Справа №198/44/16-к
Провадження №1-в/0198/11/16
У Х В А Л А

27.01.2016 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши подання Тернівського РВ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2014 року,
В С Т А Н ОВ И В :

Тернівський РВ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком, вказуючи на те, що 16 травня 2014 року Покровським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, останній був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, при цьому на ОСОБА_4 покладалися обов`язки повідомляти КВІ про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВІ.
Однак, ОСОБА_4 під час іспитового строку систематично вчиняв правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2, 173, ч.1 ст. 178 КУпАП, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні прокурор подання підтримав.
Суд, опитавши засудженого стосовно обставин зазначених у поданні, дослідивши письмові докази, долучені до подання, вважає його підлягаючим задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням; у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання; якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Стаття 166 ч.ч. 1, 2, 3, 5 КВК України зазначає - у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання; якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання; невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом; поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Під час судового розгляду встановлено наступне:
Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2014 року (а.с.3-5) ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, останній був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з обов`язками повідомляти КВІ про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВІ.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вирок у відношенні ОСОБА_4 від 16.05.2014 року набрав законної сили 17.06.2014 року та направлений на виконання до кримінально-виконавчої інспекції (а.с.2).
20.06.2014 року засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений інспектором кримінально-виконавчої інспекції з обов`язками, покладеними на нього вироком суду, наслідками ухилення від виконання таких обов`язків та систематичного порушення громадського порядку (а.с.12).
Не зважаючи на це, ОСОБА_4 у період іспитового строку систематично (чотири рази) вчинив адміністративні правопорушення впродовж невеликого за тривалістю терміну в жовтні 2015 року (а.с.81, 96, 94, 89), за вчинення яких на ОСОБА_4 були накладені адміністративні стягнення за ч.1 ст.178, ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП, у вигляді попереджень, громадських робіт та адміністративного арешту та застосовані застереження у виді письмових попереджень (а.с.82, 99, 96, 90).
Сам засуджений ОСОБА_4 не заперечував ті обставини, що у період іспитового строку дійсно вчиняв зазначені вище правопорушення, у зв`язку з чим притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП, а також підтвердив факт багаторазового застосування до нього інспектором кримінально-виконавчої інспекції застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи викладене, а саме те, що ОСОБА_4 у період іспитового строку систематично вчиняв правопорушення, що посягають на громадський порядок, потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення (зокрема, це підтверджується тим, що чотири правопорушення були вчинені впродовж короткого періоду декілька днів), не зважаючи при цьому на застосовані застереження, суд приходить до висновку про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 372, 537, 539 КПК України, ст.ст.76, 78 ч.2 КК України, ст.166 КВК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Подання Тернівського РВ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області задовольнити.
ОСОБА_4 , засудженого 16 травня 2014 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільненого від покарання з випробуванням, направити для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, призначеного вироком.
Виконання ухвали, після набрання нею законної сили, доручити начальнику Тернівського РВ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, начальнику Юр`ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.
Копію ухвали вручити прокурору, засудженому.

Суддя: ОСОБА_1