Кримінальне провадження № 1-кп/331/561/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працює, має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
24.04.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 1, ст. 309 ч. 2, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки;
14.11.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, у відповідності до ст. 70 ч.4 КК України поглинуто покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від21.09.2012 року за ст. 309 ч. 2 КК України та визначено строк покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від24.04.2012 року за ч. 1, ч. 2 ст. 309 КК України та визначено остаточно 2роки 7 місяців позбавлення волі;
21.09.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75, ст. 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
10.12.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання покарань з урахування вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2012 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, початок відбуття строку покарання з 21.09.2013 року, звільнений 05.06.2014 року ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.05.2014 р. умовно - достроково на 1 рік 3 місяці 23 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04.09.2015 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на шахрайство, знаходячись біля ЗГТ «вул. Героїв Сталінграду» в м. Запоріжжі, за напрямком руху у бік вул. Української в м. Запоріжжі, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом здійснення дзвінка взяв у ОСОБА_4 мобільний телефон «Alkatel One Touch 232», чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 вартістю 200 грн., з сім картою мобільного оператора «МТС», яка складає матеріальну цінність для потерпілого в розмірі 20 гривень, з 10 гривнями на мобільному рахунку, після чого скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 не спостерігає за його діями, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим своїми діями завдав ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 230 грн.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оскаржуються, при цьому допитати обвинуваченого, потерпілого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що 04 вересня 2015 року перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Героїв Сталінграду» підійшов до потерпілого ОСОБА_4 попросив дати мобільний телефон під приводом здійснити дзвінок, але отримавши телефон, назад його потерпілому не повернув, про свій вчинок дуже шкодує.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , пояснив суду, що 04.09.2015 року біля зупинки транспорту «Героїв Сталінграду» до нього підійшов обвинувачений і попросив дати телефон для того щоб подзвонити, але скориставшись тим, що він відволікся обвинувачений втік з його телефоном.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, з 01.10.2011 року перебуває на диспансерному обліку в ЗОНД, у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 10.12.2012 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання покарань з урахування вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2012 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, початок відбуття строку покарання з 21.09.2013 року, звільнений 05.06.2014 року ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.05.2014 р. умовно - достроково на 1 рік 3 місяці 23 дні, на шлях виправлення не став і скоїв новий злочин, за вищевикладених обставинах.

Таким чином, даний злочин ним був скоєний до повного вібуття покарання за попереднім вироком, у період умовно-дострокового звільнення, отже, у відповідності до ст. 71 ч. 1 КК України суд, призначаючи покарання за данний злочин, остаточно визначає покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2012 року.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2012 року, з розрахунку, що згідно ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Строк відбування покарання обчислювати з момента фактичного затримання.

Речові докази: мобільний телефон «Алкатель» One Touch 232, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1