У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

З наданих документів вбачається, що органом досудового слідства проводиться кримінальне провадження № 0005508 від 19.10.2014 року за ч.1 ст.203-2 КК України за тим фактом, що 18.10.2014 року до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 , працюють гральні автомати. Під час огляду даного приміщення було виявлено та вилучено 12 гральних автоматів.

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить про арешт майна, а саме 12 гральних автоматів, 12 зв`язок ключів, на бирках яких зображені серійні номери вищевказаних гральних автоматів, два системні блоки та два листа А4 з записами, які було вилучено в ході проведення огляду місця події від 18.10.2014 року в приміщенні, розташованому, за адресою АДРЕСА_1 .

Розглянувши клопотання, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Ч.ч.1 - 3 ст.173 КПК України передбачають, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

3. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор не довели необхідність такого арешту, зокрема, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.

Так, ч.1 ст.203-2 КК України передбачає відповідальність за зайняття гральним бізнесом.

Слідчий та прокурор додали до клопотання про арешт майна копії матеріалів кримінального провадження на 5 аркушах, а саме: витяг з кримінального провадження на 1 аркуші, протокол огляду місця події від 18.10.2014 року на 3 аркушах, постанову слідчого від 20.10.2014 року про приєднання до кримінального провадження речових доказів на 1 аркуші.

Разом з тим, ці документи ніяким чином вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, а саме зайняття гральним бізнесом.

В свою чергу представник власника майна ТОВ «МОЛПІ» адвокат ОСОБА_4 разом із письмовими запереченнями надав суду документи, які підтверджують законність здійснення ТОВ «МОЛПІ» підприємницької діяльності та дозвільні документи на випуск та проведення державної грошової миттєвої лотереї «ФУРОР» за допомогою лотерейних терміналів С2, а саме:

- виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- статут ТОВ «МОЛПІ»;

- картку обліку департаменту Держпідприємництва;

- договори аренди приміщення та обладнання;

- агентський договір про надання послуг з розповсюдження лотерейних білетів;

- технічні паспорти на лотерейні термінали моделі С2;

- сертифікат відповідності вказаних терміналів;

- ліцензії міністерства фінансів України на випуск та проведення лотерей;

- виписку з Умов випуску та проведення державної грошової миттєвої лотереї «ФУРОР»;

- висновок експертного дослідження ХНДІСЕ від 21.09.2011 року про те, що програмно-апаратний комплекс «Лотерейний термінал С2» не відповідає жодному з понять: гральний автомат, комп`ютерний стимулятор азартних ігор, електронне (віртуальне) казино, система електронних платежів.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.173 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

21.10.2014