Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/1089/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0000224 за апеляційними скаргами прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Седнівка, Устинівського району, Кіровоградської області, освіта середня, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , такий, що не має судимостей,

засуджено за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 614 грн. 40 коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті іншій людині за таких обставин.

18.03.2015 року приблизно о 09 год.00 хв. обвинувачений перебуваючи разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 в житловому будинку в АДРЕСА_2 , прибивав за допомогою молотка на стіні ікони. На грунті ревнощів під час сварки, діючи умисно, усвідомлюючи, що здійснює посягання на життя потерпілої, передбачаючи, що наслідком його дій може бути смерть останньої та свідомо допускаючи настання такого наслідку, наніс ОСОБА_9 , яка лежала на дивані у згаданому вище будинку, по черзі три удари молотком в область правої частини голови, чим заподіяв тілесні ушкодження, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: рана правої завушної області голови, дірчастий перелом луски правої скроневої кістки з ушкодженням твердої мозкової оболонки, крововилив в м`які тканини голови, осколковий перелом кісток основи черепу в області задньої черепної ямки, які несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення і призвели до смерті ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок районного суду щодо ОСОБА_7 скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років. В іншій частині вирок районного суду залишити без зміни. Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд ухвалюючи вирок не достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого. При цьому зазначив, що обвинувачений після вчинення згаданого кримінального правопорушення з 18.03.2015 року по 29.03.2015 року правоохоронним органам та близьким родичам потерпілої не повідомив, а навпаки намагався приховати сліди вчинення злочину.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок районного суду змінити та призначити його підзахисному покарання у виді 7 років позбавлення волі. Мотивуючи тим, що вирок суду першої інстанції є незаконним з підстав невідповідності призначеного покарання. Також зазначив, що районний суд не взяв до уваги та не врахував як пом`якшуючу обставину добровільне зізнання обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, просить врахувати, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, жодного разу не увів в оману слідству та суд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечив щодо апеляції сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали свої апеляційні вимоги та заперечили щодо задоволення апеляції прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданих апеляцій, в яких не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено, що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказах, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що у повному обсязі підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, які учасниками кримінального провадження не оскаржуються.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував вимоги статей 50, 65 КК України, щодо яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого, районний суд прийняв до уваги, що ОСОБА_7 за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак попередні судимості погашені.

Обставинами, що пом`якшують покарання правильно визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, перебування на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 .

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 лише за умови його ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, перевиховання та профілактики вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, є виваженим. Підстави для застосування ст..69, 75 КК України не вбачаються.

Апеляційні доводи захисника-адвоката в інтересах обвинуваченого стосовно не врахування при призначенні покарання судом першої інстанції пом`якшуючих обставин, а саме: добровільне зізнання обвинуваченим вчиненого кримінального правопорушення, визнання своєї вини та щире каяття, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дані пом`якшуючі обставини були враховані районним судом при призначенні ОСОБА_7 покарання, що підтверджується вироком суду, а тому воно є виваженим, обґрунтованим та відповідає цілям покарання.

За таких обставин, апеляційні доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів не погоджується з апеляційними вимогами прокурора про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 років, оскільки з урахуванням особи обвинуваченого, обставин кримінального провадження, запропоноване прокурором покарання буде занадто суворим.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2015 року, стосовно ОСОБА_7 засудженого за ч.1 ст.115 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2