Справа № 212/7855/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі : головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0002167 від 07.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області , раніше судимої, обвинуваченої за ст.. 395 КК України.

Учасники судового провадження: прокурор прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу надійшов обвинувальний акт з додатками щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 395 КК України.
Судом, у продовж двох місяців, неодноразово призначався для розгляду обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у підготовчому засіданні, а саме: 16.09.2015 року, 21.09.2015 року, 06.10.2015 року, 19.10.2015 року, 28.10.2015 року, які відкладались у зв`язку з неявкою в судове засідання обвинуваченої.
У судовому засіданні при з`ясуванні думки учасників судового провадження у відповідності до вимог ст.314 КПК України прокурор вважав неможливим призначення обвинувального акту до судового розгляду у відсутність обвинуваченої , яка не з`явилась у підготовче судове засідання, місце проживання тта реєстрації якої у анкетних даних у обвинувальному акті не зазначені, наполягав на відкладенні підготовчого судового засідання та повторного виклику до суду ОСОБА_3 .
Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 вказав, що обвинувальний акт містить помилки, а саме не зазначено місце проживання та реєстрації обвинуваченої.
Суд, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, адвоката , прийшов до наступного висновку.
Так, згідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Згідно до п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, між іншим повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, то він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
У відповідності до норм кримінально - процесуального закону, щодо загального положення судового розгляду ( ст..ст. 2,7, 8,17,20,21-23, 28, 318 КПК України) , судовий розгляд повинен здійснюватись у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження , а також, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.
Так, в порушення вимог п.п. 1-9 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 взагалі не містить відомостей щодо місяця проживання , реєстрації , перебування обвинуваченої особи.
Прокурор у судовому засіданні наполягав на повідомленні ОСОБА_3 про час та дату підготовчого судового засідання шляхом направлення судової повістки чи повідомлення. Проте , суд позбавлений можливості вчинити дії по повідомленню ОСОБА_3 , оскільки відсутні відомості щодо місця її проживання та реєстрації.
Крім іншого, прокурор наполягав надати йому можливість особисто забезпечити явку ОСОБА_3 у підготовче судове засідання , проте станом на 28 жовтня 2015 року ОСОБА_3 до суду не прибула, підстави для застосування примусового приводу відсутні, оскільки згідно ч.1, 2 ст.139 КПК України до підозрюваного може бути застосовано привід , якщо він був у встановленому КПК порядку викликаний до суду , і не з`явився без поважних причин або не повідомив про причину свого неприбуття.
Таким чином, судом вичерпано всі можливі на даній стадії процесу заходи, спрямовані на забезпечення прибуття ОСОБА_3 в судове засідання. При цьому відповідно до вимог ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження і суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за наявності у ньому таких, що не відповідають дійсності даних або їх відсутності про місце проживання та місце реєстрації обвинуваченої. Вказане є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
За таких обставин, суд вважає, що вказаний обвинувальний акт містить суттєві недоліки, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а відтак підлягає поверненню прокурору.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 291, 314-315 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно обвинуваченої ОСОБА_3 за ст. 395 КК України повернути прокурору Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Суддя: ОСОБА_1