АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3959/15-к Номер провадження 11-сс/786/444/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
представника скаржника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляцією прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого 1 ВКР СУ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_9 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000003 від 12.02.2015 року за ч.1 ст.212 К України та зобов`язано слідчого повернути ОСОБА_8 304 30 грн., які були вилучені 02.06.2015 року під час обшуку його житлового будинку у с. Погреби Глобинського району Полтавської області.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя визначив вищезгадані грошові кошти як тимчасово вилучене майно, клопотання про арешт якого до суду не надходило, указав, що скаржник надав докази, що ці гроші були взяті у борг за договором позики від 7.10.2014року, а тому зобов`язав слідчого повернути ОСОБА_8 вилучені у нього вдома гроші в сумі 304030грн., як власнику.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на ч.1ст.55 Конституції України, як норму прямої дії щодо можливості оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності посадових і службових осіб, загальні норми КПК України, порушує питання про скасування ухвали слідчого судді місцевого суду як незаконної, з постановленням нової, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого 1 ВКР СУ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування апеляційних вимог указує, що ухвалою слідчого судді цього ж суду від 26.05.2015 року про надання дозволу на проведення обшуку у помешканні ОСОБА_8 , було прямо надано дозвіл на вилучення коштів, для закупівлі сої за готівку, тобто грошові кошти у сумі 304 030 грн., які були вилучені у ході обшуку, на думку апелянта, не мають статусу тимчасово вилученого майна, а скарга щодо його неповернення взагалі не підлягала розгляду.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляції, заперечення проти апеляції представника скаржника адвоката ОСОБА_7 ,перевіривши матеріали судового провадження і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук є однією із складових частин ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи (п.6 ч.2 ст.235 КПК України).

Як вбачається із наданих апеляційному суду матеріалів у провадженні слідчого СУ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000003 від 12.02.2015 року за фактом умисного ухилення від сплати податків у значних розмірах службовими особами ТОВ «Глобинський переробний завод», попередньо кваліфіковане за ч.1 ст.212 КК України.

В рамках даного провадження 25.05.2015 року слідчим суддею Крюківського районного суду м. Кремечука було надано дозвіл на проведення обушку у житловому будинку та господарським будівлях за адресою АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_8 .

При цьому указаною ухвалою, між іншого, було прямо надано дозвіл на вилучення коштів для закупівлі сої за готівку.

Під час проведення обшуку 02.06.2015 року за вищезгаданою адресою старшим слідчим 1-го ВКР СУ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУМ у Полтавській області ОСОБА_10 були, зокрема, виявлені рукописні записи, які містять данні про марки та номера автомобілів, прізвища можливих замовників та водіїв, суми коштів за перевезення та придбання с/г продукції (сої) з посиланням на суми в гривнях та доларах США, що мали системний характер.

Крім того, слідчим виявлено готівкові кошти, більшість з яких номіналом 10, 20, 100, 500 гривень були упаковані у банківські упаковки та долари США

У подальшому постановою слідчого СУ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області від 02.06.2015 року готівкові кошти у розмірі 304 030 гривень та 13 100 доларів США було визнано речовими доказами.

Отже за наявності таких процесуальних рішень, як ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук, виявлені та вилучені при цьому гроші не мали статусу тимчасово вилученого майна, а за постановою слідчого набули статусу речових доказів.

Тому слідчий суддя при розгляді даної справи, мав керуватися не тільки положеннями глави 26 КПК України, яка регламентує процедуру судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, повно і всебічно з`ясувати обставини справи, а і дотримуватись вимог інших спеціальних норм.

Так, відповідно до ч.9 ст. 100 КПК питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.

Частиною 10 указаної статті передбачено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Ці положення закону залишилися поза увагою слідчого судді.

Вбачається, що звертаючись до слідчого судді через три місяці після вилучення грошей зі скаргою на бездіяльність слідчого, що полягала, на його думку, у неповерненні тимчасово вилученого майна, Арутюнян надав договір позики від 07.10.2014 року, за яким, він ніби то отримав від ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 350 тис. грн. та зобов`язувався повернути таку ж суму до 27.12.2015 року.

Приймаючи рішення про повернення тимчасово вилученого майна, слідчий суддя на свій розсуд розтлумачив рішення іншого слідчого судді і прийшовши до помилкових висновків, що вилучені гроші є тимчасово вилученим майном, невірно визначив предмет розгляду і по суті своїм рішенням в порушення вимог ст.100КПК України передчасно вирішив долю речових доказів.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області є поспішною, суперечить матеріалам провадження та діючим нормам КПК України, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Керуючись ст.ст.407,410, 422 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2015 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого 1 ВКР СУ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_9 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000003 від 12.02.2015 року за ч.1 ст.212 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволені скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовити.

С У Д Д І :
(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом Суддя: ОСОБА_2