Справа № 405/6992/15-к

ВСТАНОВИВ:
Дослідивши клопотання з наданими до нього доказами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Згідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Подане клопотання не відповідає наведеним положенням законодавства, оскільки у ньому не вказано юридичної адреси (місце розташування) установи суду, де планується провести тимчасовий доступ до документів.
Крім того, захисник просить отримати доступ до інформації, яка перебуває у цивільній справі в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, захистом не зазначено які саме документи перебувають у цивільній справі та є необхідними стороні захисту, а також яке їх значення в кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що зазначені недоліки, потребують усунення, є такими, що перешкоджають постановленню законного та обґрунтованого рішення, оскільки внаслідок того, що у клопотанні не вказано точної адреси розташування суду, у володінні якої знаходяться речі і документи, слідчий суддя позбавлений можливості провести його розгляд з дотриманням положень частин 1, 3, 4 ст.163 КПК України, за участю представника юридичної особи, якого необхідно викликати, а також визначитися із тим у кого саме сторона захисту просить вилучити речі і документи.
Таким чином, у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 160, 163, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1