У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_8,
суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10,
за участю прокурора ОСОБА_11,
засудженого ОСОБА_5,
при секретарі ОСОБА_12,,

розглянула в судовому засіданні 19 листопада 2015 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця м. Запоріжжя,

такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади в органах, пов'язаних з виконанням адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року вирок змінено, пом'якшено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції від 18 квітня 2013 року) до 3 місяців арешту з позбавленням права обіймати посади в органах, пов'язаних з виконанням адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, будучи службовою особою, обіймаючи посаду інженера з технічного аудиту служби аудиту юридичних споживачів відділу Запорізьких міських електричних мереж ВАТ «ЗапоріжжяОблЕнерго», в період з 25 по 29 квітня 2014 року одержав від приватного підприємця ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 15 000 грн для себе за невчинення дій, пов'язаних з виявленням порушення споживання електроенергії, та не складання акту про порушення.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з невідповідністю призначеного апеляційним судом основного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі ОСОБА_5 через м'якість. Указує, що засуджений визнав вину наприкінці судового слідства під тиском доказів, не розкаявся, а тому щире каяття не можна вважати пом'якшуючою покарання обставиною.

У запереченні на касаційну скаргу засуджений ОСОБА_5 вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими та просить залишити скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, пояснення засудженого, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою і просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як правильно встановлено апеляційним судом, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 29 квітня 2014 року, а тому його дії підпадають під кваліфікацію за ч. 2 ст. 368 КК України в редакції Закону України № 221 від 18 квітня 2013 року, який набрав чинності 18 травня 2013 року.

Санкцією ч. 2 ст. 368 КК України у зазначеній редакції передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Як убачається із судових рішень, при призначенні покарання ОСОБА_5 апеляційний суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини справи та дані про особу засудженого. Зокрема, суд узяв до уваги, що ОСОБА_5 у суді першої інстанції та в апеляційному суді повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, обтяжуючі покарання обставини відсутні.

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та обрав йому основне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 368 КК України у виді арешту на строк 3 місяці, яке є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_13 ОСОБА_10