У Х В А Л А

Справа № 183/5913/15

№ 1-кп/183/709/15

17 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002936 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, якому 27.11.2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, судимого: 11.11.2005 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 09 вересня 2015 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002936 відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підготовче судове засідання по якому було призначено на 11.09.2015 року, однак не було проведено в строк відповідно з вимогами ст. 314 КПК України, і було неодноразово відкладено у зв`язку з неявкою обвинувачених, потерпілих та відсутністю у суду підтвердження їх належного повідомлення про дату та час судового засідання, тому підготовче судове засідання проведено лише 17.11.2015 року.

Прокурор вважає можливим призначити обвинувальний акт до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачені, кожен окремо, повідомили, що у них питань немає.

Представник потерпілого ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення провадження до розгляду.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представники потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, прокурор повідомив, що від даних осіб є заяви, однак суду їх надано не було.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, якою встановлюється обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли відомості, викладені в обвинувальному акті відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, суперечать вимогам КПК України до встановлення цих відомостей.
Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

Категоричне ствердження сторони обвинувачення в обвинувальному акті про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - злочинів, без доведення факту вироком суду є порушенням ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України щодо презумпції невинуватості, що також неодноразово зазначалось в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), а саме «Хужин та інші проти Росії» від 23.10.2008 року, «Шагін проти України» від 10.12.2009 року.

В зазначених вище рішеннях ЄСПЛ зазначає, що положення ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), спрямоване на те, щоби убезпечити обвинувачену особу від порушень її права на справедливий процес упередженими твердженнями, що тісно пов`язані з розглядом її справи в суді. Презумпція невинуватості, закріплена в ч. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається в ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Цей принцип забороняє формування передчасної позиції суду, в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчинені злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буде доведена відповідно до закону. Разом з тим, ця вимога стосується й висловлювань інших посадових осіб про перебіг розслідування кримінальної справи, якщо такі твердження спонукають громадськість повірити у винуватість обвинуваченої особи та впливають на оцінку фактів даної справи компетентним судом.

ЄСПЛ чітко дотримується тієї позиції, що презумпція невинуватості порушується у випадку коли судове рішення або твердження посадової особи стосовно обвинуваченого відображає думку про те, що вона є винуватою, тоді як її вина не була попередньо доведена відповідно до закону.

Навіть за відсутності формальної думки про винуватість особи, достатньо, аби були певні підстави вважати, що суд чи посадова особа ставиться до обвинуваченого як до винуватого у вчинені злочину.

Вагоме розрізнення має проводитись між твердженням про те, що особа лише підозрюється у вчинені певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила. ЄСПЛ неодноразово наголошував на важливості вибору слів у твердженнях посадових осіб про обвинуваченого.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого.

Так, з тексту обвинувального акту відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України вбачається, що вони обвинувачуються у вчиненні 6 злочинів, і відповідно шкода завдана 6 особам.

Проте, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначено лише 3 особи, які є потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, допитані та ознайомлені з матеріалами кримінального провадження в якості потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , однак в обвинувальному акті анкетні відомості даних осіб як потерпілих не зазначені, що є порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого.

Так, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України зазначено, що ОСОБА_5 27.11.2014 року повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 190 КК України, та не зазначено результат по даному кримінальному провадженню.

За повідомленням канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_5 засуджений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України ще 19.12.2014 року.

А також, в анкетних відомостях ОСОБА_6 зазначено, що останній засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, однак, будь-яких додаткових відомостей з приводу даної судимості ОСОБА_6 обвинувальний акт не містить.

Згідно із п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, в розписках обвинувачених про отримання ними копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову відсутнє зазначення кількості аркушів кожного з цих документів.

Неможливо також залишити поза увагою і те, що навіть у прізвищі одного з прокурорів, який входить до складу групи по даному кримінальному провадженню, і, до речі, вже більше року не є працівником Новомосковської міжрайонної прокуратури, допущена помилка зазначено «Фіалко», замість правильного прізвища « ОСОБА_12 ».

Зазначені обставини, у своїй сукупності, на думку суду є суттєвими та такими, що не відповідають вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002936 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України - повернути прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1