УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №291/427/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 115 ч.2 п.13 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Андрушівського району Житомирської області ОСОБА_9 на вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Даугавпілс Латвійська Республіка, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, розлученого, раніше судимого:
- 24.12.1999 року Хмельницьким обласним судом за ст. 93 п.п. "е", "ж", "і", ст. 206 ч.2, ст. 140 ч.3, ст. 145 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) на 9 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений по відбуттю покарання 12.04.2008 року;
- 27.11.2013 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 15.06.2015 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України - 3 роки 1 місяць позбавлення волі, -
засуджено за п.13 ч.2 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі.
На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 червня 2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі та визначено обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів - 14 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, залишений попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено рахувати з часу його затримання - 24 грудня 2014 року, зарахувавши в строк відбування покарання перебування його під вартою по даному кримінальному провадженню.
Згідно вироку суду, 19 листопада 2014 року близько 15 год. 00 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні веранди житлового будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин вирішив умисне вбити ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний намір на позбавлення життя ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_7 взяв зі столу кухонного ножа, та, усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер своїх дій, цілеспрямовано умисно наніс потерпілому численні удари ножем в ділянку розташування життєво-важливих органів: в ліву половину грудної клітки, і таким чином умисно вбив ОСОБА_11 .
Під час умисного вбивства обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді:
- восьми проникаючих колото-різаних поранень грудної порожнини з ушкодженням лівого передсердя, лівого та правого шлуночків серця, верхньої та нижньої доль лівої легені, гемоперикарду; гемотораксу; відкритого перелому 5-го ребра;
- чотирьох проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки;
- п`яти колото-різаних поранень лівої верхньої кінцівки;
- двох різаних поранень лівої верхньої кінцівки.
Смерть ОСОБА_11 наступила через декілька хвилин безпосередньо після цього внаслідок множинних ножових колото-різаних проникаючих поранень грудної порожнини з ушкодженням серця та лівої легені.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості призначеного покарання; постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання - 15 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 15.06.2015 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання 15 років позбавлення волі. Вказує, що суду при визначенні остаточного покарання слід було керуватись ч.4 ст.70 КК України, а не ч.1 ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин, за який його засуджено, до постановлення вироку Андрушівського районного суду Житомирської області від 15.06.2015 року. Крім того, зазначає, що при обранні покарання ОСОБА_7 слід врахувати, що останній раніше неодноразово судимий, вже вчиняв умисне вбивство, характеризуючи дані, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства особою, яка раніше вчинила умисне вбивство відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 115 ч.2 п.13 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Як вбачається з резолютивної частини вироку місцевого суду при визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд зазначив, що «на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 червня 2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків 14 років 6 місяців позбавлення волі». Разом з тим, ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2015 року, на підставі ст. 379 КПК України, судом було виправлено описку у вироку щодо ОСОБА_7 та внесено виправлення в резолютивну частину оскаржуваного вироку, а саме замість цифр та букв «ч.1 ст.71» вказано цифри та букви «ч.ч. 1, 4 ст. 70», замість слова «вироків» - слово «злочинів». Вказана ухвала не оскаржувалась в апеляційному порядку, а тому вважається такою, що набрала законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
На підставі викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку суду в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки при визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд вірно застосував положення ч.4 ст. 70 КК України та призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів.
Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості призначеного покарання, неврахування судом того, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, вже вчиняв умисне вбивство, характеризуючих даних, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки при призначенні покарання вказані обставини місцевим судом були враховані в повній мірі.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та з`явлення із зізнанням.
Судом враховано ступінь тяжкості скоєного злочину, який є особливо тяжким, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, ніде не працює, по місцю проживання характеризується посередньо.
Враховуючи вищенаведене, суд призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 майже в розмірі верхньої межи санкції, передбаченої ч.2 ст.115 КК України.
З наведеним висновком місцевого суду погоджується і апеляційний суд, та зазначає, що з доводів апеляційної скарги не вбачається підстав вважати призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Андрушівського району Житомирської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 протягом трьох місяців з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: