марки "Сіка" в інших кількостях та асортименті з фірми "NEO TRADE INTERNATIONAL LLC" (USA) в адресу приватного підприємства "Фора-Захід" на підставі діючого між вказаними суб'єктами підприємницької діяльності контракту №03508 від 12 березня 2008 року.

Крім цього, ОСОБА_4 з метою надання вигляду законності і дійсності підроблених ним документів, підробив в електронному вигляді специфікацію на поставку цього вантажу ніби-то від фірми "NEO TRADE INTERNATIONAL LLC". Розмитнення вказаного вантажу повинно було проводитись ОСОБА_4, як декларантом ПП "Фора-Захід", за злочинною схемою, а підроблений ним інвойс № 50/08 та пакувальний лист він передав за вказівкою ОСОБА_3 електронною поштою за невстановленою адресою.

З метою контрабандного ввезення на митну територію України вантажу (фарб, ґрунтовки та розчинника) торгової марки "Сіка", ОСОБА_3 у ході телефонної розмови з ОСОБА_6 Вінницьким домовився з ним про те, що останній при перетині митного кордону України представникам митного органу України пред'явить інший пакет документів на переміщуваний ним товар, тобто підроблений ОСОБА_4 інвойс з аналогічним номером - 50/08 та пакувальний лист до нього, який ОСОБА_6 Вінницький має отримати електронною поштою, на вказану самим ОСОБА_6 Вінницьким електронну поштову адресу.

02 грудня 2008 року на митному ліцензійному складі "Гарант" (РП, м. Пралковіце) у транспортний засіб марки "МАН", р/н RP26724, із причепом, р/н RP0490P, під керуванням водія ОСОБА_6 Вінницького був завантажений товар (фарби, ґрунтовка, розчинник) у наступному асортименті: ґрунтовка вагою 2964 кг.; проміжне покриття, ґрунтовка вагою 2500 кг.; зовнішнє покриття - фарба вагою 11215 кг; розчинник в кількості 650 л. Водій ОСОБА_6 Вінницький на митному ліцензійному складі "Гарант" отримав оригінал документу SAD - декларацію № OGL 401010/00/007457/2008 і оригінали фактур, оформлених від імені німецької фірми "EURO PROTECT".

В подальшому, 02 грудня 2008 року вказаний товар був оформлений у митному відношенні у митному Управлінні в м. Перемишлі Республіки Польща. Із поданих Митному Управлінню в м. Перемишлі документів (декларації № OGL 401010/00/007457/2008, фактури № 50/08, виписаних фірмою "EURO PROTECT Штуттгарт" на товар вартістю 81 тис. 616,71 євро (5 аркушів) і CMR без номера) випливало, що відправником вказаного завантаженого на митному ліцензійному складі "Гарант" у м. Пралковіце товару (фарб, ґрунтовки і розчинника) торгової марки "Сіка" виступає фірма "EURO PROTECT GMBH Штуттгарт", а покупцем фірма "Elit" зі Львова. Крім того, вантажний відсік транспортного засобу і напівпричіп були опломбовані пломбами UCB 269.

В подальшому ОСОБА_4, діючи в межах попередньої злочинної домовленості із ОСОБА_3, 03 грудня 2008 року оформив та подав у відділ митного оформлення №2 Львівської митниці декларацію типу "ТР ПД", внісши в таку неправдиві відомості, які відповідали відомостям щодо відправника, отримувача, асортименту та вартості товару у підроблених ним фактурі №50/08 та пакувальному листі. Згідно названої декларації типу "ТР ПД" на митну територію України нібито ввозився вантаж "ґрунтовка" вагою 14471 кг і вантаж "фарби" - вагою 2416 кг, загальна вартість якого складала 19305,04 долари США. Відправником імпортованого вантажу була зазначена фірма "NEO TRADE INTERNATIONAL LLC" (USA), а одержувачем - ПП "Фора-Захід" (м. Львів). Крім того, у цій декларації було задекларовано суму митних платежів при розмитненні товару у розмірі 36 тис. 333,77 грн. Вказана декларація "ТР ПД" була прийнята відділом митного оформлення №2 Львівської митниці і облікована під номером 209000005/5/018014 згідно чинного законодавства.

Цього ж дня ОСОБА_4, отримавши від ОСОБА_3 номер мобільного телефону водія ОСОБА_6 Вінницького, скинув смс-повідомленням на мобільний телефон останнього номер декларації типу "ТР ПД", який водій мав назвати представникам митного органу України при ввезенні вищевказаного вантажу.

03 грудня 2008 року в зону митного контролю митного поста "Мостиська" Львівської митниці в'їхав транспортний засіб - вантажний автомобіль марки "МАН", р/н RP26724, із причепом, р/н RP0490P під керуванням водія фірми - перевізника "Firma-Uslugova Eksport-import "MEGA-DRIVER" Ireneusz Pusz, 37-700 , Przemysl, ul. Batorego, 61. NIP 795-219-71, REGON 651421275, POL/051/7574" громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Вінницького.

Згідно поданих до митного контролю водієм транспортного засобу ОСОБА_6 Вінницьким товарно-супровідних документів, а саме: TIR-CARNET XN60618310, ЦМР без номеру, іншого підробленого інвойсу №50/08 на митну територію України ввозився вантаж "ґрунтовка" вагою 14471 кг і вантаж "фарби" - вагою 2416 кг., загальна вартість якого складала 19305,04 долари США. Відправником імпортованого вантажу була зазначена фірма "NEO TRADE INTERNATIONAL LLC" (USA), a одержувачем - ПП "Фора-Захід" (м. Львів).

Під час проведення поглибленого огляду вантажу, що переміщувався вказаним автопоїздом встановлено, що в дійсності на митну територію України було ввезено з приховуванням від митного контролю вантаж "фарби, ґрунтовка, та розчинник торгової марки "Сіка" у відповідній кількості та асортименті загальною вартістю станом на 03 грудня 2008 року (без врахування обов'язкових митних платежів та ПДВ) 715 тис. 808 грн. 96 коп.

В подальшому, в середині грудня 2008 року у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння затриманим 03 грудня 2008 року вантажем "фарб, ґрунтовки та розчинника торгової марки "Сіка", який разом з автомобілем марки "МАН", р/н RP26724, із причепом, р/н RP0490P, згідно акту прийому - передачі, був переданий на відповідальне зберігання ЗАТ "Львівшляхрембуд" та знаходились в орендованій ЗАТ "Львівшляхрембуд" частині приміщення - боксі № 5, який належав ВАТ "Львівська автобаза №1", за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 127.

Надалі, ОСОБА_3, реалізуючи свій злочинний намір заволодіти затриманим вантажем, 28 грудня 2008 року близько 12 год., перебуваючи на території ВАТ "Львівська автобаза №1" та маючи товарно-супровідні документи на вантаж "фарб та розчинника", що знаходився у вантажних відсіках автомобіля марки "МАН", р/н RP26724, із причепом, р/н RP0490P, який зберігався в боксі №5 ремонтної зони даного підприємства, ввів в оману охоронців ВАТ "Львівська автобаза №1", переконавши їх, що являється власником зазначеного вантажу вартістю 715 тис. 808 грн. 96 коп. та незаконно заволодів ним, організувавши його вивезення з території підприємства.

З метою приховування даного злочину ОСОБА_3 одночасно організував завантаження у вантажні відсіки вищевказаного автопоїзду товару, який був візуально подібним до затриманого вантажу та який саме з цією метою був ним придбаний у грудні 2008 року.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції, покликається на те, що дійшовши до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд неправильно застосував кримінальний закон, внаслідок чого призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочинів та особам засуджених, оскільки, призначаючи покарання засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд врахував тяжкість вчинених ними злочинів та кваліфікував їх як тяжкі, проте, санкції ч.2 ст.201 та ч.4 ст.190 КК України передбачають покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, а відтак, згідно ч.5 ст.12 КК України, дані злочини належать до категорії особливо тяжких, а тому становлять підвищену суспільну небезпеку.

Вважає, що зазначаючи в якості пом'якшуючих покарання обставин наявність в засуджених неповнолітніх дітей, позитивні характеристики з місця проживання та праці, які за своєю суттю є нейтральними, те, що вони є молодими особами, суд не врахував тяжкість наслідків злочинних дій засуджених, в результаті яких у вільний обіг на територію України, без сплати жодних митних платежів, випущено контрабандний товар загальною вартістю 715 тис. 808 грн. 96 коп., безпечність якого щодо впливу на життя та здоров'я населення України не встановлена.

Наголошує, що судом не враховано, що вчинені злочини є умисними, скоєні з метою отримання незаконної винагороди у великих розмірах, із завданням шкоди бюджету України.

Також вважає, що подальша поведінка ОСОБА_3 щодо викрадення вилученого та описаного правоохоронними органами контрабандного вантажу в значній мірі підвищує суспільну небезпеку вчинених злочинів.

Акцентує, що щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на стадії досудового слідства, в якості обставин, що пом'якшують покарання згідно ст. 66 КК України, нівелюються на тлі зазначеної вище значної суспільної небезпеки злочинних діянь засуджених та виголошуються ними в суді формально, з метою пом'якшення покарання, усвідомлюючи неминучість такого.

Натомість, достатньо високий матеріальний стан ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідчить лише про корисливий мотив, що спонукав до вчинення злочинів і не пов'язаний із необхідністю відшукання способів заробітку у скрутних фінансових умовах з метою забезпечення предметами першої необхідності.

Зазначає, що за наведених вище обставин, судом не враховано тяжкість вчинених засудженими злочинів, їх особи, а також суспільна небезпека наслідків, а тому ст. 75 КК України не підлягає застосуванню.

Звертає увагу, що судом без достатніх, передбачених ст. 69 КК України підстав, призначено ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.190 КК нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією даної статті. Зокрема, вказана норма закону може бути застосована виключно за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного. Такими, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 злочину, суд зазначив щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та з'явлення із зізнанням. Аналіз викладених обставин, наведений вище, спростовує твердження суду щодо їх значного впливу на суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину.

Крім цього апелянт зазначає, що неправильне застосування судом кримінального закону полягало в тому, що діяння щодо контрабандного переміщення на митну територію України товару загальною вартістю 715 тис. 808 грн. 96коп., безпосередньо вчинені шляхом використання ОСОБА_4 свого посадового становища як декларанта ПП "Фора-Захід", а ОСОБА_3 у зв'язку із здійсненням ним своєї підприємницької діяльності з надання транспортно-експедиційних послуг з міжнародних перевезень, а тому вважає, що у відповідності до ч.2 ст.55 КК України до засуджених необхідно застосувати додаткове покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов'язані з митно-брокерським обслуговуванням, а також здійснювати діяльність даного виду, а ОСОБА_3 займатись діяльністю, пов'язаною із наданням транспортно-експедиційних послуг.

Також акцентує, що при призначенні засудженим покарання, суд порушив принципи справедливості та індивідуалізації покарання, призначивши їм за ст.ст. 201 та 358 однакові за розміром покарання, проте не враховано більш активну організаторську роль ОСОБА_3 у вчиненні контрабанди, у той час як внаслідок безпосередніх дій ОСОБА_4 було виготовлено підроблені документи.

Окрім цього наголошує, що в порушення вимог ст. 81 КК України, суд неправильно вирішив питання про речові докази, оскільки мобільний телефон "Самсунг", належний ОСОБА_6 Вінницькому; ноутбук, належний ОСОБА_4, а також вантажний транспортний засіб, яким керував обвинувачений ОСОБА_6 Вінницький є знаряддями вчинення злочинів та визнані у справі в якості речових доказів відповідними процесуальними рішенням, а тому ноутбук засудженого ОСОБА_4 підлягає конфіскації. А визначення подальшої долі мобільного телефону ОСОБА_6 Вінницького і транспортного засобу, яким він переміщував на митну територію України предмети контрабанди, належить до компетенції правоохоронних органів ОСОБА_5, оскільки кримінальна справа щодо нього за ч.2 ст.201 КК України скерована в порядку перейняття кримінального переслідування у ОСОБА_5, а тому аналогічно неправильно застосовано кримінальний закон і при вирішені питання щодо подальшої долі тентувального тросу, який також визнано в якості речового доказу.

Просить вирок районного суду скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону і невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів та особам засуджених, та постановити свій вирок, яким визнати винним та засудити: ОСОБА_3 за ч.2 ст.201 КК України на шість років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди з конфіскацією майна, та на підставі ч.2 ст. 55 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з митно-брокерським обслуговуванням та здійснювати діяльність даного виду, а також займатись діяльністю, пов'язаною із наданням транспортно-експедиційних послуг строком три роки; за ч.2 ст. 358 КК України на два роки позбавлення волі; за ч.4 ст. 190 КК України на пять років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди з конфіскацією майна та на підставі ч.2 ст. 55 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з митно-брокерським обслуговуванням та здійснювати діяльність даного виду, а також займатись діяльністю, пов'язаною із наданням транспортно-експедиційних послуг строком три роки.

ОСОБА_4 за ч.2 ст.201 КК України на п'ять років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди з конфіскацією майна та на підставі ч.2 ст. 55 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з митно-брокерським обслуговуванням, а також здійснювати діяльність даного виду строком три роки; за ч.2 ст.358 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді п'яти років та шести місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди з конфіскацією майна та на підставі ч.2 ст.55 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з митно-брокерським обслуговуванням, а також здійснювати діяльність даного виду строком три роки.

Речові докази: вантажний транспортний засіб (автопоїзд) марки "МАН", р/н RP26724, з причепом, р/н RP0490P, (з ключами до нього та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів DRYBAE2702986 DRVBAA 0707874), який під керуванням ОСОБА_6 Вінницького був засобом переміщення контрабандно ввезеного через МП "Мостиська" 03 грудня 2008 року на митну територію України вантажу "фарб, грунтівки та розчинника торгової марки "Сіка" визнаний речовим доказом постановою від 20 січня 2009 року та переданий на відповідальне зберігання ПП "Сілін" (Львівська область, Пустомитівський район, с. Малі Підліски, вул. Нова, 1), тентувальний трос; мобільний телефон марки "Самсунг Е250" серійний номер R6YP310057N, імеі 355853/01/025393/1, який був вилучений у водія ОСОБА_6 Вінницького під час огляду місця події 04 грудня 2008 року визнаний речовим доказом постановою від 17 березня 2009 року і зберігається в матеріалах кримінальної справи №1906 повернути у слідчий відділ УСБУ у Львівській області для подальшого долучення до матеріалів кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 Вінницького.

Вилучений у ході проведення обшуку у ОСОБА_4 ноутбук, в якому в електронному вигляді міститься контракт №03508 та підроблена ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_3 специфікація до цього контракту на вантаж "фарби, ґрунтовки і розчинник", який 03 грудня 2008 року був затриманий на МП "Мостиська" Львівської митниці визнаний речовим доказом постановою від 17 березня 2009 року і переданий на зберігання в кімнату речових доказів слідчого відділу УСБ України у Львівській області (м. Львів, вул. С.Бандери, буд.1) конфіскувати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту.

В запереченні на апеляцію засуджений ОСОБА_3 зазначає, що вирок суду не містить порушень закону та винесений у повній відповідності до матеріалів справи, а апеляція прокурора є суперечливою, а тому не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції, пояснення засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які заперечили апеляцію, промови захисників адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в інтересах засуджених, які також заперечили апеляцію прокурора та просять вирок районного суду залишити без зміни, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Як вбачається зі змісту апеляції, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції, не оспорює доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та кваліфікацію їх злочинних дій, а оспорює міру призначеного їм покарання внаслідок мякості, незастосування додаткового покарання відповідно до вимог ст. 55 ч.2 КК України та вирішення питання щодо речових доказів

Колегія суддів приходить до переконання, що призначаючи покарання засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_4, районний суд врахував, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, а ОСОБА_3 тяжкі злочини та злочин середньої тяжкості, що кожен з них вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особами молодого віку, позитивно характеризуються за місцем проживання, а ОСОБА_4 за місцем праці; ОСОБА_3 має на утриманні двох малолітніх дітей, а його дружина перебуває у відпустці для догляду за дитиною, а ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що ОСОБА_3 намагався добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, однак не зробив цього з незалежних від нього причин.

Також, на думку колегії суддів, районний суд вірно врахував обставини, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину щире каяття та те, що він активно сприяв розкриттю злочину, зявився з зізнанням, та врахувавши його особу, прийшов до правильного висновку про можливість призначення останньому покарання за ст. 190 ч.4 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд І інстанції, приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, вірно застосував до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ст.ст. 75, 76, 77 КК України.

Що стосується покликання в апеляції про незастосування додаткового покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 55 ч.2 КК України, то колегія суддів вважає, що суд І інстанції правильно прийняв до уваги те, що ОСОБА_4 з 1997 року займався митно-брокерським обслуговуванням, а ОСОБА_3 упродовж декількох років здійснював підприємницьку діяльність з міжнародних перевезень, і ніхто з них не допустив протягом цього часу порушень, встановленого законом порядку здійснення зовнішньоекономічної діяльності і повязаних з цим фіскальних інтересів держави, а тому підставно не застосував додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, яке і санкцією ч.2 ст. 201 КК України не передбачено як обов'язкове.

Стосовно речових доказів, то районним судом таке питання вирішено правильно.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку районного суду.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

вирок Мостиського районного суду Львівської області від 24 березня 2010 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції без задоволення.

Головуючий

Судді