№ провадження 1-кп/646/121/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000083 від 14 березня 2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1. 07 червня 2004 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік; 2. 01 серпня 2005 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 3. 09 грудня 2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 4. 26 травня 2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі; 5. 10 липня 2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі; 6. 18 листопада 2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
14 березня 2015 року приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та розподіливши участь кожного у вчиненні злочину, прибули до території відокремленого підприємства «Моторвагонне депо «Харків» ДП «Південна залізниця», що розташоване за адресою: м. Харків, пров. Саратовський № 6. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 згідно відведеної йому участі залишився біля огорожі відокремленого підприємства «Моторвагонне депо «Харків» та спостерігав, щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, а ОСОБА_6 , виконуючи відведену йому участь, проліз під парканом на територію підприємства та таємно здійснив крадіжку гальмівних колодок загальною вагою 87 кг., які помістив у мішки та передав ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли . В результаті протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відокремленому підприємству «Моторвагонне депо «Харків» ДП «Південна залізниця» було спричинено матеріальну шкоду на суму 205 грн. 32 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння так, як вказано вище. Щиро розкаявся у скоєнні злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння так, як вказано вище. Щиро розкаявся у скоєнні злочину.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників судового провадження, відсутність сумнівів та добровільність їх позиції щодо визнання недоцільним дослідження доказів відносно обставин, які ніким не оспорюються, вважає за можливе розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинувачених повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем відбуття покарання характеризується задовільно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, суд вважає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, дані, які характеризують їх особу, той факт, що викрадене майно повернуто потерпілому, який не має претензій матеріального характеру до обвинувачених, обставину, яка пом`якшує обвинуваченим покарання. Крім того, судом приймається до уваги вартість та якість викраденого майна.

Тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки вважає таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки вважає його виправлення можливим без ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин до ухвалення попереднього вироку, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати до призначеного обвинуваченому покарання невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року. Оскільки за вказаним вироком суду обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді обмеження волі, суд вважає за необхідне застосувати дію ст. 72 ч. 1 КК України та перевести покарання у вигляді обмеження волі до позбавлення волі з розрахунку два дні обмеження волі один день позбавлення волі.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме з 02 жовтня 2015 року, тобто з моменту прибуття ОСОБА_6 до Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( № 27) по день набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинувачених. Заходи забезпечення кримінального провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту закінчено 22 грудня 2015 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, районний суд

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4, 72 ч. 1 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( СІЗО № 27) залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 02 жовтня 2015 року, тобто з моменту прибуття його до Харківської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( № 27).

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме з 02 жовтня 2015 року, тобто з моменту прибуття ОСОБА_6 до Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( № 27) по день набрання вироком законної сили у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі два поліпропіленових мішки та металобрухт загальною масою 87 кг., які зберігаються в камері зберігання речових доказів ЛВ ст. Основа УМВСУ на Південній залізниці повернути відокремленому підприємству «Моторвагонне депо «Харків» ДП «Південна залізниця» (квитанція № 181).

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів НДЕКЦ при УМВСУ на Південній залізниці на проведення товарознавчої експертизи № 101 від 27 березня 2015 року в сумі 184 грн. 14 коп.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1