Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2015 року скарга ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 01.09.2015 року, повернута.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 подав скаргу після закінчення передбаченого законом строку для її подання і питання про поновлення цього строку не порушував, що відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.304 КПК України є підставою для повернення скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк оскарження бездіяльності Генеральної прокуратури України, ухвалу слідчого судді скасувати і повернути матеріали провадження до Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про прийняття до провадження його скарги.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що 01.09.2015 року направив поштою до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 дій, що мають ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст.353, ч.1 ст.366 КК України. Заяву вручено адресату 04.09.2015 року. Листом від 14.09.2015 року № 1717-р, який він отримав 04.11.2015 року, повідомлено, що відомості

________________________________________
Справа № 11-сс/796/3543/2015
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1
щодо можливого вчинення ОСОБА_6 злочину до ЄРДР прокуратурою Тернопільської області не вносилися через відсутність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

11.11.2015 року він поштою направив скаргу на бездіяльність Генеральної прокуратури України до Печерського районного суду м. Києва, в якій виклав вказані обставини і зауважив, що строк оскарження слід обчислювати з 04.11.2015 року. Водночас, слідчий суддя, не вказуючи в ухвалі дати, з якої почав спливати строк, дійшов до висновку про його пропуск. А тому, навіть за умови пропуску строку, вважає, що це обумовлено діями Генеральної прокуратури України, яка надіслала листа більше ніж через місяць після його оформлення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду по телефону, не прибув. Разом з апеляційною скаргою заявник подав клопотання про її розгляд без його участі. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами провадження, 01.09.2015 року ОСОБА_5 поштою надіслав до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 дій, що мають ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст.353, ч.1 ст.366 КК України. Вказана заява отримана уповноваженою особою Генеральної прокуратури України 04.09.2015 року.

У заяві ОСОБА_5 повідомляв про те, що до нього як помічника-консультанта народного депутата України звернулася ОСОБА_8 і надала документи, відповідно до яких прокурор ОСОБА_6 , не маючи повноважень на здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 010003539, виніс офіційний документ постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яку надав третій особі ОСОБА_9 , а той, у свою чергу, долучив цей документ до матеріалів цивільної справи, що значною мірою вплинуло на прийняття судом рішення на користь ОСОБА_9 .

11.11.2015 року ОСОБА_5 поштою надіслав до Печерського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність Генеральної прокуратури України, в якій просив зобов`язати компетентних осіб Генеральної прокуратури України внести відомості за його заявою до ЄРДР, оскільки всупереч вимогам ч.1 ст.214 КПК України листом від 14.09.2015 року № 1717-р, який він отримав 04.11.2015 року, йому по суті відмовлено у вчиненні таких дій.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що ОСОБА_5 подав скаргу на бездіяльність після закінчення встановленого законом строку, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки заява ОСОБА_5 надійшла до Генеральної прокуратури України 04.09.2015 року, не пізніше 24 годин після її надходження відповідні відомості мали бути внесені до ЄРДР, то строк на оскарження бездіяльності, який обчислюється днями, відповідно до вимог ч.5 ст.115 КПК України розпочався 06.09.2015 року. Тобто останнім днем строку подання до суду скарги на бездіяльність є 15.09.2015 року.

Згідно п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

ОСОБА_5 надіслав до суду скаргу 11.11.2015 року, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання, і не порушував питання про поновлення цього строку.

Доводи в апеляційній скарзі, а також викладеного в ній клопотання про необхідність поновлення пропущеного строку, не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки разом із скаргою на бездіяльність таке клопотання не подавалося, і слідчий суддя був позбавлений права вирішити питання по поновлення строку самостійно.

Тому рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_5 колегія суддів вважає правильним і з ним погоджується.

Отже, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 1 вересня 2015 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3