Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-134/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Загуменнової Н.М.

при секретарі Райвахівській Л.В.

з участю прокурора Гузенка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростені кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 рішенням Коростенського міського суду Житомирської області № 2 1106 від 29.05.2007 року зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_3, починаючи з 19.04.2007 року.

Не дивлячись на це, підсудний ОСОБА_1, починаючи з 1 червня 2008 року злісно ухиляється від сплати аліментів. Будучи за станом здоровя працездатним, з метою ухилення від сплати аліментів на даний час офіційно не працевлаштовується, маючи тимчасові заробітки поточних аліментів та заборгованості не сплачує, державну виконавчу службу про місця роботи не повідомляє, на облік у центр зайнятості не стає, працюючи з червня місяця 2008 року по грудень місяць 2008 року включно у приватного підприємця та маючи змогу сплачувати аліменти, аліменти на утримання дитини не сплачував, на попередження державного виконавця про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів не реагував, у звязку з чим станом на 01.11.2009 року має заборгованість за 17 місяці, що в грошовому вираженні становить 7 220 грн. 70 коп.

Допитаний в судовому засіданні по суті предявленого йому обвинувачення підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно він знав, що зобовязаний сплачувати аліменти за рішенням суду на утримання своєї неповнолітньої дочки. Однак не сплачував аліменти за виконавчим листом з червня місяця 2008 року, зявлявся на виклики в відділ виконавчої служби, отримував попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Працюючи з червня місяця 2008 року по грудень місяць 2008 року включно у приватного підприємця ОСОБА_4 та отримуючи щомісячно заробітну плату, аліментів не сплачував, виконавчу службу про своє працевлаштування не повідомив, по місцю роботи також не повідомив про те, що він повинен сплачувати аліменти. Починаючи з січня місяця 2009 року по жовтень місяць 2009 року викликався у відділ державної виконавчої служби, обіцяв працевлаштуватись та виплачувати аліменти та заборгованість, однак роботи не шукав Пояснив також, що він працевлаштується та в подальшому буде сплачувати аліменти і виплатить заборгованість.

Крім повного визнання своєї вини самим підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується показами потерпілої, свідків, а також зібраними по справі письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3 дала показання про те, що дійсно ОСОБА_1 повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 за рішенням суду. Однак, починаючи з червня місяця 2008 року він аліментів не сплачує, хоча неофіційно працював та мав доходи.

Свідок ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_1 не сплачує аліментів на користь її дочки ОСОБА_3 на утримання онуки з червня місяця 2008 року та будь якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Свідок ОСОБА_6 в суді дала пояснення про те, що в неї на виконанні знаходиться виконавчий лист, яким ОСОБА_1 зобовязувався до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вона неодноразово викликала ОСОБА_1 до відділу виконавчої служби, він на виклики зявлявся, однак аліментів не сплачував, про місце роботи та про розмір прибутків не повідомляв. Вказала, що ОСОБА_1 попереджався неодноразово про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, однак на попередження не реагував.

Крім того, винність підсудного у вчиненні злочину стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

даними подання державного виконавця про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, з якого слідує, що підсудний не сплачує аліменти за виконавчим листом 17 місяців та має заборгованість по аліментах в сумі 7 220 грн. 70 коп. станом на 01.11.2009 року (а.с. 5);

даними копії виконавчого листа від 29.05.2007 року, відповідно до яких ОСОБА_1 зобовязано сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.04.2007 року до повноліття дитини (а.с. 14 );

даними попереджень, згідно яких підсудний попереджався відділом державної виконавчої служби про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів ( а.с. 10 - 13);

даними довідки розрахунку, з яких вбачається, що підсудний не сплачує аліментів на утримання дочки з 01.06.2008 року і заборгованість по аліментах становить 17 місяців, що в грошовому виразі станом на 01.11.2009 року становить 7 220 грн. 70 коп. ( а.с. 6);

та іншими матеріалами даної справи.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена повністю і кваліфікує дії підсудного за ст.164 ч.1 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного, особу підсудного.

Злочин, вчинений підсудним, є злочином невеликої тяжкості.

Як особа підсудний ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні 1 неповнолітнню дитину.

Обставин, що обтяжують та помякшують покарання підсудного, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, і міру покарання йому слід обрати не повязану з обмеженням волі.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначити йому покарання

по ст.164 ч.1 КК України у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в Житомирський апеляційний суд через Коростенський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня проголошення.

Суддя: