ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

29 грудня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вищевказаних судових рішень судом касаційної інстанції.
Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, обґрунтування вимог касаційної скарги засудженого викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, відповідно до якої касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі не наведено чітких доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості судового рішення з підстав передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
Так, за змістом касаційної скарги засуджений хоча і посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального закону, однак при цьому не зазначає чітких доводів та відповідних аргументів на підтвердження своєї позиції, оскільки обґрунтовуючи свої твердження зазначає про неправильну оцінку наявних у матеріалах провадження доказів та фактично надає їм власну оцінку, посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, а також не наводить обґрунтувань про наявність таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які на його думку, перешкодили чи могли б перешкодили судам постановити законні та обґрунтовані судові рішення.
Також відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі слід зазначити чи бажає особа, яка подала касаційну скаргу, брати участь у касаційному розгляді.
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року щодо нього залишити без руху та надати для усунення вищевказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3