09.09.2015 № 1-кп/760/434/2015 року
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого- судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню № 1-кп/760/434/2015, що зареєстроване в ЄРДР 13.11.2013 року за № 0013066 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта неповна середня, учня 10-го класу спеціалізованої школи № 187, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,-за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,-

за участю прокурорів: ОСОБА_4

ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6

ОСОБА_7

законного представника потерпілого: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9

представників служби в справах дітей: ОСОБА_10
ОСОБА_11

ОСОБА_12

представників ВКМСД: ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_16

законного представника
неповнолітнього: ОСОБА_17

неповнолітнього: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

24.10.2013 року, приблизно о 17:00 годині, неповнолітній ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 знаходились біля будинку № 7 по вул. Озерна в м. Києві, і, знаючи, що в останнього є мобільний телефон марки «Ipohe-4», вирішив шахрайським шляхом заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел неповнолітній ОСОБА_3 , який є особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, під приводом зателефонувати, попрохав у ОСОБА_6 зазначений мобільний телефон, маючи намір в подальшому заволодіти ним.

ОСОБА_6 , не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_3 , погодився і передав йому вказаний мобільний телефон марки «Ipohe-4» білого кольору, imei: НОМЕР_1 , вартістю 5700 гривень, у якому знаходилась SIM-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої було 10 гривень.

Неповнолітній ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, заволодів ним шляхом зловживання довірою (шахрайство), оскільки не мав наміру виконати взяте на себе зобов`язання щодо повернення його потерпілому, відійшов з ним в сторону, а потім і зник з місця вчинення злочину, розпорядившись мобільним телефоном на свій розсуд.

Діями неповнолітнього ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 5710 гривень, яка до цього часу не відшкодована.

26.12.2013 року, приблизно о 21:30 годині, неповнолітній ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 30/1 по вул. Ушинського, в м. Києві, знаючи, що в останнього є мобільний телефон «НТС Sensаtion», вирішив повторно шляхом шахрайства заволодіти ним.

Реалізуючи свій злочинний умисел неповнолітній ОСОБА_3 , який є особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, під приводом зателефонувати попрохав у неповнолітнього ОСОБА_7 мобільний телефон «НТС Sensаtion», маючи намір в подальшому заволодіти ним.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_3 , погодився і передав йому вказаний мобільний телефон марки «НТС Sensаtion» imei: НОМЕР_2 , вартістю 3000 гривень, у якому знаходилась SIM-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка матеріальної цінності не становить.

Неповнолітній ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон, повторно заволодів ним шляхом зловживання довірою (шахрайство), оскільки не мав наміру виконати взяте на себе зобов`язання щодо повернення його потерпілому, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись мобільним телефоном на свій розсуд.

Діями неповнолітнього ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 3000 гривень, яка відшкодована шляхом повернення мобільного телефону.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у заволодінні мобільним телефоном марки «Ipohe-4», що належав потерпілому ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою (шахрайство), не визнав та пояснив, що не заволодівав мобільним телефоном ОСОБА_6 , а щодо заволодіння мобільним телефоном марки «НТС Sensаtion», що належав потерпілому ОСОБА_7 , вину свою визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у даній ухвалі.

Вина неповнолітнього ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) повністю підтверджується доказами, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який стверджував, що 24.10.2013 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин він вийшов з дому вигуляти свою собаку. Гуляючи в дворі свого будинку АДРЕСА_2 , до нього підійшов раніше знайомий ОСОБА_3 , який попросив зателефонувати з його мобільного телефону марки «Ipohe-4» білого кольору, imei: НОМЕР_1 , вартістю 5700 гривень, у якому знаходилась SIM-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої було 10 гривень, на що він погодився і передав ОСОБА_3 .. ОСОБА_3 з його мобільним телефоном відійшов в сторону, а він з дружиною та другом ОСОБА_18 спілкувались.

Приблизно через годину до нього підійшов знов ОСОБА_19 та повідомив, що він телефонував на його мобільний телефон, а відповідає якась дівчина, та більш нічого не сказавши пішов в невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що 24.10.2013 року вона разом з чоловіком ОСОБА_6 вийшли на вулицю прогулятись з собакою. Гуляючи, підійшовши до магазину, який розташований по вул. Озерній в м. Києві до них підійшов друг ОСОБА_21 ..

Потім, до ОСОБА_6 підійшов раніше знайомий ОСОБА_3 , який попросив зателефонувати з мобільного телефону марки «Ipohe-4» білого кольору, що належить ОСОБА_6 , на що останній погодився і передав ОСОБА_3 , який з телефоном відійшов в сторону. Через деякий час вона повернулася додому і їй зателефонував її чоловік з телефону свого друга і запитав де його телефон. Вона пошукала телефон дома і відповіла, що його немає і вийшла на вулицю. ОСОБА_6 телефонував на свій телефон з її телефону, але телефон був вимкнений.

Вони згадали, що зазначений телефон брав ОСОБА_3 та не повернув. Потім підійшов ОСОБА_3 та повідомив що телефонував на мобільний телефон чоловіка, але відповідає якась дівчина чи жінка і сказала, що знайшла телефон біля «Сбербанка России» на Севастопольській площі, але чоловік в цей день не міг там знаходитися, оскільки він був вдома, а потім гуляв з собакою на АДРЕСА_2 . На другий день її чоловік, гуляючи з собакою, побачив ОСОБА_22 , який почав від нього втікати та він його наздогнав і запитав, де його мобільний телефон, на що останній відповів, що ходив на Севастопольську площу за телефоном, але його не повернули, так як у нього не було при собі документів.

Вони з чоловіком підходили до мати ОСОБА_3 , яка розмовляла з останнім і він говорив, що привезе цей телефон, але не вернув.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 26.12.2013 року, близько 21:30 год. він гуляв з ОСОБА_3 і з спільним знайомим біля школи № 64, по вул. Ушинського, 30/1, м. Київ. ОСОБА_3 попросив в нього мобільний телефон, який він дав йому, а сам з ОСОБА_23 відійшов в туалет. Коли він повернувся, то ОСОБА_3 вже не було Він з телефона ОСОБА_23 зателефонував до ОСОБА_3 , але в нього телефон був вимкнений. Через декілька днів він повідомив родичам, що ОСОБА_3 забрав в нього мобільний телефон «НТС Sensаtion», вартістю 3000 грн. з карткою оператора «лайф», і звернулись до міліції.

Протоколом огляду місця події від 20.02.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_23 було вилучено мобільний телефон марки «НТС Sensаtion» imei: НОМЕР_2 , яким зловживання довірою потерпілого ОСОБА_7 заволодів ОСОБА_3 , і який був оглянутий згідно протоколу від 12.03.2014 року та визнаний речовим доказом постановою від 19.03.2014 року (а.п. 245-250 т. 1, а.п. 1 т. 2).

Доводи неповнолітнього ОСОБА_22 про те, що він не заволодівав мобільним телефоном марки «Ipohe-4», що належав потерпілому ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою (шахрайство), суд вважає такими, що не відповідають дійсності та до уваги не приймає, т.я. вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_20 , які стверджували, що ОСОБА_3 заволодів вказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 при обставинах, що викладені у фабулі вказаної ухвали, а тому його пояснення в судовому засіданні суд розцінює як неправдиві.

Пояснення свідка ОСОБА_24 про те, що вона не бачила у свого сина ОСОБА_3 у користуванні мобільним телефоном марки «Ipohe-4», що належав потерпілому ОСОБА_6 , суд до уваги не приймає, оскільки вона є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , а тому є зацікавленою особою.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинив суспільно небезпечне винне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в повторному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинив суспільно небезпечне винне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи неповнолітнього ОСОБА_3 : є неповнолітнім, на період розгляду провадження судом досяг 15 років, стан його здоров`я, його відношення до скоєного, є особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, характеризується посередньо за місцем навчання та проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, але перебуває на обліку лікаря психіатра, вчинив діяння, які згідно ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості, батько, який займається його вихованням, на нього має позитивний вплив, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, в родині створені належні житлово-побутовіумови для проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , а тому суд вважає можливим застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька, який здійснює належний контроль за його поведінкою та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки і який дав згоду як і неповнолітній ОСОБА_22 щодо передання останнього під нагляд батька.

Керуючись ст.ст. 498, 500-501 КПК України, ст.ст.18, 22, 105 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька ОСОБА_25 тривалістю 2 (два) роки.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: