Справа 165/667/14-к
Провадження 1-кс/165/53/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м.Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Нововолинського МВ УМВС України ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську клопотання слідчого СВ Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором прокуратури міста Нововолинська ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Нововолинська, громадянину України, українцю, з базовою середньою освітою, учню 12 класу Нововолинської загальноосвітньої школи № 7, не одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) вироком Нововолинського міського суду від 08.11.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 2) вироком Нововолинського міського суду від 04.02.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 23.09.2013 року Дубенським міськрайонним судом ОСОБА_5 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на строк 11 місяців 8 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
встановив:
Слідчий СВ Нововолинського МВ УМВС України ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором прокуратури міста Нововолинська про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 05 березня 2014 року близько 23 год. неповнолітній ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленою досудовим слідством особою, перебуваючи неподалік будинку №22, що проспекту Перемоги міста Нововолинська, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою заволодіння чужим майном, повторно із застосуванням до потерпілого ОСОБА_8 насильства, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, відкрито викрали у нього мобільний телефон марки «Nokia N70, вартістю 400 гривень, з сім - карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 , вартістю 10 гривень, мобільний телефон марки «Nokia 3310», вартістю 200 гривень, з сім - карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_2 , вартістю 10 гривень, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 620 гривень.
12 березня 2014 року ОСОБА_5 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Слідчий вказує, що винуватість ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у їх сукупності, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду приміщення від 09.03.2014 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено належний потерпілому мобільний телефон марки «Нокіа 3310»; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.03.2014 року, згідно якого потерпілий вказав на ОСОБА_5 , як на особу яка його пограбувала.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Клопотання також обґрунтоване тим, що за вироком Нововолинського міського суду від 17.02.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з реальним його відбуттям та залишено міру запобіжного заходу домашній арешт до вступу вироку в законну силу. Однак незважаючи на це ОСОБА_5 всупереч обраного до нього запобіжного заходу, яким було визначено заборонити останньому залишати житло в період з 22 год. вечора по 08 год. ранку, вчинив повторно новий умисний тяжкий злочин, перебуваючи о 23 год. 00 хв. не за місцем свого проживання. Крім того, 07.01.2014 року та 20.02.2014 року ОСОБА_5 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст.ст.185, 178, 173, ч. ст. 178 КУпАП.
У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити. Підозрюваний, його захисник та законний представник не заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України.
Відповідно до положення ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Як вбачається із повідомленої підозрюваному ОСОБА_5 підозри, він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, який законом віднесені до тяжких злочинів.
Даний злочин він вчинив після засудження його вироком Нововолинського міського суду від 17.02.2014 року, що вказує на його небажання стати на шлях виправлення, а також на один із ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема продовження вчинення інших нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у його вчиненні, злочин віднесено законом до тяжких, враховуючи вік підозрюваного, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що раніше засуджувався за вчинення умисних тяжких злочинів, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний тяжкий злочин, що вказує на ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень, а також на можливість перешкоджання кримінальному провадженню та ймовірність переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею, враховуються також і вимоги передбачені ч.4 ст.183 КПК України, де слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування;
2)щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3)щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи наведені обставини, вважаю, що немає потреби визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 492 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури міста Нововолинська про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 17 год. 00 хв. 12 березня 2014 року.
Строк дії цієї ухвали встановити до 17 год. 00 хв. 10 травня 2014 року.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий підпис
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав, з її змістом ознайомлений "______"____________ 2014 року.

ОСОБА_5