Справа № 524/1036/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження № 0004094 від 20.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області , українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою , працюючої «АТБ» продавець-консультант, незаміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.. 185 ч.1 КК України .

Крім цього в провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 24.02.2016 року надійшла угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , укладена 16.02.2016 року. Угода про примирення досягнута між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 під час досудового провадження.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 08 червня 2015 року близько 12 год. 00 хв. вона, перебуваючи у гостях своєї подруги ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , помітила золоті вироби, які знаходились у шафі у дерев`яній скриньці, внаслідок чого у неї виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих , виходячи з корисливих мотивів, викрала з шафи золоту обручку різьбленої форми, 585 проби, вагою 2,83 грм., яку заховала до своєї кишені, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку у сумі 2261 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії , 25.06.2015 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись в гостях своєї подруги ОСОБА_5 ,а саме у квартирі АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих , виходячи з корисливих мотивів, викрала із шафи золоту каблучку різьбленої форми, 585 проби, вагою 2,23 грм., яку заховала до своєї кишені, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку у розмірі 1781 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії , 18.07.2015 року о 17год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись в гостях своєї подруги ОСОБА_5 , а саме у квартирі АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих , виходячи з корисливих мотивів, викрала із шафи ,золоту каблучку у вигляді дутої печатки ,у формі пелюстки, 583 проби, вагою 4,37 грм. яку заховала до своєї кишені. ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріального збитку на суму 3277 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

16.02.2016 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладена угода про примирення, відповідно до якої обставинами, що мають істотне значення для її укладання є визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні , активне сприяння нею розкриттю злочину та щире каяття, відшкодування в повному обсязі шкоди потерпілій ОСОБА_5 .

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, також обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, хоча суд приходить до висновку ,що дії обвинуваченої ОСОБА_4 по епізодам крадіжки від 25.06.2015 року,08.07.2015 року необхідно кваліфікувати за ст.. 185 ч.2 КК України ,як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) ,вчинене повторно, оскільки обвинувачена мала змогу розпорядитись майном потерпілої після скоєння крадіжки 08.06.2015 року , 25.06.2015 року , а крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і реальної можливості розпоряджатись ним як власним , тобто вчинений обвинуваченою ОСОБА_4 злочин відповідно до вимог ст.. 32 ч.2 КК України не є продовжуваним , але суд відповідно до вимог ст.474 ч. 7 п.1 КПК України відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;. Органами досудового розслідування допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення , але кримінальне правопорушення ,передбачене ст.. 185 ч.1 КК України та частиною 2 ст.185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості і не є більш тяжким , тому у суду відсутні правові підстави для відмови у затвердженні угоди, також суд відповідно до вимог ст..337 ч.1 КПК України не може вийти за межи висунутого обвинувачення . Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 також дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна нести обвинувачена ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що складає 850 грн. Матеріальна шкода завдана потерпілій у розмірі 7319 грн. відшкодована обвинуваченою в повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 підтримали укладену між ними угоду, просять суд її затвердити.

Прокурор також просить угоду затвердити, оскільки вона не суперечить вимогам закону та свідчить про волевиявлення сторін.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Як передбачає ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого потерпілій завдана шкода, яка, як вона зазначила, відшкодована ій обвинуваченою в повному обсязі, тому претензій матеріального чи морального характеру до неї вона не має.

При цьому з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ст. 471, 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 394, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 16 лютого 2016 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити ій узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області, через Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області , протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: