Номер провадження: 11-сс/785/1734/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси та захисника-адвоката ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2015 року, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком на два місяці, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, не одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_10 » на посаді інженера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 13 квітня 2014 року близько 22 години 40 хвилин, останній, рухаючись по вул. Академіка Філатова в м. Одесі біля будинку №86, штовхнув ліктем раніше незнайомого йому ОСОБА_11 , який рухався йому назустріч, після чого безпричинно, виказуючи образи та нецензурну лайку, вступив з останнім у словесний конфлікт, у ході якого, ОСОБА_7 почав штовхати руками ОСОБА_11 у груди, погрожуючи останньому вбивством.

Під час конфлікту, ОСОБА_7 , використовуючи конфлікт з ОСОБА_11 , вирішив реалізувати свої погрози та вбити останнього. З цією метою ОСОБА_7 дістав з правої кишені брюк, в які він був одягнутий, ніж, що носив з собою та, який слідством на даний час не встановлений, маючи злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , нехтуючи при цьому, загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, використовуючи виниклий конфлікт, який сам створив, діючи з хуліганських мотивів, почав намагатися наносити колючо-ріжучі удари вістрям ножа в область грудної клітини ОСОБА_11 , тобто в напрямку життєво важливих органів людини. ОСОБА_11 , усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_7 , намагався уникнути ударів ножем, відходячи назад від останнього та прикриваючи життєво важливі органи руками.

Незважаючи на це, ОСОБА_7 продовжив здійснювати випади ножем в сторону ОСОБА_11 з метою доведення до кінця свого умислу на вбивство потерпілого, що супроводжувалось нецензурною лайкою, та в результаті таких дій ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді різаної рани долонної поверхні правої кисті з пошкодженням м`язів внутрішнього узвишшя (гипотенара), гілок правих ліктьового й серединного нервів, ускладненого розвитком флегмони правої кисті, посттравматичної невропатії правого ліктьового нерва, що призвело до порушення хватальної здатності правої кисті. Таке тілесне ушкодження ОСОБА_11 отримав в результаті відбиття удару ножем, який був спрямований в область лівої переднє-бокової поверхні грудної клітини. Побачивши, що у ОСОБА_11 виникла сильна кровотеча і, вважаючи, що він виконав всі необхідні дії, спрямовані на заподіяння смерті потерпілому, тобто спричинив йому тілесне ушкодження, яке призведе до смерті, ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину.

Водночас, смерть ОСОБА_11 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , завдяки своєчасному наданню потерпілому медичної допомоги.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 спричинено вищезазначені тілесні ушкодження, які згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №157 від 06.08.2015 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Малиновським ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 14.04.2014 за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0003104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

16.11.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.11.2015 слідчий Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи це тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як не мешкає за місцем реєстрації, а проживає за межами м. Одеси; знищити, сховати знаряддя злочину ніж, який на даний час слідством не встановлено; незаконно впливати на потерпілого, шукати осіб, які б надавали хибне алібі. Зазначені ризики неможливо усунути іншим чином, ніж обранням запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2015 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 17.01.2016, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та із забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, прокурор прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2015 про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 скасувати, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на залишок строку досудового розслідування, який спливає 16.01.2016.

За твердженням апелянта, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не прийняв до уваги те, що підозрюваний повністю заперечує показання потерпілого та свою причетність до інкримінованого йому злочину, що вказує на наявність ризику щодо незаконного впливу на потерпілого задля зміни показань на свою користь. Домашній арешт, як запобіжний захід не зможе забезпечити ізоляцію від спілкування підозрюваного з потерпілим, не попередить можливий тиск на останнього засобами телефонного зв`язку, через соціальні мережі, родичів, тощо. Також, домашній арешт жодним чином не попередить перешкоджання кримінальному провадженню шляхом вмовляння свідків до дачі показань, які на сьогоднішній день створюють ОСОБА_7 штучне алібі. Крім того, слідчим суддею не надано оцінку зазначеному прокурором ризику щодо перешкоджання кримінальному провадженню підозрюваним, який підтверджується неправдивими показаннями ОСОБА_7 щодо місця роботи на момент скоєння злочину.

Захисником-адвокатом ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2015 про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово скасувати, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20.00 до 08.00 год.

За твердженням апелянта, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України. Крім цього, зазначає, що перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом цілодобово, істотно порушить його права як особи, оскільки він працює на посаді інженера у ФОП « ОСОБА_10 », за місцем роботи характеризується позитивно, однак, перебування під арештом цілодобово може призвести до його звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, захисника-адвоката, підозрюваного, які повністю підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити; дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень; апеляційний суд вважає, що скарги прокурора та адвоката не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначені змістом ст. ст. 177, 178, 181 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України та на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, оскільки жодних переконливих доказів, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового слідства чи суду; переховувати або знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; заважати досудовому розслідуванню, в клопотанні слідчого не міститься.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що є недоведеними та необґрунтованими доводи прокурора, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено. Сама тяжкість обвинувачення не може бути підставою для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інших доводів апеляційному суду не було представлено прокурором.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом цілодобово, істотно порушить його права як особи, оскільки він працює на посаді інженера у ФОП « ОСОБА_10 » і перебування під арештом цілодобово може призвести до його звільнення не знайшли свого підтвердження доказами, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційні скарги прокурора та захисника-адвоката задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово у відношенні ОСОБА_7 , з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці, тобто до 17.01.2016 залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3