Справа № 1326/1-595/11 Головуючий у 1 інстанції: М.О. Мартинишин
Провадження № 11/1390/735/12 Доповідач : Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2012 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Гончарук Л.Я., Грищука В.О.,

з участю прокурора Горин У.І.,

засудженого ОСОБА_1,

його захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляцією державного обвинувача Дідовського М.Ю на вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2012 року про визнання ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2012 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, військовозобовязаний

засуджений за ч.1 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки та покладено обовязки, передбачені ст.76 КК України:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід підписка про невиїзд залишено засудженому без зміни до вступу вироку в законну сили.

Питання про речові докази та судові витрати по справі вирішено відповідно до ст.ст.81, 93 КПК України.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він в 10-их числах липня 2010 року в м. Львові по вул. Боберського незаконно придбав знайшов на смітнику наркотичний засіб канабіс (марихуану), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 481,58 грама, який до дня виявлення працівниками міліції, тобто до 21 липня 2010 року, незаконно зберігав у себе дома за адресою: АДРЕСА_2, без мети збуту.

В апеляції державний обвинувач, просить вирок скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Свої вимоги він мотивує тим, що рішення суду постановлено з порушенням вимог ст.ст.369, 371 КПК України у звязку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону Вина ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який інкримінувало йому досудове слідство, а саме в тому, він, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, у невстановленої досудовим слідством особи вдесятих числах липня 2010 року на вул. Ліській у м. Львові незаконно придбав наркотичний засіб канабіс (марихуану) масою 481,58 грама, який зберігав за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою збуту, 21 липня 2010 року вказаний наркотичний засіб був виявлений працівниками міліції і вилучений, доведена наступними доказами: показаннями ОСОБА_1, даними на досудовому слідстві; протоколом обшуку від 21 липня 2010 року; показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 Разом з тим прокурор зазначає, що суд без належної мотивації прийшов до неправильного висновку, перекваліфікувавши дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.307 КК України та, засудивши останнього за ч.1 ст.309 КК України, не сформулювавши в чому ОСОБА_1 обвинувачується. В резолютивній частині вироку не зазначено рішення про залік попереднього увязнення та не вказано часу, із якого засуджений має відбувати покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про задоволення апеляції державного обвинувача, пояснення засудженого ОСОБА_1 та його захисника про безпідставність апеляції і про залишення вироку суду без змін, обговоривши наведені в апеляції доводи та, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція державного обвинувача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. Так, суд, приймаючи рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України, детально дослідив докази, зібрані досудовим слідством, і дав їм оцінку: "Оцінюючи покази підсудного, дані ним в судовому засіданні, суд надає їм віри, оскільки покази дані ним на досудовому слідстві, щодо придбання ним наркотичних засобів у знайомого на прізвисько "Качор", який дав йому їх для тимчасового зберігання не знайшли підтвердження під час з'ясування даних обставин органами досудового слідства, якими була встановлена особа "Качора", який виявився ОСОБА_7, який наведені ОСОБА_1 обставини заперечив на очній ставці з останнім 04.08.2010 року (т.1, а.с.104), та в протоколі допиту від 04.08.2010 року (т.1, а.с.92). За фактом перевірки пояснень ОСОБА_1 щодо передачі йому ОСОБА_7 наркотичних засобів 19.08.2010 року прийнято постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України (т.1, а.с.125-127).

У постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.08.2010 року стосовно ОСОБА_7 зазначено, що в ході проведення комплексу оперативно-розшукових заходів та слідчих дій встановити будь-яких інших доказів причетності ОСОБА_7 до вказаного злочину, крім показів самого обвинуваченого ОСОБА_1, які в подальшому можуть бути ним змінені як в процесі досудового слідства так і в процесі судового розгляду, а тому не мають достатніх даних, які б підтверджували участь ОСОБА_7 у незаконному збуті наркотичного засобу ОСОБА_1 (т.1, а.с.127).

ОСОБА_1 змінив свої покази в судовому засіданні, інших доказів, щодо причетності ОСОБА_7 до даного злочину органами досудового слідства не надано, а судом не здобуто.

У зв'язку з наведеним, суд не бере до уваги пояснення вище згаданих свідків (ОСОБА_5 (т.1, а.с.35-37), ОСОБА_6 (т.1, а.с.38-40)) , в тій частині, що вони чули такі пояснення ОСОБА_1 (що він нібито мав збувати наркотичний засіб). Щодо наявного в матеріалах справи протоколу огляду речових доказів від 26.07.2010 року (т.1, а.с.67-69), згідно з яким оглянуто телефон "Нокіа", вилучений у ОСОБА_1 та змісту СМС, суд вважає, що вони не містять доказів, щодо умислу ОСОБА_1 на збут наркотичних засобів. Таким чином, органами досудового слідства не надано, а судом не здобуто доказів, які б вказували на умисел ОСОБА_1 збути наркотичні засоби, які той зберігав у своїй квартирі".

Не знайшло свого підтвердження і зауваження апелянта про те, що суд, засудивши ОСОБА_1 за ч.1 ст.309 КК України, так і не сформулював в чому ОСОБА_1 обвинувачується.

Адже, як вбачається із фабули обвинувачення, яке суд визнав доведеним, а саме: "ОСОБА_1 в 10-их числах липня 2010 року в м. Львові по вул. Боберського незаконно придбав знайшов на смітнику наркотичний засіб канабіс (марихуану), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 481,58 грама, який до дня виявлення працівниками міліції, тобто до 21 липня 2010 року, незаконно зберігав у себе дома за адресою: АДРЕСА_2, без мети збуту", в ньому зазначено місце, час вчинення злочину, масу наркотичних засобів, кваліфікуючі ознаки; незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Колегія суддів вважає безпідставними вказівки апелянта як на недоліки вироку про те, що в резолютивній частині вироку не зазначено рішення про залік попереднього увязнення та не вказано часу, із якого засуджений має відбувати покарання, оскільки при застосуванні до засудженого положень ст.ст.75, 76 КК України, вказані обставини в резолютивній частині вироку не зазначаються.

Разом з тим колегія суддів вважає за потрібне згідно зі ст.365 КПК України привести у відповідність до вимог ст.76 КК України назву контролюючих органів за поведінкою засуджених, оскільки судом першої інстанції вони названі органами кримінально-виконавчої системи. А відповідно до змін до ст.76 КК України, внесених згідно із Законом № 1254-від 14.04.2009 р. їх назва кримінально-виконавча інспекція.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2012 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію державного обвинувача без задоволення.

У резолютивній частині вироку слова "органи кримінально-виконавчої системи" у всіх відмінках замінити словами "кримінально-виконавча інспекція" у відповідних відмінках.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.