ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1527/16-к
провадження № 1-кс/753/527/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" лютого 2016 р.Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 про скасування арешту на майно ,
ВСТАНОВИВ :
27.01.2015 року адвоката ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням, яким просив скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015 року.
В обгрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_2 зазначив, що ухвала винесена з порушенням норм КПК України, копія ухвали про накладення арешту йому направлена не була, та крім того, в ухвалі вказано, що строк дії ухвали 1 місяць. Просив арешт скасувати.
В судове засідання заявник не з`явився, був повідомлений належним чином.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились.
Дослідивши матеріали клопотання, прихожу до висновку, що в клопотанні необхідно відмовити, виходячи з насутпного.
Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України, яка регулює порядок скасування арешту майна - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково.Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею,а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Як вбачається з матеріалів клопотання, та ухвали про накладення арешту від 02.12.2015 р., в провадженні СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0010160 від 19.11.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого встановлено, що 18.11.2015 року до управління поліції в Дарницькому районі ГУНП в м.Києві надійшла заява гр. ОСОБА_5 про те, що у невстановлений час, невстановлена особа, шахрайським шляхом, використовуючи підробленідокументи, заволоділа 3-ма земельними ділянками, які розташовані за адресами : АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , які належать гр. ОСОБА_5 . На даний час досудове слідство триває.
В цьому випадку, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як накладення арешту обгрунтовуюється тим, що у випадку його незастосування можуть настати більш тяжкі наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню в розумінні положень ч.4 ст. 170 КПК України, оскільки будівництво на зазначеній земельній ділянці продовжується, попри заборону суду, тобто в порушення закону.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що представник заявника не довів об`єктивними доказами, що в подальшому застосуванні такого заходу, як арешт майна, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, з матеріалів клопотання та доданих до неї документів не вбачається, який процесуальний статус у гр. ОСОБА_4 , інтереси якого представляє заявник, в даному кримінальному провадженні.
За таких обставин суд приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до положень ст.309 КПК України - ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 про скасування арешту на майно - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: