Справа № 303/6889/13-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(про повернення апеляційної скарги )

10.02.2016 м. Ужгород
Суддя апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подала законний представник засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2013 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не судимого,

визнано винним і призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_2 звільнено від призначеного за цим покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього передбачений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1077,60 грн..

Згідно вироку, ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 03 червня 2013 року приблизно о 09-ій годині 10 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, розподіливши ролі, згідно яких ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 і повинен був стежити щоб їх дії залишились непомітними, у той час як ОСОБА_2 , діючи за вказівками ОСОБА_4 , шляхом віджиму сокирою вхідних дверей проник до вказаного будинку, де зі спальної кімнати викрав гроші та ювелірні вироби, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 21152,90 гривень.

В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_3 , вказує на те, що вирок є незаконним і таким, що ухвалений із порушенням норм процесуального права, оскільки судом під час розгляду справи не було досліджено всі наявні в матеріалах справи докази, а передбачений ч. 3 ст. 349 КПК України порядок дослідження доказів щодо неповнолітніх не застосовується. Вказує також на те, що вирок є необґрунтованим, оскільки в його основу покладено лише визнання вини обвинуваченого, яке було отримано органами досудового розслідування під погрозами застосування щодо ОСОБА_2 насильства. При цьому посилається на те, що визнання вини повинно також бути підтверджене й іншими доказами у справі та братися до уваги в їх сукупності, чого зроблено не було. Крім того, апелянт вказує на те, що нею було порушено строк на апеляційне оскарження в зв`язку з тим, що їй не були відомі обставини примушування її сина до визнання вини у скоєнні злочину, якого він не вчиняв, й що нею було подано заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, однак у задоволенні даної заяви їй було відмовлено та повідомлено, що вказані порушення норм законодавства є підставою для оскарження вироку в апеляційному порядку. Просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення ; витребувати матеріали кримінального провадження № 0002832 для дослідження наявних у справі доказів; вирок скасувати в зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення.

Ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 15 січня 2016 року апеляційна скарга, яку подала потерпіла законний представник засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 , на вирок залишена без руху. В ухвалі вказується на те, що що апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. ч. 2, 4, 6 цієї статті. Зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що вирок ухвалений із порушенням норм процесуального права, апелянт не вказала на те у чому саме полягають порушення норм процесуального права. Вказуючи на те, що визнання вини обвинуваченого ОСОБА_2 органами досудового слідства було отримано під погрозами застосування щодо останнього насильства, апелянт не посилається на докази, які б підтверджували її доводи у цій частині (докази, які підтверджують факт застосування примусу щодо ОСОБА_2 зі сторони працівників міліції); не вказує, які саме докази не були досліджені судом першої інстанції і які докази підлягають дослідженню апеляційним судом у підтвердження доводів апеляційної скарги про необґрунтоване визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні крадіжки чужого майна. Подавши апеляційну скаргу і клопочучи про витребування кримінального провадження для дослідження зібраних у ньому доказів, апелянт не врахувала положення ст. 404 КПК України, а саме не зазначила які саме обставини справи судом першої інстанції були досліджені не повністю, або з порушеннями, у чому саме полягає неповнота при допиті обвинуваченого ОСОБА_2 , й які саме факти можуть бути підтверджені в апеляційному суді при дослідженні доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження. Крім того, заявляючи клопотання про поновлення їй пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянтом не надано докази в підтвердження поважності причин пропуску строку. В апеляційній скарзі також не зазначено на підставі якої норми КПК України апеляційний суд зобов`язаний скасувати вирок у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України злочину ( ОСОБА_2 необхідно визнати невинним), не вказує на передбачені законом підстави для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні. Крім того, в ухвалі зазначено, що при усуненні недоліків апеляційної скарги необхідно вмотивувати (врахувати), що у суді першої інстанції обвинувачений показання давав у присутності захисника адвоката та законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 ..

Апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги 05 (п`ять) днів із дня отримання копії даної ухвали, а також роз`яснено, що в разі не усунення вказаних в ухвалі недоліків апеляційну скаргу їй буде повернуто.

На період 10 лютого 2016 року до апеляційного суду не надійшла апеляційна скарга, подана за результатами виконання ухвали про усунення недоліків апеляційної скарги. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15 січня 2016 року апелянту була надіслана копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, яку остання отримала 21 січня 2016 року особисто, що підтверджується її підписом у наявному в матеріалах кримінального провадження повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що особа в установлений строк не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, повертає її апелянту.

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про повернення ОСОБА_3 апеляційної скарги враховується те, що останній було надано достатньо часу для усунення зазначених в ухвалі від 15.01.2016 року недоліків апеляційної скарги, що апеляційним судом не вчинялись жодні перепони для усунення нею зазначених недоліків, однак такі нею усунуто не було. Поряд із цим, ураховується й те, що оскаржуваний вирок набрав законної сили, і із часу його ухвалення до часу його оскарження минуло понад два роки.

Керуючись ст. ст. 396, 399, 418 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подала законний представник засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2013 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, разом з усіма доданими до неї матеріалами, повернути апелянту та надіслати їй копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців із дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_6 Стан