АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1439/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України (арешт майна)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
слідчого - ОСОБА_7 ,
представника власників
майна - адвоката ОСОБА_8 ,
з секретарем - ОСОБА_9 ,

Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу слідчого судді від 21 вересня 2015 року скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти у розмірі 133 059 грн. та зобов*язати орган досудового розслідування негайно повернути йому зазначені кошти. Апелянт зазначає, що він є фізичною особою-підприємцем та здійснює оптову та роздрібну торгівлю будівельних матеріалів, килимів, покриттів для стін та підлоги, меблів та товарів для дому. Відповідно до договору оренди №65 від 01 липня 2013 року та акту приймання-передачі приміщення, він орендує у ДП «Євротекс» під магазин приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, згідно із трудовим договором від 03.01.2013 року працює його продавець ОСОБА_13 , у якої на зберіганні знаходилась виручка від продажу товару за 4 дні у загальній сумі 133 059 грн. Проте, під час проведення обшуку за вказаною адресою зазначені кошти були безпідставно вилучені та в подальшому арештовані слідчим суддею, про що він дізнався від свого продавця, яка повідомила йому, що слідчий не звернув уваги на те, що обшук проводиться в іншому приміщенні, ніж те, що указано в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук. ОСОБА_12 вказує, що він особисто не має жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого проводився обшук, та не мав ніяких господарських взаємовідносин з ТОВ «Серпантин-плюс», яке за версією органів досудового розслідування, зареєстроване без мети ведення господарської діяльності. Посилаючись на положення ст.ст.132, 167,170,171 КПК України, апелянт вважає, що відсутні передбачені законом підстави для накладення арешту на належні йому грошові кошти, а оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим.
Апелянт ОСОБА_14 , посилаючись на ті ж фактичні обставини проведення 17 вересня 2015 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вказує, що він є фізичною особою-підприємцем, здійснює оптову та роздрібну торгівлю будівельних матеріалів, килимів, покриттів для стін та підлоги, меблів та товарів для дому. Відповідно до договору оренди №67 від 01 липня 2013 року та акту приймання-передачі приміщення, він орендує у ДП «Євротекс» під магазин приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, згідно із трудовим договором від 19.08.2015 року працює його менеджер-продавець ОСОБА_15 , у якої на зберіганні знаходилась виручка від продажу товару за 17 вересня 2015 року у загальній сумі 41 206 грн., яка безпідставно була вилучена слідчим під час обшуку. При цьому слідчий, не зважаючи на слова продавця та наявні документи, не реагував на те, що обшук проводився у іншого суб*єкта господарювання, ніж зазначено в ухвалі слідчого судді. Посилаючись на вимоги КПК України, апелянт вважає, що арешт на його грошові кошти накладено безпідставно: він не є підозрюваним, обвинуваченим чи особою, яка несе цивільну відповідальність по кримінальному провадженню, та не мав ніяких господарських відносин із ТОВ «Серпантин-плюс», відносно якого здійснюється досудове розслідування. ОСОБА_14 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині арешту грошових коштів у розмірі 41 206 грн. та зобов*язати орган досудового розслідування повернути йому вилучені кошти.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власників майна адвоката ОСОБА_16 , яка підтримала апеляційні скарги ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ; думку прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг та вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_12 та ОСОБА_14 підлягають задоволенню з наступних підстав :
У розумінні положень ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя чи суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Зокрема, згідно з п.4 ч.2 ст.167 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.
Зі змісту протоколу обшуку від 17 вересня 2015 року, складеного слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 , слідує, що під час обшуку у приміщенні за адресою : м.Харків пров.Джерело,5, окрім іншого, були вилучені грошові кошти в сумі 174265 грн. (а.с.12-16). При цьому у протоколі взагалі не конкретизовано, де саме та у якої особи(осіб) вилучені зазначені кошти. Фотографування, відеозапис слідчої дії не здійснювалися, будь-які плани чи схеми, графічні зображення обшуканого приміщення до протоколу обшуку не долучені. А тому інформація щодо конкретних обставин проведення обшуку є вкрай обмеженою.
В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що приміщення за вказаною адресою є торгівельно-офісним центром, де здійснюють свою діяльність, окрім ТОВ «Декопол», ТОВ «Стройпол-Харків» та ТОВ «Сіріус-Комплект», й інші суб*єкти господарювання, дозвіл на обшук яких слідчим суддею в ухвалі від 03 вересня 2015 року не надавався. Окрім того, метою проведення обшуку в судовому рішенні зазначено - відшукання первинних бухгалтерських та податкових документів на паперових та електронних носіях, чорнових записів, що відображають фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ «Декопол», ТОВ «Стройпол-Харків» та ТОВ «Сіріус-Комплект».
Апелянтом ОСОБА_12 до апеляційної скарги додана угода оренди нежитлового приміщення №65 від 01 липня 2013 року, акт приймання-передачі нежитлового приміщення та поверховий план-схема із зображенням частини орендованого приміщення. Із зазначених документів вбачається, що між ДП «Евротекс» та ФОП ОСОБА_12 була укладена угода про строкове платне користування окремим індивідуально визначеним приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4,0 кв.м для використання під відділ з торгівлі непродовольчими товарами. Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ №341531, ОСОБА_12 є фізичною особою-підприємцем. Місце провадження його господарської діяльності АДРЕСА_1 , зазначене у Свідоцтві платника єдиного податку серії А 3873700.
Апелянт ОСОБА_14 також долучив до апеляційної скарги угоду оренди нежитлового приміщення №67 від 01 липня 2013 року, акт приймання-передачі нежитлового приміщення та поверховий план-схему із зображенням частини орендованого приміщення, із яких вбачається, що між ДП «Евротекс» та ФОП ОСОБА_14 була укладена угода про строкове платне користування окремим індивідуально визначеним приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4,0 кв.м для використання під відділ з торгівлі непродовольчими товарами. Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АЖ №745176, ОСОБА_14 є фізичною особою-підприємцем. Місце провадження його господарської діяльності АДРЕСА_1 , зазначене у Свідоцтві платника єдиного податку серії А 9075879 та у Картці обліку магазину з реалізації непродовольчих товарів №06-1941.
Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_15 та, окрім того, пояснила, що слідчий під час обшуку не витребував від неї будь-яких пояснень щодо походження зазначених коштів та не вимагав надати документи на підтвердження цих обставин. Із протоколом обшуку вона не ознайомлювалась. Про обставини вилучення коштів, які є виручкою від проданого товару, повідомила ОСОБА_14 . У трудових відносинах із суб*єктами господарювання, відносно яких здійснюється кримінальне провадження, вона не перебуває.
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 також пояснила, що між ФОП ОСОБА_12 та найманим працівником ОСОБА_13 03 січня 2013 року укладений трудовий договір, відповідно до якого остання виконувала роботу продавця непродовольчих товарів. Перебуваючи на робочому місці, 17 вересня 2015 року під час обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_13 були вилучені кошти у загальній сумі 133059 грн., які є виручкою від проданого товару за 14-17 вересня 2015 року, що підтверджується товарними чеками та записами про отримання виручки у книзі обліку фізичної особи-підприємця, які додані до апеляційної скарги.
На виклик в судове засідання для допиту у якості свідка ОСОБА_13 не з*явилася. За повідомленням адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_13 здійснює у лікарні догляд за важкохворим чоловіком, якого було напередодні прооперовано з приводу видалення нирки, а тому ОСОБА_13 з поважних причин не зможе з*явитись до суду, на підтвердження чого представник апелянтів надала відповідну медичну довідку.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти в сумі 174265 грн., слідчий суддя дійшов висновку щодо їх відповідності критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Проте, судове рішення взагалі не містить визначення, яким саме критеріям, із числа передбачених п.п.1-4 ч.2 ст.167 КПК України, відповідає вилучене майно (грошові кошти). Висновки суду жодним чином не обґрунтовані та не мотивовані, а тому колегія суддів вважає, що арешт на грошові кошти у розмірі 174265 грн. слідчим суддею накладено без достатніх підстав, що суперечить вимогам ч.2 ст.170 КПК України.
У розумінні положень ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
В судовому засіданні апеляційного суду слідчий та прокурори на надали переконливих доказів на спростування твердження апелянтів ОСОБА_12 та ОСОБА_14 щодо належності їм вилучених грошових коштів у розмірі 174265 грн.
ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_14 , відповідно до відомостей про кримінальне правопорушення, які внесені до ЄРДР, не є особами, відносно яких здійснюється досудове розслідування, та не мають процесуального статусу, передбаченого ч.1 ст.170 КПК України.
Факт будь-яких господарських взаємовідносин зазначених суб*єктів господарювання із ТОВ «Декопол», ТОВ «Стройпол-Харків» та ТОВ «Сіріус-Комплект» органом досудового розслідування не доведений. Доказів того, що ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_14 здійснюють фіктивну підприємницьку діяльність матеріали кримінального провадження не містять.
Дозвіл на обшук приміщень ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_14 , якими вони користуються на умовах оренди за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим суддею не надавався.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги ОСОБА_12 та ОСОБА_14 задовольнити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді :