Номер провадження: 11/785/161/15
Номер справи місцевого суду: 515/1606/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника ОСОБА_7 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області, від 02 вересня 2015 року, стосовно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
Оскарженою ухвалою було задоволено подання начальника Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 та направлено його для відбування покарання, призначеного згідно вироку Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 вересня 2012 року, за ст. 185 ч. 3 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
З ухвали суду вбачається, що підставами для скасування звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції зазначив те, що ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про покладені на нього судом обов`язки та наслідки ухилення від їх виконання, про що свідчить дана ним підписка 19.10.2012 року, наявна в матеріалах особової справи, змінив місце свого проживання та роботи без повідомлення про це КВІ, не з`явився до інспекції на реєстрацію 03.06.2013, 17.06.2013 та 01.07.2013 років, порушивши зобов`язання щодо періодичної реєстрації в КВІ перший та третій понеділок щомісячно, що слідує з листка реєстрації, чим злісно ухилився від відбування покарання з іспитом.
В апеляції захисник ОСОБА_7 вважає що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв`язку з неповнотою судового розгляду та суттєвими порушеннями вимог кримінально-процесуального закону та наводить відповідні доводи.

На підставі вищезазначеного, захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 ..

Заслухавши захисника, який підтримав доводи апеляції, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України,
1. Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
2. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
3. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України .
4. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, на думку апеляційного суду, оскаржена ухвала не відповідає зазначеним вимогам стосовно її обрунтованості та вмотивованості.
З матеріалів справи вбачається, що згідно вироку Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 вересня 2012 року, ОСОБА_8 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців.
Згідно з поданням начальника Кілійського МВ КВІ УДПтС України в Одеській області ОСОБА_8 не з`являвся періодично для реєстрації до КВІ. Крім того, ОСОБА_8 не повідомив органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
На підставі подання начальника КВІ, керуючись ст. 78 ч. 2 КК України, в зв`язку з тим, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд першої інстанції направив засудженого ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 змінив місце свого проживання та роботи без повідомлення КВІ, тричі не з`явився в інспекцію на реєстрацію, з чого суд дійшов до висновку про те, що засуджений злісно ухилився від відбування покарання.
Однак, такий висновок суду першої інстанції не може бути визнаний обгрунтованим з таких підстав.
Відповідно до положень ст.78 КК України, направлення засудженого для відбування призначеного покарання можливе в двох випадках: - якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, або якщо систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Щодо систематичного вчинення засудженим правопорушень, які потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, слід зазначити, що такі відомості суду не надані і в матеріалах справи відсутні.
Щодо невиконання покладених на ОСОБА_8 обов`язків, на що послався суд першої інстанції в оскарженій ухвалі, як на підставу направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд першої інстанції обмежився констатацією того, що таке невиконання обов`язків мало місце.
Однак, на думку апеляційного суду, не достатньо формально встановити невиконання засудженим обов`язків, необхідно з`ясувати причини їх невиконання, щоб дійти до висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
З наданих суду матеріалів (а.с. 220) вбачається, що ОСОБА_8 , в період часу з 29.07.2013 по 23.02.2014 року знаходився у відновлювальному Центрі Київського філіалу «Преображення України», де пройшов первинний період програми реабілітації.
При цьому з вказаної довідки Центру Київського філіалу «Преображення України» вбачається, що ОСОБА_8 за час перебування в центрі проявив себе активним членом колективу, допомагав новоприбулим адаптуватися в умовах реабілітаційного центру, не допускав порушень встановлених правил, стягненням не піддавався, характеризується позитивно.
Крім того, судом не було взято до уваги, що ОСОБА_8 був засуджений за крадіжку чужого майна, незначної вартості - 375 грн., раніше він не судимий, має на утриманні доньку, 1992 року народження, та онука, 2014 року народження.
Викладені обставини могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції, але не були взяті ним до уваги, що, згідно зі ст.411 ч.1 п.2) КПК України, свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, і, відповідно до положень ст.409 ч.1 п.2) КПК України є підставою для скасування оскарженого судового рішення.
Положення ст.407 ч.1 п.4) передбачають, що апеляційний суд, за наслідками розгляду апеляційної скарги, має право скасувати повністю ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу.
На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, оскаржену ухвалу - скасувати повністю, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області про направлення ОСОБА_8 для відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 370-372, 376, 404, 407, 409, 411, 419 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 частково задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Скасувати ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області, від 02 вересня 2015 року, якою було задоволено подання начальника Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області про направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 вересня 2012 року, за ст. 185 ч. 3 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області про направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 вересня 2012 року, за ст. 185 ч. 3 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Звільнити ОСОБА_8 , з під варти негайно.
Ухвала може бути оскаржена у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2 .