Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Слісарчука Я.А.

суддів: ЛяшукаВ.В., ОСОБА_1

за участю: прокурора Філя С.В.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Коростенського

міськрайонного суду Житомирської області від 14 червня 2010 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

засуджено за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з 5 жовтня 2008 року.

Як визнав суд, 21 вересня 2008 року біля 18 год. у ОСОБА_2 на подвір'ї домоволодіння, що по вул. Кошового, 55 в м. Коростені, виник конфлікт з його батьком ОСОБА_3 з приводу зловживання останнім спиртними напоями.

Під час сварки у ОСОБА_2 виник умисел на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 умисно, зі значною силою прикладання, наніс йому чисельні удари кулаками, ногами та дерев'яною палицею з вбитим цвяхом, по різних частинах тіла, умисно заподіявши ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: перелому 5-12 ребер по середньо-ключичній лінії, з них 58 з розривом пристінкової плеври, всі - прямого типу, з крововиливами в навколишні м які тканини, 5 синців по лівій половині живота та лівій половині грудної клітини невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору з коричнюватим відтінком, деякі синці з наявністю однієї точкової цятки, яка вкрита сухою кров'ю, які в сукупності складають тупу травму грудної клітини, що супроводжувалась переломами ребер зліва та ускладнилась розвитком травматичного шоку, від яких ОСОБА_3 26 вересня 2008 року помер в реанімаційному відділенні Коростенської міської лікарні, тобто які спричинили смерть потерпілого.

Крім цього, в ході умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3, ОСОБА_2 умисно заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці правої вилиці, синця по тильній поверхні лівої ступні, синця по внутрішній поверхні правої стопи, синця по зовнішній поверхні середньої частини лівого плеча з наявністю однієї точкової цятки, яка вкрита сухою кров'ю, синця по лівій боковій поверхні грудної клітини з переходом на ліву бокову поверхню живота та на задньо - зовнішню поверхню лівої сідниці з наявністю однієї точкової цятки, яка вкрита сухою кров'ю, садна по зовнішній поверхні середньої частини лівої гомілки з наявністю однієї точкової цятки, яка вкрита сухою кров'ю, рани по внутрішній поверхні нижньої частини лівої гомілки, рани по внутрішній поверхні нижньої частини правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і в причинному зв'язку з настанням смерті ОСОБА_3 не знаходяться.

Засуджений ОСОБА_2 в апеляційній скарзі з доповненнями вирок просить скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд. Вказує на те, що він не причетний до смерті батька. Посилається на те, що досудове слідство і суд допустили істотні порушення кримінально-процесуального кодексу.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 про задоволення його апеляції, прокурора, який вважав вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_2 у вчинені злочину за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обгрунтованим.

На досудовому слідстві ОСОБА_2 не заперечував, що під час сварки навмисно наніс батьку біля десяти ударів дерев'яною рейкою по ногах і ягодицях та ногами по ягодицях і спині, (а.с.78-81)

Показання свідка ОСОБА_4 свідчать про те, що їй зателефонувала її тітка і повідомила, що засуджений побив свого батька.

Свідок ОСОБА_5 в суді дала показання про те, що її покійний брат ОСОБА_3 їй розповів, що його побив син ОСОБА_6.

За висновком судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_3І настала внаслідок тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалась переломами ребер зліва та ускладнилась розвитком травматичного шоку.

Тілесні ушкодження виявлені на тілі потерпілого могли утворитися від дії тупих твердих предметів, в тому числі від ударів кулаками або ногами в термін 21 вересня 2009 року.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного злочину стверджується і іншими доказами, які зазначені у вироку суду.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він не причетний до смерті батька, оскільки як він вважає батько помер від хвороби, колегія суддів не приймає до уваги, так як зібраними по справі доказами встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалась переломами ребер зліва та ускладнилась розвитком травматичного шоку і, що тілесні ушкодження від яких наступила смерть потерпілого, останньому заподіяв саме ОСОБА_2

Дії ОСОБА_2 за ст. 121 ч.2 КК України кваліфіковано правильно, підстав для перекваліфікації його дій на ст.296 КК України про, що просить в апеляції засуджений, колегія суддів не знаходить.

Покарання призначене судом ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Доводи засудженого про порушення його права на захист на досудовому слідстві, є безпідставними.

Матеріали справи свідчать, що за клопотанням ОСОБА_2 на досудовому слідстві йому був призначений захисник ОСОБА_7, яка захищала його інтереси на протязі досудового слідства. В судовому засіданні інтереси ОСОБА_2 захищав захисник ОСОБА_8

Посилання засудженого про неповноту і неправильність судового слідства, колегія суддів залишає поза увагою.

З матеріалів справи видно, що судове слідство проведено по справі з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.З протоколу судового засідання не видно, що засуджений заявляв клопотання про допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 та про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування про, що він зазначає в апеляції.

Доводи ОСОБА_2 про те, що до нього застосовувались незаконні методи слідства внаслідок чого він будучи допитаний на досудовому слідстві себе обмовив, є голослівними і матеріалами справи не підтверджені.

Досудове слідство і суд не допустили істотні порушення кримінально- процесуального кодексу, що тягнуть скасування вироку.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Коростенького міськрайонного суду Житомирської області від 14 червня 2010 року щодо нього - без зміни.

Судді: