АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2078/15 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 635/6194/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.307 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

представника Хролівського виправного центру (№140) ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2015р., -
В С Т А Н О В И Л А :
Указаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання Хролівського виправного центру УДПтСУ в Харківській області (№140) про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з освітою 10 класів, неодруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.03.1999р. Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ст.42, ч.3 ст.142, ст.98 КК України (в ред.1960р.) до 8 років позбавлення волі;
який засуджений 16.02.2011р. Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд мотивував своє рішення тим, що зазначене подання надійшло до суду раніше річного строку після заміни 10.10.2014р. ОСОБА_9 невідбутої частини покарання більш м`яким, що суперечить вимогам ч.8 ст.154 КВК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 зазначає, що відмова суду в його умовно-достроковому звільненні на підставі ч.8 ст.154 КПК України є незаконною, оскільки заміна невідбутої частини покарання більш м`якою підтверджує його гарну поведінку та ставлення до праці.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який просив задовольнити апеляційну скаргу та звільнити його умовно достроково, думку представника Хролівського виправного центру (№140), який підтримав апеляційну скаргу засудженого, вважав, що ухвала суду є необґрунтованою, а ОСОБА_9 підлягає звільненню умовно-достроково від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України, прокурора, який вважав, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.8 ст.154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
На відміну від інших видів звільнення особи від покарання та його відбування, при заміні покарання більш м`яким особа фактично не звільняється, а продовжує відбувати покарання, хоча й іншого виду, і не втрачає статус засудженого. Крім того, замінити можна лише те покарання, яке раніше вже було призначене обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання в тому числі у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 6 Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що стаття 81 КК України не має обмежень щодо застосування умовно-дострокового звільнення у разі попереднього застосування заміни покарання більш м`яким, якщо особа сумлінною поведінкою та ставленням до праці доводить своє виправлення.
Разом з тим, як вбачається зі змісту ч. 8 ст. 154 КВК України, однорічний строк встановлений цією статтею для представлення особи, у відношення якої було замінено покарання більш м`яким, до умовно-дострокового звільнення рахується з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі, така ухвала в матеріалах особової справи засудженого відсутня. Зазначена норма поширюється тільки на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробовуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.
За таких обставин, застосування до засудженого, який став на шлях виправлення, заміни покарання більш м`яким, не може, у разі доведення останнім сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, закривати йому перспективу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання при настанні умов, передбачених ст. 81 КК України.
Викладені вимоги Кримінального та Кримінально-виконавчого кодексів України не враховані судом при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання, а тому прийняте судом рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Що стосується вимог засудженого в апеляційній скарзі про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, то враховуючи обґрунтованість подання та наявні в справі матеріали, такі вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Як вбачається з подання про умовно-дострокове звільнення, ОСОБА_9 станом на 13.08.2015р. відбув понад 2/3 частини строку призначеного йому покарання. Під час тримання в Харківському слідчому ізоляторі вимоги режиму утримання порушив один раз, за що мав одне дисциплінарне стягнення у виді догани. З 09.06.2011 року відбував покарання в Олексіївській виправній колонії (№ 25), де допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав дисциплінарне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці два рази заохочувався адміністрацією установи. З 30.10.2014 року відбував покарання в Баклійському виправному центрі (№ 106), де вимог режиму відбування покарання не порушував та не заохочувався. З 15.03.2015 року та по теперішній час відбуває покарання в Хролівському виправному центрі ( № 140), де характеризується позитивно, вимог режиму відбування покарання не порушує, дисциплінарних стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз заохочувався адміністрацією установи. Працевлаштований на контрагентському об`єкті птахофабрика «Зоря». До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань ставиться сумлінно. Виконує законні вимоги адміністрації. Виконує роботи із самообслуговування. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія» заплановані заходи відвідує. Підтримує соціально - корисні зв`язки з матір`ю шляхом побачень та телефонних розмов. Стосунки доброзичливі. Будує позитивні плани на майбутнє. Прагне сумлінною поведінкою і ставленням до праці спокутувати свою провину. На підставі статті 82 КК України був розглянутий 03.09.2014 року на засіданні комісії колонії, де йому застосовано пільгу як особі яка стала на шлях виправлення.
Крім того, колегія суддів вивчивши надані матеріали особової справи засудженого ОСОБА_9 , та заслухавши пояснення апелянта, вважає що на момент розгляду подання в суді апеляційної інстанції, обмеження передбачені ч.8 ст. 154 КВК України відсутні.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи подання про те, що засуджений ОСОБА_9 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, мету призначеного йому покарання досягнуто, та приходить до висновку про наявність переконливих підстав для задоволення його апеляційної скарги, скасування ухвали суду та прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 539 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2014 року скасувати.

Подання Хролівського виправного центру УДПтСУ в Харківській області (№140) про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_9 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 2 місяці 24 дні, від відбування покарання у виді обмеження волі, яке він відбуває згідно з вироком Київського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2011 року та ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2014 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_4