Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене старшим прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 30 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копашнево Хустського району, Закарпатської області громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, приватного підприємця, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч. 2 ст.15, ч.2 ст.149 КК України,-
В ході досудового слідства встановлено, що В середині серпня 2014 року гр. ОСОБА_7 за попередньою змовою із гр. ОСОБА_8 шляхом обману перемістили неповнолітню ОСОБА_9 на територію Російської Федерації з метою використання її у примусовій праці.
Окрім цього, в середині серпня 2014 року гр. ОСОБА_7 за попередньою змовою із гр. ОСОБА_8 шляхом обману перемістили ОСОБА_10 на територію Російської Федерації з метою використання її у примусовій праці.
Окрім цього в середині серпня 2014 року гр. ОСОБА_7 за попередньою змовою із гр. ОСОБА_8 шляхом обману перемістили ОСОБА_11 на територію Російської Федерації з метою використання її у примусовій праці.
Окрім цього, співробітниками УБОЗ УМВС України в Тернопільській області задокументовано злочинну діяльність ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших осіб, які 05.11. 2014 року намагалися відправити на автомобілі марки Мереседес д.н.з. НОМЕР_1 в Російську Федерацію жителів Тернопільської та Закарпатської областей для трудової експлуатації, однак свій намір до кінця не довели з причин, що не залежить від їх волі.
В ході досудового провадження було встановлено, що дані злочини скоїли ОСОБА_13 за попередньою змовою із ОСОБА_4 .
06 листопада 2014 року ОСОБА_4 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 149 КК України, встановлено, що в серпні 2014 року ОСОБА_4 вступив у злочинну змову із ОСОБА_13 направлену на вербування, переміщення, шляхом обману осіб в Російську Федерацію з метою їх експлуатації.
Згідно попередньої домовленості ОСОБА_13 повинна була завербувати осіб на роботу в Російську Федерацію, а ОСОБА_4 перевезти даних осіб в Російську Федерацію для виконання сільськогосподарських робіт.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 на протязГ першої декади серпня 2014 року вербувала в м. Кременець осіб які бажали виїхати в Російську Федерацію на роботу.
17 серпня 2014 року ОСОБА_13 близько 17.00 год., за попередньою домовленістю зустрілася в м. Кременець по вул. Дубнівській для подальшого виїзду в Російську Федерацію із потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , де під час зустрічі з вищевказаними особами пояснила, що під`їде ОСОБА_12 , і вони на його автомобілі відправляться в Російську Федерацію на роботу, як вони про це попередньо домовлялися, на що останні добровільно погодились та дали згоду на виїзд закордон, оскільки зі слів ОСОБА_13 в Краснодарському краї Російської Федерації їх чекає робота за яку вони отримуватимуть заробітну плату близько 700 доларів США, належні умови проживання та харчування.
17 серпня 2014 року ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_13 , на автомобілі Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 перевезли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 із м. Кременець на пункт пропуску в Сумській області та перетнули кордон з Російською Федерацією, та 20 серпня 2014 року прибули в Краснодарський край для виконання сільськогосподарських робіт.
Прибувши на попередньо обумовлене місце роботи потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , побачивши умови проживання та роботи, почали висловлювати своє незадоволення в бік ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , з приводу умов проживання та роботи, однак невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_14 забрав паспорта потерпілих таким чином позбавив їх можливості повернення додому та сказав необхідно заплатити 240 доларів США або відробити 2 місяці на роботі у теплицях.
Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на вербування, переміщення осіб в Російську Федерацію з метою експлуатації з використанням обману, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_13 06.11.2014 року намагалися відправити на автомобілі Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 жителів Закарпатської та Тернопільської областей в Російську Федерацію для трудової експлуатації, однак свій злочинний намір до кінця не довели з незалежних від них причин оскільки були затриманні працівниками міліції в Рівненській області.
06 листопада 2014 року о 23 годині 50 хвилин, в порядку ст. 208-211 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.15, ч.2 ст.149 КК України.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 притягується до відповідальності за вчинення тяжких правопорушень, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, а також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 та підтверджують наявність зазначених ризиків, зокрема те, що ОСОБА_4 підтримує зв`язки із особами яких він відправляв на роботу в Російську Федерацію в Краснодарський край, тому перебуваючи на волі може незаконно впливати на них з метою дачі ними неправдивих показів, або відмови від добровільно наданих свідчень, що свідчить про наявність вищезазначених ризиків.
Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років та те, що перебуваючи на волі існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, слідчий клопоче про застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 , вважає, що у клопотанні слід відмовити, оскільки в діях його підзахисного відсутній склад інкримінованих кримінальних правопорушень. Допитані свідки у кримінальному провадженні вказали, що ОСОБА_4 здійснював лише перевезення, жодних дій, пов`язаних з торгівлею людьми не вчиняв. Просить слідчого суддю застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При застосуванні запобіжного заходу просить врахувати міцність соціальних зв`язків його підзахисного, зокрема наявність постійного місця проживання, те, що є одруженим, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.
Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що суть клопотання та підстави його затримання зрозумілі, вину згідно повідомлення про підозру не визнає, просить не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, повністю підтримує позицію захисника.
Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.149, ч. 2 ст.15, ч.2 ст.149 КК України, що підтверджується дослідженими матеріалами клопотання та кримінального провадження, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_15 про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення; рапортом працівників УБОЗ УМВСУ про виявлення ними правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 149 КК України; показаннями потерпілих ОСОБА_10 Мірко ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; протоколом одночасного допиту ОСОБА_10 Шевченко ОСОБА_18 ; протоколом одночасного допиту ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ; протоколом одночасного допит ОСОБА_11 , ОСОБА_4 ; протоколом одночасного допиту ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 .
Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
З врахуванням характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваним винним у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років та те, що перебуваючи на волі існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вищевказані обставини дають слідчому судді підстави вважати, що застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .
Доводи захисника, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки, з урахуванням наявних ризиків, дані твердження не дають підстави вважати, що підозрюваний належним чином буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки у випадку застосування менш суворих запобіжних заходів, як тримання під вартою.
Крім того, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинах, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України його майновий та сімейний стан, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі, наближеному до максимального, визначеного законом у даному випадку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене старшим прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту затримання, а саме з 23 год.50 хв. 06 листопада 2014 року.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 50 хв. 04 січня 2015 року.
У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не відлучатися із с.Буштино Тячівського району Закарпатської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; з`являтися за першою вимогою до слідчого прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя В.Ломакін