У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_5
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 8 вересня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року щодо нього,

встановила:

Вироком Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 25 червня 2011 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 3 листопада 2011 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року зазначені судові рішення щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд постановлених щодо нього судових рішень посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). У своїй заяві засуджений вказує на однобічність і неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Просить зазначені судові рішення постановлені щодо нього скасувати у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину за який його засуджено.

Одночасно засуджений ОСОБА_4 порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, обґрунтовуючи причини його пропуску тим, що він протягом п'яти років намагався оскаржити постановлений щодо нього вирок у різні інстанції та тривалий час чекав відповіді, до того ж у зв'язку зі складним матеріальним становищем був позбавлений можливості отримати кваліфіковану правову допомогу. Крім того зазначає, що лише нещодавно дізнався про можливість звернення до Верховного Суду України.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви і клопотання про поновлення строку, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 1 статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо ОСОБА_4 була ухвалена 19 липня 2012 року, заяву про її перегляд надіслано до Верховного Суду України 8 серпня 2015 року, тобто після закінчення тримісячного терміну.

Отже, ОСОБА_4 подав заяву до Верховного Суду України про перегляд судового рішення з пропуском установленого законом строку.

Копій різних за змістом судових рішень, в яких судом касаційної інстанції неоднаково застосована одна і та сама норма права, ОСОБА_4 не надав.

Відповідно до частини 6 статті 447 КПК, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами, виходячи із системного аналізу норм процесуального права, слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи засудженого ОСОБА_4 щодо його необізнаності про можливість звернення до Верховного Суду України з заявою про перегляд судового рішення, а також те, що він протягом тривалого часу очікував відповіді з різних інстанцій і був позбавлений можливості отримати кваліфіковану правову допомогу, а отже і вчасно підготувати заяву про перегляд судового рішення та подати її у визначений законом строк, не можуть бути визнані переконливими, а причини пропуску строку поважними.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку про перегляд судового рішення необхідно відмовити, а вказану заяву засудженого - залишити без розгляду.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що можливість реалізації засудженим ОСОБА_4 свого права на звернення до Верховного Суду України не втрачена за умови подання ним нової заяви та долучення до неї судового рішення касаційної інстанції (порівнюване рішення), яке за строком ухвалення буде відповідати вимогам частини першої статті 447 КПК і за своєю суттю буде остаточним.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 447 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року щодо нього.

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України постановленої у кримінальній справі щодо нього ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року - залишити без розгляду.

С у д д і :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7