Справа № 755/5000/15-к
В И Р О К
іменем України
"10" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за № 0000148 від 04 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошари, Ростовської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2003 року за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 4 ст. 115, ч. 2 п. 6 ст. 115 КК, ст.70 України до 10 років позбавлення волі, звільненого 07 жовтня 2009 року умовно-достроково, з невідбутим строком 3 роки 3 місяці 1 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 04 січня 2015 року близько 00 годин 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходячись неподалік буд. №41, розташованого по вул. Дубового, в м. Києві вирішив незаконно проникнути до автомобілю Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , та впевнившись що у вказаному автомобілі нікого не має, скориставшись тим, що двері були відчинені, незаконно проник до салону вказаного автомобіля.

В подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись в салоні автомобіля, був помічений сторонньою особою та в подальшому затриманий працівниками міліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000148 від 04 січня 2015 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 12 лютого 2015 року потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000148 від 04 січня 2015 року, за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 162 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, визначили що матеріальної шкоди не спричинено, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Також, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про примирення між ним та потерпілим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 12 лютого 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000148 від 12 лютого 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення криміналістичної експертизи в сумі 393 гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: