Справа №11-538/11 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Свиргуненко
Категорія - Вбивство через необережність Доповідач - Захарченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Захарченка О. П.,

суддів - Ященка В. А., Пархоменко О. М.,

з участю прокурора - Кононенко К.М.,

потерпілої ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

засудженої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_1 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 17 травня 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка міста Дружба (вул. С. Гнібеди,5/3) Ямпільського району Сумської області, раніше не судима,

засуджена за ч.1 ст. 119 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, а також яким суд постановив про стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також про стягнення з засудженої 8 369 грн. 52 коп. судових витрат та вирішив долю речових доказів,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_3 визнана винною і засуджена за вчинення з необережності вбивства ОСОБА_4 за слідуючих обставин.

09 липня 2009 року, близько 19 години між ОСОБА_3 і її співмешканцем ОСОБА_4 відбулася сварка на побутовому грунті в господарстві за місцем їх проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої ОСОБА_4 погрожував належною йому зарядженою мисливською рушницею ОСОБА_3, її неповнолітнім дітям та її неповнолітній племінниці - ОСОБА_5, внаслідок чого, побоюючись застосування співмешканцем зброї, ОСОБА_3 разом з дітьми і племінницею втекла з двору зазначеного господарства.

Близько 19 години 30 хвилин 09 липня 2009 року ОСОБА_3, впевнившись, що її діти і племінниця перебувають у безпечному місці, вирішила повернутися до свого житла з метою заспокоїти співмешканця, а також забрати у нього та заховати рушницю.

Відчинивши зачинені зсередини двері ОСОБА_3 зайшла до приміщення кухні в житловому будинку і побачила ОСОБА_4, який лежав на спині на дивані, поклавши рушницю на передню поверхню тулубу вздовж вісі тіла дуловими зрізами стволів в напрямку підборіддя, утримуючи зброю обома руками, і на прохання ОСОБА_3 віддати їй рушницю та лягати спати відповів відмовою, у зв"язку з чим ОСОБА_3 з метою силоміць відібрати у ОСОБА_4 зброю вхопилася за рушницю, а саме за ложе і приклад, та почала тягнути її на себе, при цьому проявляючи злочинну недбалість, достовірно не впевнившись, що зброя розряджена, не маючи навичок поводження зі зброєю та не знаючи елементарних заходів безпеки при поводженні зі зброєю, випадково вхопилася рукою в районі спускової скоби рушниці та з необережності натиснула на неї, наслідок чого відбувся постріл з одного із стволів рушниці, від якого було завдано ОСОБА_4 вогнепальне поранення голови , що призвело до миттєвої смерті потерпілого на місці події.

У поданій апеляції потерпіла ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, вважає, що призначене ОСОБА_3 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею злочину та особі засудженої внаслідок м"якості, а також вважає що суд неправильно вирішив долю речових доказів, не повернувши їй рушницю і одяг, належавші її сину ОСОБА_4 і їй, просить взяти засуджену ОСОБА_3 під варту в залі суду.

Засуджена ОСОБА_3 звернулася до Апеляційного суду Сумської області з заявою про застосування до неї, як до особи, яка має двох малолітніх дітей, амністії.

Заслухавши суддю доповідача про обставини справи та зміст поданої апеляції , думку потерпілої, ОСОБА_1, яка свою апеляцію підтримала, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 більш суворе покарання за вчинений злочин, вважає заяву засудженої про застосування амністії безпідставною, заслухавши думку засудженої ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_2, які проти апеляції потерпілої заперечують, підтримують заяву ОСОБА_3 про застосування до неї амністії, міркування прокурора Кононенко К.М., яка заперечує проти апеляції потерпілої, вважає, що заява засудженої про застосування до неї амністії є належно обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція потерпілої задоволенню не підлягає, а заява засудженої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, висновки суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні з необережності вбивства ОСОБА_4, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності і взаємозвязку.

Зокрема, дані висновки суду підтверджуються доказами, якими суд мотивував вирок, серед яких :

- Протокол огляду місця події, з якого вбачається , що 09 липня 2009 року ОСОБА_4 виявлений на дивані у приміщенні житлового будинку по вул. Лісовій,49 в с. Степанівка Білопільського району Сумської області мертвим з ознаками вогнепального поранення голови і з мисливською рушницею, яка перебувала на передній поверхні його тулубу вздовж вісі тіла;

- Висновок судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_4 є вогнепальне сліпе поранення голови з руйнуванням кісток склепіння, основи лицевого черепу, головного мозку від пострілу з рушниці, що має дробовий заряд;

- Власноручно складеною ОСОБА_3 явкою з повинною про вчинення нею з необережності вбивства ОСОБА_4;

- Покази ОСОБА_3, дані нею в якості підозрюваної, обвинуваченої, підсудної, про те, що смертельне поранення ОСОБА_4 мало місце з необережності внаслідок її дій , направлених на відібрання у нього мисливської рушниці;

- Протокол відтворення обстановки і обставин події, в ході якого ОСОБА_3 на місці події розповідала і показувала як вона 09 липня 2009 року з необережності вчинила постріл з рушниці, утримуваної ОСОБА_4, який лежав на дивані у приміщенні кухні його житла;

- Висновки комплексної судово-медичної та судово-балістичної ситуаційної експертизи, згідно яких

вбачається, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_4, не виключає можливість спричинення цих тілесних ушкоджень за обставин, на які показала при допиті і продемонструвала під час відтворення обстановки і обставин події 19.10.2010 року ОСОБА_3

- Покази потерпілої ОСОБА_1 про те, що на поминках річниці смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 зізналася , що вогнепальне поранення потерпілого мало місце внаслідок того, що вона вириваючи з його рук рушницю, натиснула на курок.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що висновки суду по даній справі належно мотивовані на об"єктивних доказах і кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.119 КК України є правильною.

Що стосується призначеного засудженій покарання, то воно відповідає вимогам ст.65 КК України.

Як убачається з вироку, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, дані про особу винної, пом"якшуючі обставини, в тому числі характеристику її особи, наявність у неї двох неповнолітніх дітей, щире каяття ОСОБА_3 у вчиненні злочину і призначив їй покарання в межах санкції ч.1 ст. 119 КК України, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

Тому, доводи потерпілої ОСОБА_1 про призначення судом засудженій занадто м"якого покарання є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджена ОСОБА_3 має двох дітей віком до 18 років, відповідно, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, і не позбавлена щодо цих дітей батьківських прав.

Згідно вимог п."в" ст. 1 , ст. 6 Закону Україну "Про амністію в 2011 році", особи, які засуджені за злочини, вчинені з необережності, що не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України і вироки відносно яких не набрали законної сили, підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за цим актом амністії.

Відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 119 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Тому, на підставі вимог ст. 376 КПК України вирок суду відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а кримінальна справа підлягає закриттю за актом амністії.

З огляду на це та на те, що у справі відсутні докази належності речових доказів по справі саме потерпілій ОСОБА_1, і враховуючи те, що законодавством України передбачено особливі порядок та умови одержання у володіння громадян зброї, колегія суддів вважає, що питання щодо можливості передачі потерпілій ОСОБА_1 належавшої потерпілому ОСОБА_4 при його житті мисливської рушниці і одягу, які визнані по справі речовими доказами, мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Крім цього, з огляду на підстави скасування вироку суду першої інстанції та закриття справи, позов потерпілої ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди також підлягає розгляду і вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Також, у зв"язку з тим, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності по справі, доводи потерпілої про необхідність взяття ОСОБА_3 під вартою є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 376, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 17 травня 2011 року відносно ОСОБА_3 скасувати, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 119 КК України на підставі п."в" ст.1, ст.6 Закону України "Про амністію у 2011 році", а дану кримінальну справу відносно ОСОБА_3 закрити.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10