Справа №11а-714/10 р. Головуючий у І інстанції Мельник С.Р.
Категорія ч. 2 ст. 368, ОСОБА_1
ч. 1 ст. 366 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Галина В.П.

суддів Галапаца І.І., Волинця М.М.

з участю прокурора Малиш Н.С.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора у справі ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 зі змінами, погодженими з засудженим ОСОБА_3, на вирок Буського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2. Красне Буського району Львівської області, вул. Бічна Л.Українки, 1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше не судимого,

засуджено:

- за ст. 368 ч. 2 КК України на 5 (п"ять) років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки з конфіскацією половини належного йому майна;

- за ст. 366 ч. 1 КК України на 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права займати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки з конфіскацією половини належного йому майна.

Вирішено питання з речовими доказами по справі.

За вироком суду ОСОБА_3, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище - Красненським селищним головою, в квітні 2009 року вимагав у ОСОБА_6 хабара в розмірі 2.500 доларів США, що станом на 29.04.2009 року згідно офіційного курсу Національного Банку України становить 19 тис. 250 грн. за сприяння у видачі рішення про надання земельної ділянки у власність для будівництва житлового будинку, господарських споруд та споруд ОСОБА_6 в с.м.т. Красне по вул. Червоної Калини, 2.

29 квітня 2009 року близько 12 год. 20 хв. в с.м.т. ОСОБА_7 району поблизу Залізничної станції ОСОБА_8 залізниці ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2500 доларів США за сприяння у наданні вказаної вище земельної ділянки, які були вилучені працівниками міліції під час затримання ОСОБА_3 „ на гарячому".

Крім того, ОСОБА_3 25 квітня 2009 року в приміщенні будівлі Красненської селищної Ради власноручно підготував шляхом друку на комп'ютері завідомо неправдиве рішення № 119 ХУІ - ї сесії У - го скликання Красненської селищної Ради від 13 червня 2008 року „Про надання земельної ділянки у власність для будівництва 'і житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_6 в с.м.т. Красне по вул. Червоної Калини, 2, яке фактично на сесіях Красненської селищної Ради не розглядалось та не приймалось. Зранку 29 квітня 2009 року ОСОБА_3 в приміщенні свого службового кабінету в Красненській селищній Раді підписав дане рішення, як селищний голова, завірив відтиском гербової мастичної печатки Красненської селищної Ради та видав ОСОБА_6

Прокурор Поліщук В.П. подав апеляцію, в якій зазначає, що місцевий суд обрав ОСОБА_3 невиправдано м"яке як основне так і додаткове покарання, оскільки недостатньо врахував ступінь тяжкості вчинених ним умисних злочинів та не обґрунтував часткову конфіскацію належного йому майна. У зв'язку з наведеним, просив вирок скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 368 ч. 2, 366 ч. 1 КК України, у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки з конфіскацією всього належного засудженому майна, а в решті вирок місцевого суду залишити без змін ( т. З а.с. 38 - 40).

Адвокат ОСОБА_5 в своїй апеляції в інтересах засудженого ОСОБА_3 зазначав про те, що місцевий суд, зазначивши всі позитивні дані про підсудного, навівши пом'якшуючі покарання обставини, прийшов до невірного висновку про виправлення ОСОБА_3 лише в умовах його ізоляції від суспільства. Вказував на неправильність судового рішення в частині конфіскації половини майна засудженого без наведеного переліку предметів, що конфісковуються, а також на невірність вирішення долі окремих речових доказів по справі. Просив оскаржуваний вирок змінити, звільнивши ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням ( т. З а.с. 27 - 29).

Захисник ОСОБА_2 та засуджений ОСОБА_3 внесли зміни до апеляції адвоката ОСОБА_5, датовані 02 грудня 2009 року, де зазначали про помилковість кваліфікації дій засудженого ОСОБА_3 та його засудження за ст. 368 ч. 2 КК України. Вважали, що в даному випадку мало місце шахрайство, тому просили змінити кваліфікацію злочину і застосувати до засудженого ОСОБА_3 кримінальний закон про менш тяжкий злочин, передбачений ст. 190 ч. 1 КК України, залишити вирок в частині покарання за ст. 366 ч. 1 КК України в силі та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, прокурора, засудженого та в його інтересах захисника ОСОБА_2, які підтримали подані ними апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають до часткового задоволення.

Суд, розглядаючи кримінальну справу, виходячи зі змісту ст.22 КПК України, зобов»язаний вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об»єктивного дослідження обставин справи.

Згідно зі ст .299 КПК України під час судового слідства суд повинен визначити обсяг і порядок дослідження доказів у справі. При цьому, як передбачено ч.3 цієї статті, він має можливість за відсутності заперечень учасників судового розгляду визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи і розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, та розглянути справу в порядку, встановленому ст.301-1 КПК України.

Проводячи в цій справі скорочене судове слідство, суд виходив з того, що ОСОБА_3 вину визнав повністю і фактичних обставин вчинення ним злочину не оспорював.

Проте, такий висновок суду на матеріалах справи не грунтується.

Як видно і даних протоколу судового засідання ОСОБА_3 показав, що дійсно він вимагав дачі хабара у сумі 2500 доларів США у ОСОБА_6 і підтвердив показання, які давав на досудовому слідстві.

У показаннях на досудовому слідстві ОСОБА_3, визнаючи свою вину, заперечив факт вимагання хабара у ОСОБА_6 та пояснював, що при зустрічі ОСОБА_6 самостійно спитав його скільки буде коштувати земельна ділянка і лише після цього він назвав суму.

Таким чином, фактичні обставини справи за показаннями ОСОБА_3 суттєво різнилися з тими, які встановив орган досудового слідства.

Отже, прийнявши згідно з ч.3 ст.299 КПК України рішення про недоцільність дослідження доказів, суд безпідставно обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та дослідженням даних, що характеризують його особу і закінчив судове слідство, чим допустив істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу слід направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншим складом суду.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 370, 377 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора у справі ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 зі змінами, погодженими із засудженим ОСОБА_3 задоволити частково.

Вирок Буського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2009 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншим складом суду.

Головуючий:

Судді: