АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2766/14-к Номер провадження 11-кп/786/867/14Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ПРО ЗАЛИШЕННЯ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ БЕЗ РУХУ
27 жовтня 2014 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у даному кримінальному провадженні, на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2014 року щодо ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_3 визнаний винуватим та засуджений за ст.128 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі. На підставі п. є ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році ОСОБА_3 звільнений від відбування призначеного покарання.

Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 17376 грн. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

На вказане рішення суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати вирок в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Водночас просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки обмеження волі.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам, що визначені законом, до форми і змісту апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху, виходячи з наступного.

Приписами ст.396 КПК України визначені вимоги до апеляційної скарги. Зокрема, пунктом 4 частини 2 цієї статті передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Прокурор в апеляційній скарзі порушує питання про необхідність визнання ОСОБА_3 винуватим за ч.1 ст.122 КК України. Разом з тим, вимагаючи постановити новий вирок за даним обвинуваченням, прокурор у скарзі не вказав на те, яким чином апеляційна інстанція повинна перевірити законність вироку суду першої інстанції (процесуальні аспекти вирішення питання про постановлення нового вироку).

Крім того, мотивуючи в скарзі заперечення проти застосування акту амністії щодо обвинуваченого, прокурор посилається на наявність відповідних доказів і водночас стверджує про те, що ці докази відсутні в матеріалах кримінального провадження. При цьому прокурор не заявляє клопотання про дослідження доказів, що передбачено п.5 ч.2 ст.396 КПК України.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому скаржнику необхідно усунути її недоліки, а саме: обґрунтувати вимоги із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вказати на те, яким чином необхідно перевірити законність вироку з урахуванням повноважень апеляційного суду та меж перегляду судових рішень першої інстанції.

Отже, апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.399 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у даному кримінальному провадженні, на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2014 року щодо ОСОБА_3 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 7 листопада 2014 року.

Суддя-доповідач ОСОБА_2