Провадження №: 1-кп/752/768/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий:
04.07.2013 Сквирським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,
15.07.2014 звільнений Полтавським районним судом Полтавської області на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році»
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив, вчинивши при цьому новий злочин за таких обставин.
ОСОБА_3 , 18.06.2015 приблизно о 20 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив вчинити злочин проти власності, а саме відкрито викрасти особисті речі ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та протиправне обернення його у свою власність, 18.06.2015 року приблизно о 20 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на сходовій клітці першого поверху в під`їзді даного будинку, діючи повторно, протиправно, умисно, з корисливих мотивів, підійшовши до потерпілої ОСОБА_6 , шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вартістю 3000 грн. Після чого ОСОБА_6 почала кликати на допомогу, ОСОБА_3 боячись бути викритим, відразу викинув вказаний золотий ланцюжок на підлогу та намагався втекти з місця вчинення злочину, однак злочинний умисел ним не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий пересічними громадянами.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 мав намір заподіяти ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна, вчиненому повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що він 18.06.2015 року приблизно о 20 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на сходовій клітці першого поверху в під`їзді даного будинку, помітив раніше не знайому йому жінку, в якої на шиї висів золотий ланцюжок. В цей час у нього виник умисел на заволодіння цим ланцюжком, у зв`язку з чим, він підійшов та шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Після чого жінка почала кликати на допомогу, а він боячись бути викритим, відразу викинув вказаний золотий ланцюжок на підлогу та намагався втекти з місця вчинення злочину, однак був затриманий пересічними громадянами. У вчиненому щиро розкаявся.
Дані покази суд кладе в основу вироку, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 18.06.2015 року приблизно о 20-30 год. вона разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 поверталася із магазину додому та заходячи до під`їзду буд. 126 корп. 2 пр-ту Голосіївського помітила, що за ними до під`їзду зайшов раніше не відомий їй чоловік, яким потім виявився ОСОБА_3 . Коли вона стояла біля дверей своєї квартири, вказаний чоловік підійшов до неї та шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок. У відповідь вона почала кричати та кликати на допомогу, а він боячись бути викритим, відразу викинув вказаний золотий ланцюжок на підлогу та намагався втекти, однак в цей час із квартири вибіг її чоловік та сусід, які наздогнали та затримали даного чоловіка. Після чого вона викликала працівників міліції, по приїзду яких слідчим в присутності понятих у даному під`їзді між квартирами АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено її золотий ланцюжок. Пояснила суду, що матеріальних претензій до ОСОБА_3 вона не має. Крім того, як вбачається із її письмової заяви, просила суд призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 18.06.2015 року вона поверталась додому разом із своєю дочкою, ОСОБА_6 з магазину. Зайшовши в під`їзд №1 за адресою: АДРЕСА_2 за ними зайшла невідома особа. Світла в парадному приміщенні не було. Коли вона стала відкривати двері квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_6 почала кричати " ОСОБА_8 !", звертаючись до її зятя, ОСОБА_9 , який на той час знаходився в квартирі. Почувши крики невідома особа побігла до парадних дверей, але ОСОБА_9 , який вже відкрив двері квартири та сусідський чоловік затримали невідому їй особу, яким потім виявився ОСОБА_3 .
Крім того, вина ОСОБА_3 також підтверджується:
- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 18.06.2015 року та фото таблицями до нього, відповідно до якого у під`їзді на першому поверсі 5-ти поверхового будинку АДРЕСА_2 , а саме на підлозі на сходовій клітці між кватирою № 2 і квартирою АДРЕСА_4 було виявлено і вилучено ланцюжок із металу жовтого кольору.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена у судовому засіданні.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлені.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, на момент затримання ніде не працював, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та приходить до висновку про те, що його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 час попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 17.11.2015 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 18.06.2015 року по 16.11.2015 року включно.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПС в м. Києві та Київській обл.
Речовий доказ: золотий ланцюжок, який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Суддя