Справа № 444/2175/15-к
Провадження № 1-кп/444/203/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001078 від 15.08.2015 року, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Село Жовківський район Львівська область, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України,

ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , будучи 04 жовтня 2010 року судимий Жовківським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення ролі, 11.10.2013 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання, на шлях виправлення не став, і знову вчинив злочин.

Так, 26 червня 2015 року ухвалою Жовківського районного суду Львівської області громадянину ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік, і застосовано наступні обмеження: заборона виходу з йому з 22 години до 06 години; заборона появи в місцях, де продають спиртні напої на розлив; заборона виїзду за межі району без дозволу начальника Жовківського PB ГУ УМВС України у Львівській області, з якими ОСОБА_4 08.07.2015 був письмово ознайомлений, та попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил та обмежень адміністративного нагляду.

Однак, 15 липня 2015 року в обідній час, ОСОБА_4 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин, без дозволу органів внутрішніх справ, самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та на протязі двох тижнів почав проживати у ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , після чого до 15 вересня 2015 року перебував в лісовому масиві між с. Старе Село Жовківського району Львівської області та м. Рава-Руська, Львівської області, де вів бродяжницький спосіб життя, при цьому протягом вищевказаного періоду на реєстрацію до працівників міліції умисно не з`являвся, про місце свого перебування нікому не повідомляв.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що він знав, що порушує обмеження накладені на нього судом, однак внаслідок складних сімейних обставин він не може проживати вдома і тому змушений був їх порушувати. У вчиненому розкаюється.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, його вина у вчиненому злочині стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані вірно, так як він вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому його дії суд кваліфікує за ст. 395 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченим ОСОБА_6 є злочином невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а також з врахуванням наведеного перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що останній на обліку в лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, схильний до зловживання спортними напоями.

Як помякшуючі покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що він у скоєному щиро розкаявся.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, що на обліку в лікаря психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання у виді арешту в межах санкції статі за якою він судиться.

Враховуючи в сукупності тяжкість злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, суд прийшов до переконання, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 , визнати винним та засудити за ст. 395 КК України до 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , рахувати з часу фактичного затримання

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1