АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 623/2038/13-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1205/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- секретаря: ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора : ОСОБА_6

- захисників : ОСОБА_7 , ОСОБА_8

- обвинувачого : ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , засудженого ОСОБА_9 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2014 року, стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Липчанівка, Ізюмського району, Харківської області, громадянин України, українець, маючий середньо освіту, не одружений, не працюючий, інвалід 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий :

- 7.10.2008 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - відстрочка відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 14.04.2009 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ст.162 ч.1 КК України - штраф 850 грн., на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 7.10.2008 року, остаточно призначено 4 роки позбавлення волі та штраф 850 грн.;
-. 21.11.2012 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, даний вирок змінено ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 лютого 2013 року і остаточно до відбування ОСОБА_12 призначено 4 роки і 1 місяць позбавлення волі,
засуджений за ч.3 ст.185,ч3 ст.186 КК України та призначено покарання

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 186 КК України - 6 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_12 покарання у виді 6 /шести/ років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_12 , частково, у вигляді 1 року позбавлення волі, приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 21.11.2012 року Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ст.ст. 185 ч. 2,289 ч. 2 КК України 5 років позбавлення волі, даний вирок змінено ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 лютого 2013 року , якою остаточно до відбування ОСОБА_12 призначено 4 роки і 1 місяць позбавлення волі, і остаточно призначено до відбування ОСОБА_12 7 /сім/ років позбавлення волі.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Слободзея, Молдова, громадянин України, українець, маючий середньо освіту, не одружений, не працюючий, без постійного місця проживання,раніше судимий ;

-. 1.11.2005 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 8.04.2008 року за відбуттям строку покарання;
- 17.10.2008 року Тернопільським міським судом за ст.185 ч. 3 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі, звільнився 14.10.2012 року за відбуттям строку покарання;
- 20.12.2012 року Ленінським районним судом м. Харків за ст. 185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, звільнився 20.04.2013 року за відбуттям строку покарання,
-засуджений за ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді

6 /шести/ років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили, залишено без змін - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченим рахується з дня їх затримання - ОСОБА_12 - з 22 квітня 2013 року, ОСОБА_9 - з 22 квітня 2013 року.
Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 - 1750 грн.
Стягнуто з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 солідарно 8000 грн. на користь ОСОБА_14 ..
Стягнуто з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 солідарно за проведення експертиз 2004 грн. 90 коп. на користь держави в особі НДЕКЦ, код доходів 24060300, Р/Р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 у відділенні Комінтернівського банку.
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

Як встановив районний суд, 6 квітня 2013 року, близько першої години ночі, ОСОБА_12 через вікно проник до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_13 , звідки таємно викрав бензопилу «Кама WPGA 107», вартістю 931 грн., двомісну палатку, вартістю 673 грн., телескопічну вудку в комплекті з інертною котушкою, вартістю 275 грн., сережки зі срібла 925 проби, вагою 4 грами, вартістю 40 грн. за 1 грам, на суму 160 грн., ланцюжок зі срібла 925 проби, вагою 3 грами, вартістю 40 грн. за 1 грам, на суму 120 грн., підвіску зі срібла 925 проби, вагою 3 грами, вартістю 40 грн. за 1 грам, на суму 120 грн. та підвіску зі срібла 925 проби, вагою 3 грами, вартістю 40 грн. за 1 грам, на суму 120 грн., які належать останній, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2396 грн.
В десятих числах квітня 2013 року, близько 2 години ночі, ОСОБА_12 , переслідуючи корисливу мету - наживу, через огорожу проник у двір будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_15 , звідки таємно викрав велосипед «Formula», вартістю 1838 грн., який належить останньому, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
21 квітня 2013 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_12 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_9 , через незаперті вхідні двері, проникли до будинку АДРЕСА_4 , застосувавши до потерпілої похилого віку ОСОБА_14 насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, відкрито викрали мобільний телефон «Nokia», який не представляє майнової цінності для потерпілої, підключений до оператору мобільного зв`язку «МТС», зі стартовим пакетом, на рахунку якого знаходились грошові кошти у розмірі 46 грн., грошові банкноти НБУ в сумі 3800 грн. та гроші в сумі 500 доларів США, що у перерахунку на гривню за курсом НБУ складає 4070 грн., чим заподіяли потерпілій майнову шкоду на загальну суму 7916 грн.
В апеляційних скаргах :
Захисник ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції скасувати ,визнати ОСОБА_12 не винуватим,та закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпання можливостей їх отримати.
Так на думку захисника,епізод крадіжки майна у ОСОБА_15 не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду. Наведені у вироку показання ОСОБА_15 вказують лише на наявність суспільно небезпечного діяння та жодним чином не вказують на причетність до вчинення злочину ОСОБА_12 . В ході проведення слідчого експерименту не було зафіксовано і перевірено як та яким чином ОСОБА_12 ,хворий на відкриту форму туберкульозу ,здолав паркан навколо будинку.
Аналогічні доводи захисник наводить і по крадіжки майна з проникненням до будинку АДРЕСА_5 ,який належить ОСОБА_13 .
По епізоду грабежу із будинку АДРЕСА_4 захисник вказав,що висновки суду наведені у вироку є такими,що не відповідають фактичним обставинам справи .
В процесі пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2013 року ОСОБА_12 знаходився осторонь від статистів, таким чином це виділило його з поміж інших учасників процесуальної дії та підштовхнуло потерпілою ОСОБА_14 до впізнання ОСОБА_12 .
Захисник ОСОБА_7 просить вирок міськрайонного суду скасувати і закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 .
Захисник посилається на те, що згідно з протокол пред`явлення особи для впізнання, яким потерпіла ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_9 , повинно визнати недопустимим доказом, у зв`язку з тим що ОСОБА_9 працівники міліції перед офіційним впізнанням привозили до потерпілої ,на самому впізнанні обвинувачений знаходився осторонь від інших статистів.
В ході огляду місця події не виявлено слідів рук ОСОБА_9 ,а сам протокол огляду місця події містить ознаки дописування у частині кількості вилучених слідів рук,що може свідчити про те ,що навіть сліди рук ОСОБА_12 є сфальсифікованими, тобто отримані вже пізніше,після затримання останнього.
Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі з доповненнями просить вирок суду першої інстанції скасувати і закрити кримінальне провадження відносно нього.
На думку обвинуваченого,судом першої інстанції допущено по справі неповнота,а також порушення норм кримінального процесуального закону. Покази потерпілих і свідків по справі не можна прийняти як докази,тому що вони не є об`єктивними і містять ряд протилежних один одному показань.
Всі ці обставини,на думку обвинуваченого свідчать про те,що вирок міськрайонного суду не можна признати законним.
Заслухав доповідача,захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_7 які підтримали свої апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 якій також підтримав свою апеляційну скаргу і скаргу свого захисника, прокурора який не підтримав апеляційні скарги захисників і обвинуваченого і просив вирок суду залишити без змін,перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах,колегія суддів приходить до висновку,що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Так судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_12 і ОСОБА_9 в інкримінованих останнім правопорушенням. Цей висновок підтверджується доказами перевіреними судом.
Так потерпіла ОСОБА_14 , в залі судового засідання, в суді першої інстанції, безпосередньо впізнала ОСОБА_12 і ОСОБА_9 , як тих осіб які 21.04.2013 року відкрито заволоділи її майном і розповіла об обставинах грабежу в її будинку з застосуванням до потерпілої насильства.
Згідно висновку судово - медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_14 були виявлені легкі тілесні пошкодження у вигляді крововиливу у середній частині лоба, кров`яні напливи в області перенісся та верхніх повік обох очей,які виникли від дії тупого твердого предмету і могли виникнути за обставин які мали місце 21.04.2013 року.
Показання потерпілої ОСОБА_14 в суді, об`єктивно підтверджуються протоколами пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2013 року де потерпіла ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_12 і ОСОБА_16 ,як осіб які 21 квітня 2013 року проникли до її будинку,побили та пограбували потерпілу.
При проведенні слідчого експерименту від 23.04.2013 року , ОСОБА_12 в присутності понятих показав і розказав яким чином він разом з ОСОБА_16 пограбували ОСОБА_14 і як він здійснював кражу майна з будинків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .
В будинку ОСОБА_14 знайдено сліди відбитків пальців рук ОСОБА_12 ,що підтверджується висновком експерта від 17.05.2013 року № 47.
При одночасному допиті 24 травня 2013 року ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ,обвинувачений ОСОБА_12 підтвердив факт грабежу у ОСОБА_14 ,а також вказував що ніяких незаконних мір працівниками міліції не застосовувалось.
Потерпіли ОСОБА_13 і ОСОБА_15 розповіли про обставини таємного викрадання їх майна , а протоколом слідчого експерименту обвинувачений підтвердив покази потерпілих.
Таким чином,на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_12 по ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна,поєднане з проникненням у житло,повторно,а також ОСОБА_12 і ОСОБА_9 за ч.3 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднане з проникненням у житло ,з насильством,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та з застосуванням такого насильства,вчиненого за попередньою змовою групою осіб,повторно.
Колегія суддів не може погодитися з апеляційними скаргами захисників,та обвинуваченого ОСОБА_9 про скасування вироку суду з тих підстав на які вони посилаються.
При призначенні покарання обвинуваченим,міськрайонний суд відповідно до вимог ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступень тяжкості скоєних злочинів,дані про особу обвинувачених ,обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і вказав це у вироку.
Як вбачається з письма Жовтневської виправної колонії в Харківській області (17) ОСОБА_12 помер в місцях позбавлення волі,тому на підставі ч.1 п.5 ст.284,417 КПК України,вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_12 повинен бути скасований.
Керуючись ст.ст.284 ч.1 п.5,404,405,407,417,418,419 КПК України,колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 ,захисника ОСОБА_7 ,обвинуваченого ОСОБА_17 - залишити без задоволення.
Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2014 року,щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Цей же вирок відносно ОСОБА_12 скасувати.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 закрити у зв`язку зі смерт`ю обвинуваченого на підставі ч.1 п.5 ст.284,417 КПК України.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення,а засудженому ОСОБА_9 з дня вручення копії ухвали.
Головуючий : Судді :