Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 1-94/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 Червоноградський міський суд Львівської області

В складі головуючого - судді Адамович Б.М.

При секретарі Козак І.Я.

З участю прокурора Ковальчук О.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 09 квітня 1963року народження уродженка м. Червонограда Львівської області з середньо-спеціальною освітою,не працює ,замужем проживає м. Червоноград вул.. Стуса№53 кв. 514 Львівської області

Раніше судима Червоноградський міським судом, а саме: 10.01.1990 року Червоно-градським міським судом Львівської області за ст.140 ч.2, 140 ч.З, 42 КК України (в редакції 1960 року) на З роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 11.11.1994 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.140 ч.2, 213 ч.І, 42 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.02.1997 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст.229-6 ч.І КК України (в редакції 1960 року); 01.12.2004 року Сокальським районним судом Львівської області за ст.185 ч.2; 190 ч.2, 70 КК України на 1 рік 6 місяців по-збавлення волі; 19.09.2007 року Червоноградським міським судом Львівської об-ласті за ст.198 КК України на 1 рік позбавлення волі та 30.07.2009 року Черво-ноградським міським судом Львівської області за ст.358 ч.І КК України до штрафу в розмірі 1190 грн., - на шлях виправлення не стала, а знову вчинила злочин.

За ст.. 358 ч 1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_2 пояснила що 16 травня 2006 року, перебуваючи у відділенні Червоноградської фі-лії АКБ «ПриватБанк», в приміщенні торгового центру «Рукавичка», розташова-ного на вулиці Сокальська, 29 в місті Червонограді Львівської області з корисли-вих мотивів, з метою власного збагачення, використавши паспорт громадянина України серії КА 767380 на імя свого чоловіка ОСОБА_3, який на той час перебував під вартою та утримувався в ЛСІ-19 УДДУ з ПВП у Львівській області, поставивши власноручно підпис від імені ОСОБА_3, під-робила договір строкового кредиту з ПАТ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_3, на суму 1428,70 грн. (одна тисяча чотириста двадцять вісім грн. 70 коп.) на при-дбання мобільного телефону марки «ОСОБА_4 - Еріксон К700і», а також одночасно у вищевказаний час у вищевказаному місці, підробила Акт прийому - передачі това-ру №DNН4КР217-70091 від 16.05.2006 року на імя свого чоловіка ОСОБА_3, поставивши власноручно підпис від його імені, про отримання мобільного телефону марки «ОСОБА_4 - Еріксон К700s».

В судовому засіданні підсудна винуватість свою визнала та показала, що з 1990 року, вона була заміжня за ОСОБА_5, з яким разом і проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В кінці квітня - на початку травня місяця 2006 року ОСОБА_3 заарештували по підозрі у вчиненні злочину і з того часу він знаходився під вартою або в ІТТ Червоноградського міськвідділу міліції, або у Львівсь-кому слідчому ізоляторі. В середині травня місяця 2006 року, можливо це було і 16 травня 2006 року, як вказано у договорі про надання кредиту, вона прийшла у ма-газин «Рукавичка», що знаходиться на вул. Сокальській в місті Червонограді Львів-ської області та вирішила придбати у кредит мобільний телефон марки «ОСОБА_4 - Еріксон», оформивши кредитний договір на свого чоловіка ОСОБА_3, оскіль-ки вважала, що витратила на нього дуже багато власних заощаджень на придбанняйому необхідних речей та продуктів в місця позбавлення волі, а тому вирішила, що кредит оформить на нього, а він, коли відбуде покарання в місцях позбавлення волі, звільниться та погасить боргові зобовязання перед банком. З вищевказаними намірами, підійшла до молодої невідомої їй жінки - кредитного експерта від «ПриватБанку», що перебувала у відділенні при вході у вищевказаний торговий центр та розповіла їй про свої наміри. Кредитному експерту розповіла про те, що ОСОБА_3 перебуває в місцях позбавлення волі і хоче саме на нього оформити кредитний договір. Тоді незнайомка, як на даний відомо, ОСОБА_6 Маряна, запитала про те, де працював чоловік, на що повідомила їй, що ОСОБА_3 працював у якійсь фірмі, проте, не пригадує в якій. Вислухавши її, кредитний експерт погоди-лась та сказала принести наступні документи: паспорт громадянина України на власне прізвище, паспорт громадянина України на прізвище чоловіка (ОСОБА_3Ф.) та ще якісь документи, які саме не пригадує. Цього ж дня, тобто, 16 травня 2009 року, вона (ОСОБА_2) повернулась у вказаний торговий центр з вищевка-заними документами, і кредитний експерт, вивчивши всі предявлені документи, оформила від імені «ПриватБанку» договір про надання кредиту на імя ОСОБА_3 на придбання мобільного телефону марки «ОСОБА_4 - Еріксон К-700і», на загальну суму приблизно 1400,00 грн. Підписи в даному кредитному договорі ставили відповідно ОСОБА_6, як представник банку, і вона (ОСОБА_2), від імені свого чоловіка ОСОБА_3 Тобто, вона (ОСОБА_2) свідомо підробила підпис свого чоловіка, поставивши цей підпис власноручно. Цього ж дня отримала вищевказаний мобільний телефон, поставивши знову ж таки підпис від імені свого чоловіка в Акті прийому - передачі майна від працівників мобільного салону. З того часу вказаний мобільний телефон зберігала при собі та користувач-лась ним приблизно протягом двох тижнів. Оскільки їй вкрай були необхідні гроші на придбання продуктів харчування та інших речей для передачі ОСОБА_4 в місця позбавлення волі, продала вищевказаний мобільний телефон, разом із упаковкою та всіма документами, невідомому мужчині на ринку в м. Червонограді за 700 грн., а гроші витратила на вищевказані потреби. Боргові зобовязання по кредиту не сплачувала, оскільки, як вказувала вище, надіялась, що ОСОБА_3, звільнившись з місць позбавлення волі, сплатить весь кредит. Зобов»язується погасити всі боргові зобовязання перед банком та просить суворо її не карати.

Крім повного визнання своєї винуватості її винуватість підтверджується показами свідків, протоколами слідчих дій та іншими доказами.

Зокрема, показами даних на попередньому слідстві ,оголошеними і оціненими в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 про те, що на даний час проживаю за вищевказаною адресою разом із своєю співмешканкою ОСОБА_2. 02 травня 2006 року був затриманий в прядку ст. 115 КПК Украї-ни по підозрі у вчиненні злочину і з того часу перебував під вартою до звільнення, тобто, до листопада 2007 року. Після звільнення з місць позбавлення волі, в м. Чер-вонограді фактично не проживав, а лише час від часу приїздив. Повернувся сюди на проживання лише влітку 2009 року. Вже влітку 2009 року в поштовому ящику знайшов цілий пакет повідомлень з Червоноградської філії «Приватбанку» про несплату кредиту. Оскільки про це йому нічого не було відомо, одразу ж пішов в Червоноградську філію «Приватбанку» для того, щоб зясувати що саме відбувається. Експерти в банку повідомили про те, що на його імя оформлений кредитний договір, на яку саме суму, не пригадує, кошти по якому не сплачуються. Ознайо-мившись з предявленим кредитним договором від 16 травня 2006 року, одразу ж заявив про те, що жодного відношення до вказаного кредитного договору не має, оскільки на той час вже перебував під вартою та фізично не зміг цього зробити. Також ознайомившись із підписом від мого імені у вказаному договорі, виявив, що він виконаний сторонньою особою, оскільки категорично відмінний від того зразка, як підписується він. Представивши працівникам банку довідку про своє звільнення з місць позбавлення волі, де були відомості про дату затримання та термін перебування під вартою, написав коротке пояснення з цього приводу. Вказує про те, що поки був заарештований та перебував під вартою, паспорт громадянина ОСОБА_7 на його прізвище зберігався вдома, тобто, за адресою: вул. Шашкевича, 1/6, м. Червоноград Львівської області, де на той час проживали орендонаймачі. Після звільнення з місць позбавлення волі, повернувшись додому, знайшов свій паспорт на тому ж самому місці, де й залишив його, тобто, у власній барсетці. Запевняє про те, що ніякого кредитного договору не укладав і нікому не поручав цьогоробити. Просить вияснити як працівники банку могли в разі його відсутності надати сто-ронній особі кредит від його імені.

а.с.22-23.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила про те, що перебуває в декретній відпустці за доглядом новонародженої дитини. До останнього часу працювала кредитним експертом Червоноградської філії АКБ «ПриватБанку». 16 травня 2006 року, в той час працювала в приміщенні торгового центру «Рукавичка», розташованого на вул. Сокальська в м. Червонограді Львівсь-кої області, де оформляла кредитні договори на придбання різного роду товарів по-бутової техніки та будівельних матеріалів. Отже, наскільки пригадую, у вищевказаний день в приміщення магазину прийшла невідомі мені чоловік та жінка, які представились ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Мужчина хотів придбати у кредит мобільний телефон марки «Соні-Еріксон К700І», вартістю приблизно 1100 грн. Надавши необхідні документи (паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера) вона спочатку в факсовому режимі відіслала вказані документи та заявку в центральний офіс в банку, що знаходиться в м. Дніпропетровськ. Через деякий час прийшла позитивна відповідь, тобто, погодження про надання кредиту гр. ОСОБА_3 Оформивши необхідні документи, склали договір про надання кредиту, де відповідно поставили підписи вона, як представник банку та ОСОБА_3 у відповідній графі. На початку жовтня місяця цього року до неї додому приїхали представники Червоноградськї філії АКБ «ПриватБанк», які повідомили про те, що на момент складання вищевказаного кредитного договору гр. ОСОБА_3 знаходився в місцях позбавлення волі, а відповідно, не міг підписати власноручно цей договір. Після цього дала пояснення працівникам банку а пізніше й працівникам Червоноградського міськвідділу міліції.

а.с.35-36.

протоколом очної ставки між обвинуваченою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 09 грудня 2009 року, в ході проведення якого обидві повністю підтвердили свої попередні покази.

а.с.68-70.

довідкою про звільнення гр. ОСОБА_3 з місць позбавлення волі, в якій вказано про те, що останній відбував покарання в місцях позбавлення волі в період з 02.05.2006 року по 02.11.2007 року.

а.с.16.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності суд приходить до висновку

Її винуватість в тому ,що вона підробила документи, що видаються підприємством установою,організацією,громадянином-підприємцем,чи іншою особою,яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою,тому суд кваліфікує її дії за ч 1 ст. 358 КК України

Обираючи покарання підсудній суд враховує тяжкість вчиненого злочину

Щире розкаяння підсудної обставина яка пом"якшує її відповідальність

Суд враховує і особу підсудної,що є людиною старшого віку „не працює, неодноразово судилася характеризується посередньо,

Суд приходить до висновку ,що вона може бути виправлена і перевихована в умовах ізоляції від суспільства

Керуючись ст. ст.. 323,324 КПК України ,суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною за ч 1. ст.. 358 КК України І призначити покарання в виді штрафу в сумі 750грн

На підставі ст.. 72 КК України покарання за вироком Червоноградського міського суду від 30.07.2009року за яким ОСОБА_2 засуджена до кримінального покарання виду штрафу штрафу в сумі 1190грн виконувати самостійно

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд залишити без змін до вступу вироку в законну силу

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб ,після його оголошення

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті

Суддя