Справа № 396/2313/15-к
Провадження № 1-кп/396/194/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення по ч.2 ст.125 КК України, тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Судом встановлено, що 27 березня 2014 року близько 18 год. ОСОБА_5 зустрів у с.Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області потерпілого ОСОБА_4 , з яким у нього виникла сварка, в ході якої обвинувачений на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень та реалізовуючи його, наніс правою рукою, стиснутою в кулак, три удари в голову потерпілого ОСОБА_4 , а саме в область обличчя та вуха, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна правої вушної раковини, забійної рани нижньої губи зліва, крововиливу в слизовій оболонці верхньої та нижньої губ зліва, хиткості 12-го зуба зліва. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та виникли в результаті дії тупих твердих предметів, що мають обмежену ударну поверхню та діють по типу ударів, утворилися від не менше двох травматичних чинників та могли виникнути за обставин, зазначених потерпілим під час слідчого експерименту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, погодився із обставинами вчинення ним злочину, викладеними в обвинувальному акті, пояснив, що ввечері 27.03.2014 р. близько 18 год. зустрів на вул. Шкільній с. Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області потерпілого ОСОБА_4 , з цивільною дружиною якого - ОСОБА_6 у нього був конфлікт з приводу виховання нею у дитячому садочку його малолітнього сина ОСОБА_7 , 2010 р.н. ОСОБА_4 почав розмахувати перед ним руками, можливо, навіть, заподіяв йому якісь удари, проте медосвідування на встановлення тілесних ушкоджень він не проходив. В результаті цієї сварки він, обвинувачений, стиснутою в кулак правою рукою завдав потерпілому 2-3 удари, ймовірно, в область правого вуха, в обличчя в область рота, після чого пішов додому. Цивільний позов не визнає в повному обсязі. Пояснив, що сплачує аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 400 грн. щомісяця, не працює, отримує раз в рік доходи від орендної плати за належну йому земельну ділянку. У вчиненому розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 27.03.2014 р. близько 18 год. він їхав по вул. Шкільній у с. Димине Новоукраїнського району на скутері та зустрів обвинуваченого, який напередодні чіплявся до його дружини ОСОБА_6 , з приводу чого між ними виникла сварка і обвинувачений завдав йому кулаком правої руки удар в ліве вухо, після чого вдарив цією ж рукою в обличчя. Після цього удару він впав на землю і прикриваючи обличчя руками відчув ще один удар. Після падіння на землю обвинувачений бив його ногами по тілу, куди саме не пригадує, бо втратив свідомість. Коли він, потерпілий, отямився, то побачив, що обвинувачений віддаляється від нього, а він поїхав до Новоукраїнської лікарні, де в цей же день його освідували на виявлення тілесних ушкоджень, із висновками судмедекспертизи погоджується. Він повідомляв лікарям про те, що його били ногами по тілу, проте будь-яких інших тілесних ушкоджень у нього не було виявлено.
Підтримує заявлений ним цивільний позов у повному обсязі, на обґрунтування якого посилається на те, що він витрачав кошти для приїзду в Новоукраїнку на судові засідання, ніс витрати на лікування, чеки та квитанції на підтвердження таких витрат у нього не збереглися, оскільки минув тривалий час. Не може обгрунтувати в чому полягають його моральні страждання і чому ним зазначено саме такий розмір відшкодування моральної шкоди.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає понад два роки у цивільному шлюбі із потерпілим ОСОБА_4 , 27.03.2014 року ввечері останній повернувся додому закривавлений, у нього текла кров із вуха, з носа і рота, на одязі були сліди землі, його нудило, вона думала, що у нього струс мозку, а тому наполягла, щоб потерпілий поїхав в лікарню. Він говорив їй, що його побив обвинувачений ОСОБА_5 .
Згідно висновку експерта № 38 від 28.03.2014 року у потерпілого ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження у вигляді садна правої вушної раковини, забійної рани нижньої губи зліва, крововиливу в слизовій оболонці верхньої та нижньої губ зліва, хиткості 12-го зуба зліва. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та виникли в результаті дії тупих твердих предметів, що мають обмежену ударну поверхню та діють по типу ударів. Згідно висновку експерта № 1308 від 01.09.2015 року наявні у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження утворилися від не менше двох травматичних чинників та могли виникнути за обставин, зазначених потерпілим під час слідчого експерименту.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого і свідка та дослідивши письмові матеріали, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого доведена повністю, дослідженими доказами, які жоден із учасників не поставив під сумнів, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків шляхом нанесення правою рукою, стиснутою в кулак, трьох ударів спричинив потерпілому ОСОБА_4 умисні легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані по ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Суд вважає безпідставними твердження потерпілого ОСОБА_4 про нанесення йому обвинуваченим ударів ногами, оскільки такі твердження не підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, спростовуються висновками експертів, згідно яких тілесні ушкодження виникли від не менше двох травматичних чинників, тобто від ударів кулаком правої руки в область вуха і рота (зі слів як обвинуваченого, так і потерпілого), інших тілесних ушкоджень у потерпілого не виявлено. Крім цього, як пояснив сам потерпілий, після другого удару в обличчя він впав, і прикривши руками обличчя відчув ще один удар, чим саме не знає, після чого втратив свідомість, а коли отямився, то обвинуваченого біля нього вже не було.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є працездатним, але не працює, інвалідом не являється, являється учасником бойових дій в зоні проведення АТО, розлучений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого сплачує аліменти, має постійне місце проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності зі ст.66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності зі ст.67 КК України, судом не встановлені.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, наведені вище дані про його особу, обставини, що пом`якшують його відповідальність, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, відсутність у нього самостійних доходів, відсутність медичних відомостей щодо протипоказань до фізичної праці, знаходить необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.
У задоволенні заявленого потерпілим цивільного позову слід відмовити у зв`язку із наступним.
Згідно ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала внаслідок вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Згідно ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст.128 КПК України).
Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Оскільки цивільний позов в кримінальному провадженні розглядається згідно принципу диспозитивності та обов`язку доведення кожною стороною усіх обставин, на які вони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, то суд не вбачає належних і допустимих доказів для стягнення майнової шкоди в розмірі 3000 грн. і моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., так як потерпілим розмір такої шкоди не підтверджений будь-якими письмовими доказами, а ґрунтується лише на його поясненнях, характер заподіяння моральної шкоди потерпілим взагалі не мотивований. У зв`язку з тим, що обвинувачений не визнає цивільний позов у повному обсязі, то у його задоволенні слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю з наведених вище підстав.
Судових витрат не встановлено, витрати на залучення експертних досліджень відсутні, речових доказів немає.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.
У задоволенні цивільного позову відмовити у повному обсязі у зв`язку із його необґрунтованістю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1