№ 642/901/16-к
№ 1-кп/642/223/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26лютого 2016 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000049 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карай-Дубина В-Рогачинського р-ну Херсонської області, громадянина України, одруженого, освіта середня спеціальна, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, суд
в с т а н о в и в :

05 січня 2016 року о 16:00 г., ОСОБА_5 , перебуваючи на території Російській Федерації в м. Іваново, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, придбав ніж, який помістив до своєї дорожньої валізи, та з вказаного часу почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу.

Після цього, 05 січня 2016 року о 16:30 г. ОСОБА_5 здійснив посадку на пасажирський потяг сполученням «Москва-Кривий Ріг» та 06 січня 2016 року о 03:00 прибув в м. Харків, а саме на вокзал станції Харків-Пасажирський при цьому придбаний ніж знаходився при ньому, схований у його дорожній валізі.

06 січня 2016 року 04:30, перебуваючи в м. Харкові на території вокзалу ст. Харків- Пасажирський, а саме в північному тунелі, ОСОБА_5 був виявлений співробітниками поліції, та в ході огляду місця події у нього було виявлено та вилучено ніж, котрий відповідно до висновку судово-криміналістичної експертизи № 278 від 14 січня 2016 року виготовлений заводським способу належить до мисливський ножів загального призначення та відноситься категорії холодної зброї колючо-ріжучої дії, який ОСОБА_5 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

22 лютого 2016 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , реєстр матеріалів кримінального провадження, розписка підозрюваного про отримання обвинувального акту.

В підготовчому судовому засіданні суду прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в м. Харкові 26 січня 2016 року між прокурором Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1, молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000049, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захисником якого є адвокат ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 за адресою: м. Харків, вул. Ільінська, 4, уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов:
Із змісту угоди вбачається, що слідчим СВ Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором, 26 січня 2016 року висунута підозраОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин інкримінованого діяння. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згоден. Наслідки укладання та затвердження означеної угоди згідно ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

ОСОБА_5 пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально, остільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, за ст.. 263 ч.2 ККУкраїни визнав повністю.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено. Суд переконаний, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вказує на кваліфікацію діяння за ст. 263 ч.2 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Злочин, вчинений ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_5 раніше не судимий, пенсіонер, не має на утриманні неповнолітніх дітей, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, розкаюється і активно сприяв розкриттю злочину; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і призначає йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим.

Речові докази по справі знищити.

По справі маються судові витрати в сумі 307 грн. 50 коп. за проведення судово-криміналістичної експертизи, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити Угоду про визнання винуватості, укладену в м. Харкові 26 січня 2016 року між прокурором Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1, молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000049, з одного боку, та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захисником якого є адвокат ОСОБА_4 , про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального Кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 307 грн. 50 коп.

Речові докази ніж який зберігається в камері схову речових доказів - знищити.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1