Справа № 539/2867/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

та обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0000841 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі, Грузія, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, в порядку ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 02.10.2009 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.; 26.07.2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст. 186 ст. 71 КК України до 3 (трьох) місяців арешту, згідно ст.71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком суду від 02.10.2009 року; 27.08.2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 307, ч.2 ст.310, ч.4 ст.70, 72 КК України до 5 років 1 міс позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та сплатою штрафу в розмірі 850 грн.; 29.09.2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 353, ст. 70 КК України до 5 років 8 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна та сплатою штрафу в розмірі 850 грн. Звільнений 25.04.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 міс. 14 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
17 липня 2015 року близько 11 год. 55 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в господарстві ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , вирішив вчинити крадіжку майна з будинку вказаного господарства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, рукою розбив шибку вікна, через яке проник в серединку будинку, де маючи умисел на викрадення чавунної батареї на 10 секцій, вартістю 400 грн., належної ОСОБА_6 через спрацювання охоронної сигналізації був затриманий працівниками Лубенського МВ УДОС ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

18 липня 2015 року близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 за попередбною змовою з ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки майна прибули до господарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 де вирішив вчинити крадіжку майна з будинку вказаного господарства.

ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, рукою демонтували фанерний отвір у вікні, через який проникли в середину будинку, де розібравши газову колонку ВПГ-18-1-3-П, таємно викрали: автоматику газової колонки вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи від 22.07.2015 року 200 грн.; мідний радіатор газової колонки, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи від 22.07.2015 року 399 грн. 75 коп., а також 110 м. мідного двохжильного телефонного кабелю, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи від 22.07.2015 року 275 грн. та дві викрутки, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи від 22.07.2015 року 20 грн. належні ОСОБА_6 .. Разом з тим, через спрацювання охоронної сигналізації були затримані працівниками Лубенського МВ УДОС ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тобто з причин, що не залежали від їх волі не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слід кваліфікувати за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на крадіжку, поєднану з проникненням у житло, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Суду пояснив, що дійсно 17.07.2015 року о 11 год. 55 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проникнувши через вікно до будинку ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 намагався викрасти чавунну батарею, але був затриманий працівниками держохорони. В подальшому, 18.07.2015 року о 16 год. 40 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_5 також проникнувши до вищевказаного будинку намагався викрасти майно належне ОСОБА_6 , а саме телефонний кабель, дві викрутки та деталі газової колонки, яку перед цим розібрали, але знову були затримані працівниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Суду пояснив, що дійсно 18.07.2015 року близько 16 год. 40 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_4 , проник до будинку ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де намагався викрасти майно належне останньому, а саме телефонний кабель, дві викрутки та деталі газової колонки, яку перед цим розібрали, але були затримані працівниками міліції.

Покази ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в повному обсязі визнали свою вину у вчинені інкримінованого їм кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вину він визнав, в скоєному кається.

Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує , що вину він визнав, в скоєному кається.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити їм покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає , що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а також те, що він відповідно до ст. 89 КК України вважається не судимим. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, оскільки він вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений останній раз 29.09.2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 353, ст. 70 КК України до 5 років 8 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна та сплатою штрафу в розмірі 850 грн. Звільнений 25.04.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 міс. 14 днів.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ч.5 ст.107 КК України, покарання ОСОБА_5 слід призначати за правилами ст.ст.71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.09.2010 року.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання , роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.09.2010 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох)років і 6 місяців років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з домашнього арешту на утримання під вартою, взявши його під варту негайно з зали суду.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 3 вересня 2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 - домашній арешт до вступу вироку в законну силу - скасувати.

Речові докази по справі : 110 м. мідного двохжильного телефонного кабелю, автоматику газової колонки, мідний радіатор газової колонки та дві викрутки, які знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 залишити йому, як йому належні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1