Апеляційний суд Житомирської області
Справа №11/0690/494/11 Головуючий у 1-й інст. Борисюк
Категорія ст. 187 ч.1 КК України Доповідач Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі

головуючого судді Михайловського В.І.,

суддів Заліщука М.С.,

ОСОБА_1

з участю: прокурора Сидоренка О.П.,

законного представника

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальну справу за апеляцією законного представника засудженого на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2011 року щодо ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Новоград-Волинського Житомирської області, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, учень 11-Б класу середньої загальноосвітньої школи №4 у м. Новоград-Волинському, не судимий, -

засуджений за ст. 187 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 змінено з підписки про невиїзд на утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 вирішено обчислювати з 17 травня 2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Новоград-Волинського міськрайонного ТМО 1047 грн. 36 коп. витрат, понесених на лікування ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області судові витрати за проведення криміналістичних експертиз на загальну суму 825 грн. 60 коп.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Згідно змісту вироку суду, 10 грудня 2010 року, близько 00 годин 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3, перебуваючи в автомобілі - таксі, марки «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 по вул. Ушакова в м. Новоград-Волинський, вирішив вчинити розбійний напад на водія таксі з метою заволодіння його грошима.

Здійснюючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 попросив ОСОБА_4 завезти його на вул. Західну в м. Новоград-Волинський, як він розраховував в безлюдне місце. Виконуючи прохання ОСОБА_3, ОСОБА_4 10.12.2010 року близько 1-ї години, приїхав до вказаної вулиці Західної в м. Новоград-Волинський. Коли він зупинив автомобіль, в цей же момент ОСОБА_3 з метою подолання можливого опору ОСОБА_4С, дістав з кишені своїх штанів кухонний ніж, який він заздалегідь взяв із собою з дому, після чого, вчинив напад на ОСОБА_4 з метою заволодіння його грошима, із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров'я останнього, завдавши удару вказаним ножем в шию потерпілого ОСОБА_4, розраховуючи що останній втратить свідомість і він зможе безперешкодно заволодіти його грошима. Однак, після нанесення вказаного удару ножем, ОСОБА_3 злякався та пересвідчившись, що даною дією він не подолав опору ОСОБА_4, залишив місце вчинення злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 було спричинене тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці задньо-правої частини шиї, що належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

В апеляції законний представник засудженого, не оскаржуючи обставин вчинення злочину та його кваліфікацію, просить вирок суду щодо ОСОБА_3 змінити в частині призначення покарання, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України. Вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є занадто суворою та не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Мотивує тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_3 неповною мірою враховано помякшуючи покарання обставини: щире каяття, визнання засудженим своєї вини, його позитивні характеристики по місцю проживання та навчання, відсутність претензій від потерпілого.

Заслухавши доповідача по справі, законного представника засудженого, яка підтримала подану апеляцію, думку прокурора про залишення вироку без змін, обговоривши доводи апеляції та вивчивши справу, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винність засудженого ОСОБА_3 у скоєнні злочину за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні та узгоджених між собою доказах.

Цей висновок будь-ким з учасників судового розгляду справи та можливих апелянтів не оспорюється. Дії засудженого ОСОБА_5 за ст. 187 ч. 1 КК України кваліфіковано правильно.

Покарання засудженому ОСОБА_3 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи та тяжкості вчиненого злочину, а також і даних про особу засудженого.

При призначенні покарання судом враховані обставини, що пом'якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається в апеляції законний представник засудженого ОСОБА_3

Визначаючи покарання засудженому ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано застосував ст. 69 КК України та призначив покарання нижче від найнижчої межи, встановленої в санкції ст. 187 ч. 1 КК України.

А тому, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що призначене судом ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам матеріального закону та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, а тому його не можна визнати явно несправедливим внаслідок суворості.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію законного представника засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2011 року щодо ОСОБА_3 без зміни.

Судді: