Справа № 405/1744/16-к
УХВАЛА
24 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Кіровограді обвинувальний акт та додані до нього додатки у кримінальному провадженні № 0011041 від 17.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 3 ст.187, ч.4 ст. 296 КК України, ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 187, ч.2 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_14 за ч. 3 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
підстави для прийняття рішення, передбаченого п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні: обвинувальний акт складений згідно з вимогами норм КПК України; кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Кіровограда.
В підготовче засідання не з`явилися потерпілий ОСОБА_15 , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду кримінального провадження, поважні причини неявки суду не відомі, та представник юридичної особи ТОВ «Імперія Лото» ОСОБА_16 , який надав заяву про можливість проведення підготовчого судового засідання без його участі.
Інші учасники судового провадження не заперечили проти проведення підготовчого судового засідання за даної явки.
В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, викликати у судове засідання потерпілих, обвинувачених, їх захисників та свідків.
Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав захисник ОСОБА_6 та обвинувачені, заявив суду клопотання про повернення вказаного обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, мотивуючи свою позицію тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме вмісці реєстрації обвинувачених не зазначений поштовий індекс; не зазначено ніяких відомостей про потерпілу особу - ТОВ «Імперія лото» (юридична адреса, код підприємства, р/рахунки); анкетні відомості щодо підсудного вказані та дублюються в невідповідному розділі фактичних обставин та формулюванні обвинувачення; в порушення вимог ч. 1 ст. 37 КПК України обвинувальний акт затверджений та підписаний одним і тим самим прокурором, однак відсутні дані в обвинувальному акті щодо старшого групи прокурорів; безпідставно вказані судимості в анкетних даних щодо обвинуваченого ОСОБА_17 ; в обвинувальному акті маються розписки про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування учасниками, однак останнім не надано для ознайомлення речові докази, а тому вимоги ст.290 КПК України прокурором не виконані; в тексті обвинувачення не описаний та досудовим слідством не встановлений мотив дій обвинувачених; безпідставно інкримінується епізод від 30.10.2015 року, оскільки обвинувачені показання по даному епізоду не давали; не вірним є номер кримінального провадження № 0011041 від 17.11.2015 року за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки події мали місце 29.11.2015 року; в обвинувальному акті кілька разів описана одна і та сама подія, якій надається подвійна кваліфікація, зокрема за ч. З ст. 187 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України, що суперечить ст. 61 Конституції України, що свідчить про те, що прокурор не визначився з правовою кваліфікацією дій обвинувачених і здійснив за одне і те саме діяння подвійну кваліфікацію.

Прокурор просив залишити заявлене клопотання без задоволення, оскільки викладені в клопотанні захисників доводи для повернення обвинувального акту є безпідставними. Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст.291 КПК України, містить всі відомості, зазначені в ст.291 КПК України, а питання кваліфікації інкримінуємого діяння обвинувачених не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Судом відзначається, що обґрунтування, зазначені захисниками в заявленому клопотанні про повернення обвинувального акту, не є такими, які б перешкоджали суду в призначені обвинувального акту до судового розгляду та не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Крім цього, в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене письмове клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 строків тримання під вартою терміном на 60 днів та обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 строків тримання під домашнім арештом терміном на 60 днів, виходячи з наступного.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, передбачений ч.3 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення. Вказаний злочин за своєю суттю є насильницьким, корисливим та вчинений з прямим умислом. Натомість ОСОБА_8 ніде не працює, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається, фактично працею не зайнятий, джерела його власних доходів невідомі. За вчинення вказаного злочину, що за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, у разі визнання ОСОБА_8 винуватим у його вчиненні, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років. Соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб ОСОБА_8 на час судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від суду. Таким чином, викладені обставини з достатністю свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 під судового розгляду вчинить спроби для переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_8 , знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих, свідків, також має можливість продовжити вчинювати злочини проти власності, а так само інші кримінальні правопорушення, так як обвинувачений своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів. На даний час необхідність в раніше обраному щодо обвинуваченого запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки, заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_8 дій, передбачених ч.1 ст.178 КПК України, не зменшилися.

Захисники та обвинувачений ОСОБА_8 просили відмовити прокурору в клопотанні та змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих ризиків для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній має постійне місце проживання, позитивні характеристики, одружений та має на утриманні малолітню дитину, а також те, що приймав участь у Добровольчому Українському корпусі в зоні проведення антитерористичної операції, має незадовільний стан здоров`я, суд не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкту посягання, наслідки такого посягання, а також характер та обставини протиправних дій.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 5 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; 5) продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: а) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого ОСОБА_8 .

Суд враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разу визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, репутацію обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, його вік та стан здоров`я.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного, тяжкого злочину, посягає на здоров`я та власність громадян, які захищаються законом, із погрозою застосування насильства за допомогою імітації зброї, наявність законного стабільного джерела доходу стороною захисту не надано. Сукупність обставин в яких обвинувачується ОСОБА_8 істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, тому відносно нього не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи мету і підстави продовження запобіжного заходу, суд переконаний у необхідності продовжити по відношенню до обвинуваченого строк тримання його під вартою терміном на 60 днів та підтвердження наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі зміни запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить під час судового розгляду, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу незаконно впливати на свідків та можливо і потерпілих для формування тверджень обраним ним по кримінальному провадженню правової позиції. Відсутність законного джерела доходу може бути підставою для вчинення нового кримінального правопорушення.

Доводи захисників, які викладені в клопотанні про зміну запобіжного заходу у зв"язку із недоведеністю прокурором обґрунтованих ризиків для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд вважає необґрунтованими та які спростовуються вищевикладеним.

Доводи захисників про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, позитивні характеристики, одружений та має на утриманні малолітню дитину, приймав участь у Добровольчому Українському корпусі, незадовільний стан здоров`я, не є підставами для зміни запобіжного заходу, не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого, є позицією захисту, яку суд не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкту посягання, наслідки такого посягання, а також характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується.

Крім того, вказані характеризуючі дані особи обвинуваченого, а також підстави для зміни запобіжного заходу на які наполягає сторона захисту, не є новими і були враховані при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в період досудового слідства, а також при перегляді ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, суд задовольняє клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на 60 днів та відмовляє захисникам в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

В клопотанні прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_12 вказано те, що інкримінуємий останньому злочин за ч.3 ст.187 КК України за своєю суттю є насильницьким, корисливим та вчинений з прямим умислом, останній ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, фактично працею не зайнятий, джерела його власних доходів невідомі. За вчинення вказаного злочину, що за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, у разі визнання ОСОБА_12 винуватим у його вчиненні, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років. Соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб ОСОБА_12 на час судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від суду. Таким чином, викладені обставини з достатністю свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_12 під судового розгляду вчинить спроби для переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_12 , знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих, свідків, також матиме можливість продовжити вчинювати злочини проти власності, а так само інші кримінальні правопорушення, так як обвинувачений своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів. На даний час необхідність в раніше обраному щодо обвинуваченого запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки, заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_12 дій, передбачених ч.1 ст.178 КПК України, не зменшилися.

Захисники та обвинувачений ОСОБА_12 просили відмовити прокурору в клопотанні та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих ризиків для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній був військовослужбовцем батальйону «Айдар», є членом національно-визвольного руху «Правий сектор», є зовсім молодою людиною, має грамоти, позитивні характеристики, раніше не судимий, має постійне місце проживання, досудове слідство завершене, необхідні слідчі дії проведені, а тому не зможе впливати на свідків та спотворити речові докази.

Судом відзначається, що вказані захисниками підстави для зміни запобіжного заходу, не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого, є позицією захисту, яку суд не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкту посягання, наслідки такого посягання, а також характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується.

Крім цього, суд не бере до уваги обґрунтування про те, що свідок ОСОБА_18 погодилась надати обвинуваченому своє житло, що свідчить про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_18 познайомилась із обвинуваченим нещодавно, прийняла його як рідного сина, але будь-яких рішень про оформлення опіки, піклування чи реєстрації обвинуваченого за місцем її проживання відсутні. Тому, з урахуванням нетривалого знайомства даного свідка з обвинуваченим, нетривалого проживання за адресою даного свідка і відсутністю реєстрації за місцем проживання ОСОБА_18 , суд вважає, що зміна ОСОБА_12 запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_18 є недоцільним.

Таким чином, суд задовольняє клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою на 60 днів та відмовляє захисникам в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

В заявленому клопотанні прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_9 зазначено про те, що інкримінуємий останньому злочин за ч.3 ст.187 КК України за своєю суттю є насильницьким, корисливим та вчинений з прямим умислом, останній ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, фактично працею не зайнятий, джерела його власних доходів невідомі. За вчинення вказаного злочину, що за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, у разі визнання ОСОБА_9 винуватим у його вчиненні, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років. Соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб ОСОБА_9 на час судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від суду. Таким чином, викладені обставини з достатністю свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_9 під судового розгляду вчинить спроби для переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_9 , знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих, свідків. ОСОБА_9 знаходячись на свободі, має можливість продовжити вчинювати злочини проти власності, а так само інші кримінальні правопорушення, так як обвинувачений своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів. На даний час необхідність в раніше обраному щодо обвинуваченого запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки, заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_9 дій, передбачених ч.1 ст.178 КПК України, не зменшилися.

Захисники та обвинувачений ОСОБА_9 просили відмовити прокурору в клопотанні та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих ризиків для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній є зовсім молодою людиною, має грамоти, позитивні характеристики, раніше не судимий, має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю ОСОБА_19 , яка є власником даної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності, був військовослужбовцем в складі 5-го ОБ ДУК «Правий сектор», є членом національно-визвольного руху «Правий сектор».

Крім того, дослідивши клопотання депутата Дніпровської районної в м.Херсоні ради ОСОБА_20 щодо передачі обвинуваченого ОСОБА_9 йому на особисту поруку, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у його задоволенні, оскільки не доведено суду про можливість його впливу на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Таким чином, судом встановлено, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, також не вбачається можливості застосування застави відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , оскільки кримінальні правопорушення вчинені із застосуванням насильства.

Заявлені прокурором клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підставою для продовження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту стала необхідність у забезпеченні виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків, і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, злочин є умисним, насильницьким, корисливим, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, соціальні зв`язки обвинувачених в місці їх постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на час судового розгляду не вчинили спроб переховуватися від суду; вчиняти дії направлені на перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини в межах розгляду даного кримінального провадження.

Наведені обставини безумовно вказують на те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п.1, 4 ст.177 КПК України, які не зменшились, на даний час в запобіжному заході у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не відпала, а тому запобігти встановленим ризикам не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи захисників та обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу кожному з домашнього арешту на інший, більш мякий, суд відхиляє з вищевказаних підстав.

Крім цього, суд відмовляє в частині задоволення клопотання захисників, яке підтримане обвинуваченими, про призначення судово-економічної експертизи грошових коштів в сумі 43100 грн., які є предметом злочину, з тих підстав, що кримінальне провадження по суті не розглядалося, а клопотання, заявлене в підготовчому судовому засіданні є передчасним.

Суд задовольняє вказане клопотання в частині допиту свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , експерта НДЕКЦ ОСОБА_27 , директора ТОВ «Імперія Лото» ОСОБА_28 , командира ДУК «Правий Сектор» ОСОБА_29 та щодо огляду наявних речових доказів по кримінальному провадженню.

Інших клопотань, заяв під час підготовки до судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. ст. 314-316 КПК України завершити підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.177, 315-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

призначити до судового розгляду на підставі обвинувального акту кримінальне провадження № 0011041 від 17.11.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.187, ч.4 ст. 296 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, на 04.03.2016 року о 11.00 год. колегіальним складом суду у відкритому судовому засіданні в залі № 510 Ленінського районного суду м. Кіровограда.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, обвинувачених, їх захисників та свідків.

Задовольнити клопотання захисників в частині допиту свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , експерта НДЕКЦ ОСОБА_27 , директора ТОВ «Імперія Лото» ОСОБА_28 , командира ДУК «Правий Сектор» ОСОБА_29 та щодо огляду наявних речових доказів по кримінальному провадженню.

В іншій частині -відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою та тримання під домашнім арештом - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 02:30 год. 25.04.2016 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 23:40 год. 26.04.2016 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 23:40 год. 24.04.2016 року.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 днів, тобто до 26.04.2016 року, який полягає в цілодобовій забороні для нього залишати квартиру АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із м.Херсон, у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу прокурора або суду; утриматися від спілкування з будь-якою особою визначеною судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали передати до Дніпровського відділення поліції Херсовського ВП ГУНП у Херсонській області для виконання.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, тобто до 26.04.2016 року, який полягає в цілодобовій забороні для нього залишати домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із м.Кіровограда, у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу прокурора або суду; утриматися від спілкування з будь-якою особою визначеною судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_13 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали направити до Кіровоградського районного відділення поліції Кіровоградського ВП ГУНП у Кіровоградській області для виконання.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом обвинуваченій ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 60 днів, тобто 26.04.2016 року, який полягає в цілодобовій забороні для неї залишати будинок АДРЕСА_4 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_14 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із смт.Новоархангельськ, у якому вона проживає, без дозволу прокурора або суду; утриматися від спілкування з будь-якою особою визначеною судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_14 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали передати до Новоархангельського відділення поліції Маловисківського ВП ГУНП у Кіровоградській області для виконання.

В задоволенні клопотання захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою та з домашнього арешту на більш м`який відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює в рамках даного кримінального провадження процесуальне керівництво.

Копію ухвали направити для відома начальнику Кіровоградської УВП № 14, вручити прокурору та обвинуваченим.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3