Провадження № 11-кп/795/180/2016
Категорія - ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в режимі відеоконференції із Чернігівською ВК №44 апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_6

представника виправної установи ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2016 року відмовлено у задоволені клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення за ст.81 КК України.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення вказав, що засуджена ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довела свого виправлення, а тому до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити подане нею клопотання та звільнити її умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Зазначає, що адміністрація надала не правдиву характеристику, оскільки вона активно приймає участь у культурному житті установи та сумлінно працює.

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, думку прокурора та представника виправної установи, які заперечували проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 засуджена 24.01.2013 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 01.08.2014 року ОСОБА_9 направлена для відбуття покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24.01.2013 року.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване в разі, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації, відсутності порушень дисципліни та прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, відшкодування заподіяних злочином збитків потерпілим.

За час перебування в Чернігівській ВК №44 згідно характеристики, затвердженої начальником даної установи від 14.01.2016 року, засуджена ОСОБА_6 характеризується посередньо, вимоги режиму тримання виконує лише під контролем з боку адміністрації установи, стягнень та заохочень не має, участь у проведені заходів виховного характеру приймає, але активності не проявляє, до праці ставиться не задовільно, незацікавлена результатами своєї праці, безвідповідально ставиться до обладнання, норми виробітку низькі. До виконання вимог персоналу установи не завжди ставиться сумлінно через особисту неорганізованість.

З психологічної характеристики вбачається, що засуджена на даний час недостатньо усвідомлює свою провину, не прагне змінити свою поведінку на соціально-прийнятну і не достатньо докладає вольових зусиль для досягнення цієї мети.

Враховуючи поведінку засудженої за весь період відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_6 не довела свого виправлення. Даний висновок суду ґрунтується на досліджених в процесі судового розгляду матеріалах клопотання та матеріалах особової справи засудженої.

Колегія суддів вважає, що участь засудженої у спортивній секції не являється переконливим доказом виправлення ОСОБА_6 , враховуючи наявні характеристики та висновки виправної установи про те, що засуджена на шлях виправлення не стала, не готова до самокерованої правослухняної поведінки та потребує подальшої корекції поведінки, щоб її дії відповідали соціально-прийнятому способу життя.

Посилання ОСОБА_6 на нібито упереджене ставлення до неї адміністрації установи та надання необ`єктивної щодо неї характеристики, є її суб`єктивною думкою, оскільки ніякими доказами не підтверджується.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_6 і підстав для його заміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4