Справа № 1-538/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2012 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

ІваноФранківської області

в складі : головуючого,судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

з участю :прокурора Данищука Д.М.,

захисника,адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу про обвинувачення неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Перерів, вул.Козланюка, 30, Коломийського р-ну, Івано-Франківської області, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина , не судимої, гр. України, за ст. 190 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудна заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою.

Злочин вчинено за таких обставин:

25.08.2011 року ОСОБА_3 позичила в ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1000 гривень до вересня місяця 2011 року і 11.09.2011 року ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_4 та запропонувала їй зустрітись для того, щоб повернути грошові кошти в сумі 1000 грн., на що остання їй відповіла, що вона знаходиться в м. Чернівці та просила залишити кошти ОСОБА_2, яка стажується у неї на посаді продавця у виносній палатці на вул. Мазепи навпроти господарства № 148 в м. Коломия.

Приблизно о 12 год. 30 хв. того ж дня ОСОБА_3, приїхавши по вказаній адресі, підійшла до підсудної ОСОБА_2 та повідомила їй, що хоче передати грошові кошти в сумі 1000 грн. ОСОБА_4, після чого в ОСОБА_2 виник умисел заволодіти вказаними грошима.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_2 діючи шляхом обману та, зловживаючи довірою ОСОБА_3, вказала що передасть грошові кошти ОСОБА_4 і ОСОБА_3, не підозрюючи про скриті наміри ОСОБА_2, будучи переконаною в добросовісності її намірів, передала ОСОБА_2 вищевказані гроші. Підсудна, отримавши вказані грошові кошти, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, заволоділа чужим майном шляхом обману і, зловживаючи довірою та не маючи наміру передачі грошових коштів, привласнила їх собі шахрайським способом і потратила на власні потреби, чим завдала ОСОБА_3 шкоду на суму 1000 грн.

Свою вину у вчиненому підсудна визнала повністю і пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із бабусею ОСОБА_5 та малолітньою дитиною. На даний час не працює, оскільки доглядає малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

08.09.2011 року вона по оголошенню в газеті «ЗР - інформ» про роботу зателефонувала на один із номерів та зустрілась із жінкою по імені Леся, та того ж дня приступила до роботи у виносну палатку для продажу фруктів та овочів, що знаходиться навпроти будинку, а через декілька днів її стажування, 11.09.2011 року Леся із своїм чоловіком поїхала в м. Чернівці на Калинівський ринок, а вона залишилась проходити стажування у виносній палатці і приблизно о 12 год. 30 хв. того ж дня до її палатки під'їхав автомобіль, з якого вийшла незнайома їй жінка, яка підійшла до неї і сказала, що вона має повернути борг Лесі, і хоче щоб вона їй передала вказані гроші. Коли вона одержувала гроші в сумі 1000 гривень від невідомої їй жінки в неї виник умисел привласнити дані гроші. Після того як жінка поїхала отримані гроші вона вирішила не віддавати Лесі. Коли ввечері Леся із своїм чоловіком Сергієм приїхала вона їм нічого не сказала, що отримала для них 1000 гривень та по закінченні роботи зібрала свої речі та пішла додому. На наступний день вона вирішила не йти до Лесі на роботу, щоб вона не дізналась за гроші. При цьому Леся до неї декілька разів телефонувала, однак вона не чула її розмови, оскільки в неї поламаний телефон. Отримані гроші вона потратила на власні потреби.

У вчиненому щиро кається і, оскільки збитки відшкодувала, вперше притягується до кримінальної відповідальності, просить врахувати її неповнолітній вік та суворо не карати.

Розуміє і не оспорює зміст фактичних обставин справи.

Відповідно до ст.299 ч.3 КК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудної, оскільки вона та інші учасники судового розгляду не оспорюють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає.

Отже, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ст. 190 ч. 1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Призначаючи покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, які помякшують покарання підсудній визнання вини та щире каяття підсудної, сприяння у розкритті злочину, який вчинила вперше, її молодий вік, що збитки відшкодовані, має на утриманні одну неповнолітню дитину, тому суд вважає, що підсудну слід покарати в межах санкції ст. 185 ч.1 КК України громадськими роботами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324, 327, 445,446 КПК України, ст.100 КК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді - громадських робіт на строк 100 /сто/годин.

Запобіжний захід підписку про невиїзд, відносно ОСОБА_2, залишити без зміни, до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Хільчук І. І.