дата документу :
Справа 359/9265/15-к
Провадження №1-КП/359/431/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2010 року за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 3 роки. Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 02.04.2012 року скасовано звільнення від відбування покарання і направлено в місця відбування покарання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2014 року звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 2 ЗУ "Про амністію у 2014 році", -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
встановив:
В ході судового розгляду, прокурором Бориспільської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі ст. 338 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 341 КПК України, складено та погоджено з керівником органу прокуратури обвинувальний акт, в якому змінено обсяг обвинувачення та приведено обвинувальний акт у відповідність до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Копії обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням було вручено обвинуваченому в судовому засіданні, а також отримано потерпілим (т.1 а.с.27, 29) та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.22-24).
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані з проникненням у сховище, з таких обставин.
Так, 16.07.2015 р., близько 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . Проходячи біля вказаного будинку він згадав, що у сусіда ОСОБА_6 в господарському приміщенні є велосипед. В цей час ОСОБА_4 вирішив викрасти велосипед, з метою його подальшого використання у особистих цілях.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, шляхом вільного доступу через не огороджені, земельні ділянки таємно проник до подвір`я будинку АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на вказаній території ОСОБА_4 діючи таємно умисно та з корисливих мотивів, підійшов до приміщення господарського типу, та тримаючи в руках металеву арматуру, яку знайшов поруч з приміщенням господарського типу, відігнув металевий навісний замок, таким чином проникнувши до приміщення господарського типу.

Перебуваючи в приміщенні господарського типу на території домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_4 оглянувши приміщення побачив велосипед "Команч" чорно бордового кольору та тримаючи його за кермо викотив з даного приміщення, а далі з подвір`я.

Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 5 429 гривень.

ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, викладені обставини не оспорював.

ОСОБА_4 показав, що 16.07.2015 р. в обід відпочивав на озері де вживав алкогольні напої з невстановленими особами ,повертаючись до дому побачив, що у дворі по сусідству нікого не було, тоді вирішив підійти до сараю який був розташований на присадибній території біля сусідського будинку. Приблизно о 18 год. 00 хв. діючи умисно та з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замка металевою арматурою, яку він знайшов у дворі, він проник до сараю, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_2 звідки таємно викрав велосипед "Каманч" вартістю 5 429 грн. Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочину, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, та приєднані матеріали стосовно речового доказу. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані:

- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно та поєднане з проникненням у сховище.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.
Так, майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_4 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим у відсутності потерпілого та інших осіб. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_4 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. Вилучення цього майна здійснювалось всупереч волі потерпілого, але незважаючи на це, ОСОБА_4 бажав ним заволодіти. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні злочину він прагнув обернути чуже майно на свою користь. В результаті цих діянь він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном, тоді як потерпілий такої можливості був позбавлений. Таким чином, вчинений ОСОБА_4 злочини є закінченими. Обвинувачений раніше вже скоював злочин передбачений ст.185 КК України. Тому вчинене обвинуваченим викрадення чужого майна мають ознаку повторності і не є продовжуваним злочином.
Цей злочин обвинувачений вчиняв з проникненням в сховище потерпілого. Умисел на викрадення чужого майна у нього виникав ще до проникнення в сховище. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 32 постанови №12 від 25 грудня 1992 року „ Про судову практику в справах про корисливі злочини проти приватної власності , якщо винна особа вчинила крадіжку і в її діях є декілька кваліфікуючих ознак, передбачених різними частинами статті, вчинене належить кваліфікувати за тією частиною, яка передбачає більш суворе покарання. При цьому всі кваліфікуючі ознаки повинні бути вказані в обвинувальному висновку (обвинувальному акті) і мотивувальній частині вироку.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч.3 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно та поєднане з проникненням у сховище.
Обираючи обвинуваченому кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин.
Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності громадян, по місцю проживання характеризується посередньо: офіційно не працює, заяв та скарг відносно ОСОБА_4 до сільської ради не надходило. На обліку у лікаря психіатра не перебуває. ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з діагнозом цироз хронічного алкоголізму. Як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_6 від 12.10.2015 р., він жодних претензій до обвинувачуваного ні морального, ні матеріального характеру не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину та сприяв його розкриттю. Обставини, що обтяжують покарання це те, що злочин скоєно в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості та даних про особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_4 належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Разом з тим, його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 допустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, йому доцільно встановити іспитовий строк певної тривалості та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи середню тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючи та обтяжуючи обставини.

Речовий доказ: металевий шматок арматури, вилучений під час огляду місця події та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, після набрання вироком суду законної сили, належить знищіти.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не пред`являвся.
Керуючись ст.22, ч.9 ст.100, ст. ст. 349, 368, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч.3 ст.185 КК України, суд -

присудив:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: металевий шматок арматури, після набрання вироком суду законної сили, - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1