Номер провадження: 11-сс/785/188/16
Номер справи місцевого суду: 522/2565/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001232 від 12 лютого 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та до ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 11 квітня 2016 року без визначення розміру застави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту звільнивши його з під варти в залі суду.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 є необґрунтованим, оскільки підозра ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України не підтверджена достатніми доказами. Також захисник зазначає про те, що ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється в тому, що він 12 лютого 2016 року близько 03:15 годин разом з ОСОБА_11 та групою невстановлених осіб в кількості п`яти чоловік з метою вчинення хуліганських дій прибули до ярмарки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де вступили в бійку з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Під час реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 з особливою зухвалістю почав наносити удари ОСОБА_12 від яких він втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_11 та групою невстановлених осіб продовжували наносити удари руками, ногами, та заздалегідь заготовленими предметами, по різним частинам тіла лежачому на землі ОСОБА_12 , внаслідок чого заподіяли останньому тілесні ушкодження у виді особливо важких травм ока.

Крім того реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 разом з ОСОБА_16 та групою невстановлених осіб продовжували наносити удари заздалегідь заготовленими предметами, а саме ланцюгом, кастетом та металевим кийком ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Після реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 разом з вказаними особами з місця події зникли.

12 лютого 2016 року ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України.

13 лютого 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Того ж дня до підозрюваного ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог статей 177, 178 КПК України виходив з того, що метою застосування такого запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, що мають значення для встановлення обставин злочину, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами захисника про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КПК України є необґрунтованою.

Так, підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства вчинене групою осіб, із застосуванням предметів спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень обґрунтовується наступними доказами:

-протоколами допиту потерпілого ОСОБА_12 ;

-протоколами впізнання потерпілим ОСОБА_12 підозрюваного по фотознімкам;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

-протоколом впізнання свідком ОСОБА_17 підозрюваного по фотознімкам;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

-протоколом впізнання свідком ОСОБА_18 підозрюваного по фотознімкам;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку апеляційного суду слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який кримінальним законом передбаченого покарання в виді позбавлення волі на строк від 3-ох до 7-ми років. Підозрюваний ОСОБА_9 є уродженцем Донецької області і за відсутності міцних соціальних зв`язків на території міста Одеси та під тяжкістю покарання, що йому загрожує у разі доведення його вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також на даному етапі досудового розслідування не встановлено знаряддя вчинення іншим учасником події ОСОБА_11 злочину, та не встановлені особи, які разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 приймали участь у вчиненні злочину. Викладені обставини свідчать про наявність ризиків того, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального проводження, зокрема приховати знаряддя вчинення злочину, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вказані обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КК України при застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки інкримінований ОСОБА_9 злочин вчинено із застосуванням насильства, в результаті якого потерпілому ОСОБА_12 заподіяно особливо важкі травми ока.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2016 року. якою задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 11 квітня 2016 року без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4