Єдиний унікальний номер 725/3777/15-к
Номер провадження 1-кп/725/164/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2015 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №0000090 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 в жовтні 2014 році вчинив дезертирство при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, мобілізованим на особливий період, проходячи військову службу на посаді номера обслуги 1-ї гаубично-артилерійської батареї гаубично-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно з метою ухилитись від проходження військової служби та припинити виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, 24 жовтня 2014 року близько 08:00 години, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 та вибув до місця постійного проживання в с.Валява, Кіцманського району, Чернівецької області, де проводив час на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та підтвердив викладені в обвинуваченні обставини. Щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні дезертирства, його вина повністю доведена наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

?телеграмою командира військової частини від 05.11.2014 року, у якій міститься доповідь про те, що 24.10.2014 року близько 08:00 год. під час шикування особового складу військової частини на стройовому плацу було виявлено самовільне залишення території військової частини солдатом ОСОБА_3 ;

?а.с.9;
?актом службового розслідування по факту відсутності у військовій частині НОМЕР_1 24 жовтня 2014 року солдата ОСОБА_3 ;

?а.с.11-15;
?рапортом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 про відсутність 24.10.2014 року у військовій частині протягом дня солдата ОСОБА_3 ;

?а.с.17;
?наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2014 року про результати проведення розслідування по факту відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 24.10.2014 року ОСОБА_3 , згідно якого останнього було притягнуто до дисциплінарної відповідальності;

?а.с.26-30;
Таким чином, проаналізувавши всі наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена у повному об`ємі.

Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ст.408 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що він відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що свою вину у вчиненні злочину він визнав повністю, щиро розкаюється, раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, по місцю проходження служби характеризується позитивно, брав участь у проведенні антитерористичної операції.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, на підставі ст.66 КК України, визнає те, що він визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та щиро розкаявся.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати відносно нього при призначенні покарання ст.ст.75,76 КК України, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити обрану у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_6