АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11КП/790/95/16 Доповідач апеляц. інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.198 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 642/11280/14-к по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст.ст.187ч.4 та 121ч.2 КК України, ОСОБА_11 за ст.198 КК України
за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 на вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 8 квітня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 8 квітня 2015 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Харкова, українку, громадянку України, не одружену, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судиму,
визнано винною і засуджено за ст.198 КК України до 1 року позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України ухвалено звільнити засуджену від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. У відповідності до ст. 76 КК України покладено на засуджену обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
З цим вироком не погодився старший групи прокурорів у кримінальному провадженні старший прокурор прокуратури Ленінського району м.Харкова, який подав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та призначити більш суворе покарання 3 роки позбавлення волі.

Апеляційні скарги прокурора щодо засуджених тим самим вироком ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також апеляційні скарги останніх розв`язано вироком колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 25 січня 2016 року.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора щодо ОСОБА_11 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду від 8 квітня 2015 року ОСОБА_11 визнано винною у наступному:
30 жовтня 2014 року близько о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , запропонував ОСОБА_13 здійснити розбій, на що останній погодився, таким чином вони вступили у злочинну змову. У той же день, приблизно о 21 годині 50 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, відповідно до розділених ролей, ОСОБА_9 розбив вікно будинку АДРЕСА_3 , через яке проник до вказаного будинку, де напав на потерпілу ОСОБА_14 , наніс їй кілька ударів кулаком правої руки в обличчя від чого ОСОБА_14 впала на підлогу, а ОСОБА_9 відчинив вхідні двері будинку, через які до будинку проник ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 почав наносити дари кулаками рук по голові потерпілої, та вимагати щоб потерпіла зняла з вух золоті сережки. Та виконала вимогу і передала йому золоті сережки вагою 2,53 грами вартістю 739 гривень 27 копійок. Після цього ОСОБА_9 за волосся відтягнув потерпілу до іншої кімнати, де ОСОБА_9 та ОСОБА_10 нанесли кількісні удари по голові та по тулубу потерпілої, після чого зв`язали її. ОСОБА_10 знаходячись біля зв`язаної ОСОБА_14 , доглядав її, щоб та не кричала та не чинила опору, а ОСОБА_9 заволодів її майном, а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа» модель 1650 вартістю 140 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, золотими: хрестиком вагою 1,32 грами вартістю 385 гривень 70 копійок, ланцюжком вагою 2,49 грами вартістю 730 гривень 07 копійок, сережками вагою 9 грамів вартістю 2629 гривень 80 копійок, кулоном вагою 10 грамів вартістю 2932 гривень, кільцем вагою 4 грами вартістю 1172 гривні 80 копійок, грошима у сумі 12000 гривень та 400 доларів США, що згідно курсу валют Національного Банку України станом на 30.10.2014 року становило 5181 гривень 12 копійок. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли і розпорядилися майном, яким вони заволоділи, за власним розсудом. Загалом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи майном ОСОБА_14 на суму 25910 гривень 76 копійок. 31 жовтня 2014 року ОСОБА_14 була доставлена до ХМКЛШНМД ім. проф. Мєщанінова, де від отриманих травм померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21.40год. Насильницькими діями ОСОБА_9 і ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_14 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: голови: важка черепно-мозкова травма; забій головного мозку з осередками контузій правої чолової лі та обох скроневих долей, внутрішньо-черепові крововиливи; множинні синці обличчя, крововиливи в оболонки обох очей; тулубу: закрита травма грудної клітини: множинні переломи ребер з обох боків, забій серця та легенів; закрита травма живота: забій печінки з наявністю крововилива в тканину, множинні синці тулуба; множинні синці кінцівок. Важка черепно-мозкова травма, закрита травма грудної клітини, закрита травма живота відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Смерть потерпілої ОСОБА_14 настала внаслідок важкої сукупної травми та її ускладнень.

Крім того, 30.10.2014 року приблизно о 21-30 годині ОСОБА_9 знаходячись поблизу будинку № то вул. Коршунова у м. Харкові сказав ОСОБА_11 , що йому разом з ОСОБА_10 треба зайти до ю знайомого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Коли ОСОБА_11 знаходилась лорі вказаного будинку, приблизно о 21-50 годині, вона почула крик з будинку АДРЕСА_3 , де мешкала ОСОБА_14 , та вирішила зайти в середину. Коли ОСОБА_11 зайшла у середину будинку і зупинилась у вхідному отворі, та побачила, що ОСОБА_15 та ОСОБА_13 вчиняють напад на ОСОБА_14 за вказаних вище обставин. На вимогу ОСОБА_11 припинити злочинні дії ОСОБА_15 та ОСОБА_10 не реагували. Після цього ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що під час розбійного нападу скоєного ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , які заволоділи майном потерпілої ОСОБА_14 , тобто заволоділи ним злочинним шляхом, а саме золотими сережками 583 проби вагою 2,53 грами, вартістю 739 гривень 27 копійок, хрестиком зі сплаву золота 583 проби, вагою 1,32 грами, вартістю 385 гривень 70 копійок, ланцюжком із сплаву золота 585 проби, вагою 2,49 грами, вартістю - 730 гривень 07 копійок, на загальну суму 1855 гривні 04 копійки, погодилась на пропозицію ОСОБА_15 збути викрадене ними майно. 31 жовтня 2014 року в денний час ОСОБА_17 прибула до ПТ «Ломбард Любий друже Даниленко і компанія», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 155, де збула вказане майно, яке завідомо для неї було отримано злочинним шляхом, за 1850 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини події, правильно кваліфікував дії обвинуваченої за ст.198 КК України.

Обставини справи щодо ОСОБА_11 ні самою обвинуваченою, ані кимось іншим не оспорені.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 визнала свою вину і підтвердила обставини, що були визнані встановленими судом першої інстанції.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_11 , достатньою мірою врахував характер, ступінь суспільної небезпеки злочину, дані про її особу і призначив покарання, достатнє та необхідне для її виправлення та запобігання скоєнню нею інших злочинів.
Прокурор, пославшись на неврахування тяжких наслідків від дій ОСОБА_11 , не конкретизував, в чому саме ці наслідки полягали. А з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії самої ОСОБА_11 таких наслідків не мали.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні щодо обвинуваченої ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 8 квітня 2015 року щодо ОСОБА_11 залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_11 як відбуте покарання час тримання під вартою у цій справі в період з 8 листопада 2014 року по 8 квітня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженими, що знаходяться під вартою у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОЧЕРЕТНИЙ