АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1850/15 Справа № 180/1772/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

3 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0000518 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Марганця Дніпропетровської області на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 6 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Дніпропетровська, проживаючу по АДРЕСА_1 , раніше судиму 9 червня 2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі, 18 квітня 2014 року звільнену з Надержинщинської виправної колонії № 65 Полтавської області по відбуттю строку покарання,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, і призначено покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням на неї відповідних обов`язків.

На зазначений вирок старший прокурор прокуратури м. Марганця Дніпропетровської області приніс апеляційну скаргу, в якій просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, ухвалити, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 407 КК України, свій вирок, яким визнати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на необґрунтованість вироку суду в частині призначеного обвинуваченій покарання,

Провадження № 11-кп/774/1850/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 187 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
оскільки воно не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Зазначається на неврахування судом того, що обвинувачена раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, через що, має незняту та непогашену у встановленому порядку судимість, перебуває на обліку у лікаря нарколога. Також, звертається увага на те, що ОСОБА_7 була засуджена за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України Марганецьким міським судом, за вчинення злочинів відносно ОСОБА_8 , 1927 року народження, що на думку прокурора, свідчить про стійкість криміногенного характеру обвинуваченої. Крім того, прокурор вважає необґрунтованим врахування судом щирого каяття обвинуваченої, як обставини, що пом`якшує її покарання, так як остання в ході досудового розслідування та судового розгляду заперечувала вчинення даного кримінального правопорушення із застосуванням ножа, вводячи суд в оману, з метою перекваліфікації її дій на більш м`яке кримінальне правопорушення.

Відповідно вироку, суд встановив, що згідно обвинувального акту, 29 травня 2015 року приблизно о 8 годині 30 хвилин обвинувачена ОСОБА_7 підійшла до квартири АДРЕСА_2 та подзвонила у дзвінок вхідних дверей. Дочекавшись, поки вхідні двері відчинив ОСОБА_8 , який є власником квартири, ОСОБА_7 без дозволу останнього умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, відштовхнувши вхідні двері, проникла у квартиру АДРЕСА_2 . Одразу після цього ОСОБА_7 у коридорі зазначеної квартири дістала з кишені куртки кухонний ніж, який носила при собі, приставила вказаний ніж до горла ОСОБА_8 та почала вимагати від нього гроші чи цінні речі, тобто здійснила напад з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя або здоров`я особи, яка зазнала нападу, після чого відшукала та привласнила належні ОСОБА_8 мобільний телефон «Samsung» C 140, вартістю 165 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності, грошові кошти в сумі 20 гривень та пластикову банківську картку «УкрСибБанк» для пенсійних виплат на ім`я ОСОБА_8 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, та залишила місце вчинення злочину, спричинивши своїми злочинними діями матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 185 гривень. Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

В суді апеляційної інстанції прокурор, підтримавши подану апеляцію, вважала, що вирок підлягає скасуванню, в тому числі із-за м`якості призначеного обвинуваченій покарання, однак з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки при постановленні вироку були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Вислухавши думку прокурора та її доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіркою оскаржуваного вироку на відповідність вимогам кримінального процесуального закону встановлено, що судове рішення було ухвалено з істотними порушеннями вимог ст. 374 КПК України.

Так, Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено два види вироків: виправдувальний та обвинувальний.

Вирок суду складається, в тому числі і з мотивувальної частини, в якій знаходять своє відображення обґрунтування вирішених судом питань факту і права.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, в разі визнання особи виправданою, наводиться формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі, а в разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Викладаючи мотивувальну частину по даному кримінальному провадженню, суд вказав у вироку, що «згідно обвинувального акту…», тобто допустив таке формулювання обвинувального вироку, яке посилається на визначення обвинувачення органом досудового розслідування.

Однак, таке викладення обвинувального вироку та допущене формулювання на початку мотивувальної частини свідчить про те, що суд не встановив саме те формулювання обвинувачення, яке він визнає доведеним.

Допущене судом порушення вимог ст. 374 КПК України є істотним, оскільки вирок, постановлений іменем України є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення належить підходити з винятковою відповідальністю, суворо дотримуючись вимог ст. ст. 370, 373, 374, 375 КПК України.

Суд апеляційної інстанції, в даному конкретному випадку позбавлений можливості винести новий вирок, так як місцевий суд фактично не встановив своїм вироком обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 , а тому вирок відносно останньої підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляції прокурора про м`якість призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання.

Перевірка матеріалів кримінального провадження щодо особи обвинуваченої та обставин вчинення кримінального правопорушення, на які вказує прокурор в апеляції, свідчить про те, що призначене обвинуваченій покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є несправедливим внаслідок м`якості.

За таких обставин, якщо при новому розгляді справи щодо обвинуваченої ОСОБА_7 підтвердиться її обвинувачення в розбійному нападі, а саме в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, призначене обвинуваченій покарання за даним вироком слід вважати м`яким.

На підставі ст. ст. 7, 9, 374, 412 КПК України, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Марганця Дніпропетровської області задовольнити частково.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 6 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області