Справа № 132/2280/14-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
31 липня 2014 р. Калинівський районний суд Вінницької області

головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000099, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, працююча продавцем продовольчих товарів ФОП ОСОБА_4 , раніше не судимої, -

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора прокуратури Калинівського району Вінницької області ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 працюючи продавцем товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ФОП ОСОБА_4 , який знаходиться в АДРЕСА_2 , автобусна зупинка «Центр» та будучи матеріально відповідальною особою за цінності, які передані їй на реалізацію, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, протягом жовтня 2013 року по 06.02.2014 року систематично викрадала з каси магазину і привласнювала грошові кошти, виручені від продажу товарно-матеріальних цінностей на суму 8947,24 грн., а також в період з 30.11.2013 року по 02.02.2014 року, безоплатно передала, розтративши, невстановленим слідством особам, товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 763 грн. та безоплатно взяла з прилавків магазину і в подальшому розпорядилась на власний розсуд товарно-матеріальних цінностей на суму 854,55 грн., чим заподіяла потерпілому ФОП ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 10564,79 гривень.
03 липня 2014 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даної угоди підозрювана ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні на момент укладання даної угоди повністю відшкодувала завдану шкоду. Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Підозрювана ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 191 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, без позбавлення права обіймати матеріально-відповідальні посади та займатися діяльністю пов`язаною з торгівлею, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік, без застосування ст. 76 КК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали угоди про примирення між потерпілим і підозрюваною, вислухавши думку прокурора, який підтримав вимогу про затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою від 3 липня 2014 року.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваною, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, кримінальне правопорушення, яке вчинила обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що підозрювана ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження даної угоди судом.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що підозрювана ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні, що ОСОБА_3 привласнила та розтратила майно, яке було ввірене їй та перебувало в її віданні та належало потерпілому ОСОБА_4 , при обставинах викладених у обвинувальному акті.
Такі дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації по ч. 1 ст. 191 КК України - як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.
Відповідно вчиненому кримінальному правопорушенню належить призначити підозрюваній ОСОБА_3 узгоджену із потерпілим ОСОБА_4 , міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення потерпілого ОСОБА_4 , із підозрюваною ОСОБА_3 і призначення останній узгоджену сторонами кримінального провадження міру покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 3 липня 2014 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначити їй узгоджене із потерпілим ОСОБА_4 покарання у вигляді - 1 (один) рік обмеження волі, без позбавлення права обіймати матеріально-відповідальні посади та займатися діяльністю пов`язаною з торгівлею.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: