АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1862/15 Справа № 192/1461/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

10 листопада 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який має середню спеціальну освіту,

Засудженого: 11 грудня 2012 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч. ч. 1,2 ст. 307, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014р» невідбуту частину покарання скорочено наполовину.

Початок строку: 24.04.2012, кінець строку 21.04.2017.

якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 та спостережної комісії при Солонянській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів провадження, адміністрація СВК - 21 та спостережна комісія при Солонянській РДА звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, посилаючись на те, що останній довів своє виправлення, оскільки він до праці відноситься сумлінно, режиму утримання дотримується свідомо, має три заохочення за зразкову поведінку за сумлінне ставлення до праці, та мав одне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Подолання наркотичної залежності», «Професія», «Повернення». Також засуджений визнає провину у скоєному злочині, заборгованості за виконавчими документами не має.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області клопотання за сумісним поданням адміністрація СВК - 21 та спостережна комісія при Солонянській РДА було залишено без задоволення. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений на даний час, своєю поведінкою та ставленням до праці за весь період відбування покарання не довів свого виправлення.

На зазначену ухвалу суду засудженим ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга в якій він, виходячи з її змісту, не погоджується з рішенням суду першої інстанції та просить застосувати до нього положення ст. 81 КК України. В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги обставини, які є підставою для звільнення його умовно-достроково. А саме, те що адміністрацією СВК він характеризується позитивно, працює, має три заохочення за сумлінне відношення до праці, а також за час відбуття покарання закінчив Солонянський учбовий заклад, приймає активну участь в програмах диференційованого виховного впливу та в ремонтах відділення та території закладу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції засуджений просив задовольнити його апеляцію та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор просив ухвалу суду залишити без змін, так як вона є законною та обґрунтованою.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за поданням та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Останньої умови вимог закону не було дотримано в повному обсязі. Як правильно зазначив суд першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та відношенням до праці не довів своє виправлення. Так, сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливо умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції в повній мірі врахував вищезазначені обставини, зокрема те, що ОСОБА_7 працевлаштований в колонії з часу відбування покарання в Солонянській виправній колонії № 21, а саме з травня 2013 року, він має лише три заохочення за сумлінне ставлення до праці, які застосовані до нього 22 жовтня 2014 року, 23 квітня 2015 року та 27 липня 2015 року. Згідно наявної характеристики в особовій справі засудженого від 14 липня 2014 року, засуджений до праці ставиться посередньо, завдання виконує не завжди якісно та вчасно, що говорить про неналежне ставлення до праці засудженого за весь період відбуття покарання. Крім того засуджений за час відбування покарання допускав неодноразове порушення режиму утримання, за що мав три стягнення, останнє 14 лютого 2014 року за вилучення забороненого предмету, а саме заточеної металевої пластини. Згідно дослідженої індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим, засуджений при оцінці ступеню виправлення засудженого від 30 квітня 2014 року та 29 травня 2014 року оцінювався, як такий що не дотримується режиму відбування покарання, що говорить про нестабільну поведінку засудженого за весь час відбуття покарання.

Таким чином, колегія судів вважає, що суд першої інстанції з дотриманням норм кримінального процесуального та кримінального закону прийняв законне рішення, яке належно мотивував, тому підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні поданням адміністрація СВК - 21 та спостережної комісія при Солонянській РДА про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4