Справа № 477/719/15-к
Провадження № 1-кп/477/90/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тихвін Ленінградської області Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 22.06.2005 року Центральним районним судом м. Миколаєва, за ст. 190 ч.2, ст. 187 ч.2, ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.10.2008 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі замінена на виправні роботи, не відбутий строк 2 роки,
-у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
10 березня 2015 року о 24.00год. ОСОБА_3 , знаходячись на території дачної ділянки АДРЕСА_2 , вирішив таємно викрасти чуже майно з дачної ділянки АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу проник на територію вищевказаної земельної ділянки, де по драбині піднявся на другий поверх дачного будинку та за допомогою заздалегідь підготовленого молотка розбив скло у вікні на другому поверсі, через віконний отвір проник до дачного будинку, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме: кутову шліфувальну машину «Феолент» вартістю 700 грн., перфоратор «Зеніт» вартістю 1500грн., всього на суму 2200грн. З викраденим з місця події зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена ч.3 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 10.03.2015 року, вночі, перебуваючи на дачній ділянці АДРЕСА_4 , де за допомогою драбини піднявся на другий поверх дачного будинку, після чого розбив молотком вікно та проник всередину, звідки забрав робочий інструмент, в тому числі шліфувальну машинку та перфоратор. Викрадене наступного дня продав м. Миколаєві на ринку «Колос». У вчиненому розкаюється, попросив вибачення у потерпілого, пообіцяв відшкодувати спричинену шкоду.
Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що дачна ділянка в СВТ «Ізумруд» належить його дочці, але вони з дружиною доглядають за будинком та там зберігається його інструмент. 12 березня 2015 року йому зателефонували сусіди та повідомили, що в дачному будинку у вікні розбите скло. Коли з дружиною приїхали на дачу, то побачили, що дійсно, в будинку у вікні розбите скло, біля будинку лежить драбина та сітка від вікна. Коли зайшли всередину будинку, то виявили, що зникли інструменти, після чого повідомили в міліцію. Обвинуваченого пробачив, на суворому покаранні не наполягав, бажаючи лише відшкодування спричиненої шкоди.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини та пояснень потерпілого, вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме:
даними протоколу огляду місця події від 13.03.2015 року, згідно якого оглянута дачна ділянка АДРЕСА_2 , з фото таблицею ( а.с. 79-84);
чеками про вартість перфоратора та шліфувальної машинки ( а.с. 92,93);
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 30.03.2015 року за участю обвинуваченого, під час якого він на місці показав та розповів про обставини вчиненого злочину, з фототаблицею ( а.с. 113-118);
Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні викрадення майна потерпілого та, з урахуванням вчинення ним раніше корисливого злочину проти власності, судимість за який не знята та не погашена, кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднано з проникненням у житло.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, що він вчинив умисний корисливий злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, даний злочин вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся, характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, відповідно довідки обласного наркологічного диспансеру, перебуває на обліку з діагнозам: синдром залежності від опіоїдів.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається повне визнання вини.
Обставин, які обтяжують покарання, в судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням обставин справи, даних про особу, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, вважаючи саме таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до повідомлення кримінально-виконавчої інспекції Заводського району Миколаївської області ОСОБА_3 ухиляється від відбування покарання у виді виправних робіт відповідно до постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, якою йому невідбута частина покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2005 року у виді 7-ми років позбавлення волі замінена на виправні роботи строком на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 20% заробітку, невідбутий строк складає 1 рік 10 днів виправних робіт.
Враховуючи, що даний злочин ОСОБА_3 вчинив у період невідбутого покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2005 року, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 71 КК України, остаточно визначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком покарання, призначене вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2005 року, застосувавши правила ст. 72 та ч. 6 ст. 82 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи з співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт.
На підставі ст.100 КПК України речові докази по справі: дерев`яну драбину, передану на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 знищити; два сейф-пакети з дактилокартами, сейф-пакет з гіпсовим зліпком взуття, фрагмент скла з слідом взуття, полімерний пакет з кабелем, передані на зберігання до камери речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області знищити; кросівки, передані на зберігання до камери речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області повернути обвинуваченому, а при не витребуванні знищити.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не обирався, однак ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.10.2015 року обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по іншому кримінальному провадженню.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2005 року, та остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три ) місяці, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Речові докази по справі: дерев`яну драбину, передану на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 знищити; два сейф-пакет з дактилокартами, сейф-пакет з гіпсовим зліпком взуття, фрагмент скла з слідом взуття, полімерний пакет з кабелем, передані на зберігання до камери речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області знищити; кросівки, передані на зберігання до камери речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області повернути обвинуваченому, а при не витребуванні знищити.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу утримання під вартою - з 29 жовтня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1