печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4886/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника осіб, у яких вилучено майно, ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ст. слідчого першого СВ СУ прокуратури Київської обл. ОСОБА_5 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
04.02.2016 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в межах кримінального провадження № 0000279 надійшли клопотання ст. слідчого першого СВ СУ прокуратури Київської обл. ОСОБА_5 , погоджене прокурором прокуратури Київської обл. ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , офісних приміщень, які використовує вказана особа, за адресою: АДРЕСА_2 , та за адресою: АДРЕСА_3 , а також майна, вилученого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою слідчого судді від 08.02.2016 року вказані клопотання об`єднані для розгляду в одне провадження.

Обґрунтовуючи внесені клопотання, сторона кримінального провадженнявказує, що першим СВ СУ прокуратура Київської обл. здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000279, за фактом привласнення майна службовими особами Державного агентства з управління зоною відчуження шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

В межах даного провадження було проведено зазначені обшуки, під час яких виявлене та вилучене певне майно ( предмети), власник яких невідомий.

У органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно ( предмети та кошти) з метою їх подальшого використання як доказів у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив їх задовольнити, з підстав наведених в них.

В судовому засіданні представник власників вилученого майна посилався на наявність підстав та надав документи, які вказують на законність набуття права власності довірителями щодо такого майна.

Заслухавши думку вказаних осіб, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо воно, зокрема, є доказом злочину.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України метою арешту як такого є, серед іншого, забезпечення кримінального провадження.
Обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку предмети можуть бути використані як докази у вказаному кримінальному провадженні.
Інших, передбачених законом підстав, для накладення арешту, клопотання не містять.
Проте слідчому судді докази обставин, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, не надані та обґрунтування можливості використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні не наведені.

Слідчий суддя приходить до висновку про повну невмотивованість клопотання, оскільки взагалі не наведено обґрунтування того, доказом яких подій, дій, чи обставин може бути майно, власники якого, як зазначає слідчий невідомі, та яке вилучено під час обшуків.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, однак був позбавлений відповідної можливості, оскільки слідчим в обґрунтування клопотань відповідні дані не були наведені.
Разом з тим, представником в судовому засіданні наведені мотиви та надані докази законності володіння довірителями вилученим майном.
Згідно ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.
У відповідності до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту.
За таких обставин, з урахуванням принципу диспозитивності та змагальності в задоволенні клопотань слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотань ст. слідчого першого СВ СУ прокуратури Київської обл. ОСОБА_5 про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , офісних приміщень, які використовує ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та за адресою: АДРЕСА_3 , а також майна, вилученого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 . відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1