Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3762/15-к
Провадження № 1-кп/553/262/2015
В И Р О К
Іменем України
29.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за статтями 185 ч.1, 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин. 5 липня 2015 року біля 3 години 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ-маркет» за адресою: м. Полтава, вул. Чураївни, 2-б, діючи умисно, з корисних мотивів, шляхом вільного доступу з метою таємного викрадення чужого майна заволодів виставленими на полицю для продажу товарами: пляшкою коньяку «Жан-Жак Класік» об`ємом 0,5 л вартістю 63 гривні 20 коп., пляшкою горілки «Мороша Джерельна» об`ємом 1 л вартістю 79 гривень 84 коп., трьома батончиками «Нестле Lion King Size» вагою 68 г кожний вартістю 7 гривень 48 коп. кожен загальною вартістю 22 гривні 44 коп. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ-маркет» майнову шкоду на загальну суму 165 гривень 48 коп.

Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, за наступних обставин. 8 липня 2015 року біля 2 год. 20 хв. перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ-маркет», що за адресою: м. Полтава, вул. Чураївни 2-б, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з метою таємного викрадення чужого майна, із полиці таємно, викрав пляшку горілки «Мороша Джерельна», об`ємом 0,7 л, вартістю 50 грн. 88 коп., цукерки «Любимов», вагою 150 г, вартістю 29 грн. 92 коп. Після цього ОСОБА_7 почав виходити із магазину, але був помічений охоронцем, та почувши вимогу повернутися та розплатитися за товар не відреагував та пішов далі. З цього часу його діяння перестало нести таємний характер та перетворилося на відкрите викрадення чужого майна. Загальна майнова шкода становить 80 грн. 08 коп. З викраденим із місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) визнав повністю та показав, що 5 липня 2015 року в нічний час біля 3 години 30 хв. він зайшов до магазину АТБ-маркет по вул. Чураївни 2-б в м. Полтаві. З магазину він таємно викрав коньяк Жан-Жак у пляшці 0,5 л, а також 1л пляшку горілки «Мороша Джерельна», крім того взяв три батончики Нестле. Найменування та вартість викраденого не оспорював. У вчиненому розкаявся.

Також показав суду, що 8 липня 2015 року в нічний час він зайшов в цей же магазин АТБ-маркет, взяв пляшку горілки 0,7 л «Мороша Джерельна» та коробку цукерок «Любимов» після чого пішов з магазину, вийшов на вулицю, перейшов дорогу. Також пояснив суду, що його дії ніким помічені не були, зокрема охоронцем, він непоміченим вийшов на вулицю та перейшов через дорогу. Найменування та вартість викраденого не оспорював. Крім того, пояснив, що йому соромно за вчинене, він усвідомив свою вину, в теперішній час влаштувався на роботу охоронцем та вантажником.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) окрім показань обвинуваченого, підтверджується наступними доказами:

- показаннями представника потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_8 наданими в судовому засіданні про те, що він працює ведучим спеціалістом служби безпеки ТОВ «АТБ-Маркет». Йому відомо, зі слів охоронців та з матеріалів відеозаписів те, що ОСОБА_7 разом з друзями, а інколи сам навідувався до магазину. Першого разу він навідався до магазину влітку всередині 2015 року, вдруге наприкінці літа 2015 року. Обидва рази в нічний час. Хто був на зміні з охоронців він не пам`ятає. Під час повторного допиту, проведеного судом в порядку ч.2 ст. 353, ч.13 ст. 352 КПК України представник потерпілого пояснив, що після допиту в суді він зателефонував старшому охоронцю, який чергував в ті дні, підняв документи. Телефонував він старшому охоронцю та охоронцю, їх прізвищ не пам`ятає. Після подання заяв від імені магазина до Ленінського РВ він переглядав відео. Всі відомості щодо дій ОСОБА_7 відомі йому зі слів його підлеглих та з відеозаписів.

Показання представника потерпілого свідчать про те, що діяння дійсно мале місце, разом з тим представник потерпілого не був очевидцем вчинення злочину, у зв`язку з чим його показання не можуть бути розцінені судом як прямий доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того винуватість обвинуваченого в скоєнні вказаного злочину підтверджується наступними наданими стороною обвинувачення доказами:

- прибутковою накладною № 49332 від 01.07.2015 року, яка підтверджує отримання товару: горілка 0,7 л Мороша Джерельна, горілка 1 л Мороша Джерельна, коньяк Жан-Жак Класік 3 зірки, Батончик 68 г Нестле Lion King Size, Цукерки 150 г Любімов фрукти в шоколаді.

- довідками вартості товару,

- протоколом огляду місця події від 19.08.2015 року з додатком фототаблицею, згідно якого в приміщенні магазину «АТБ-маркет», за адресою: м. Полтава, вул. Чураївни, 2-б, від входу справа знаходиться стенд, на якому серед інших виробів знаходяться батончики «Нестле».

-постановою про визнання речовим доказом з додатком диском з відеозаписом

який містить чотири відео файли з камер спостереження. Під час дослідження доказів сторони обвинувачення вказані відео файли відтворені в судовому засіданні та досліджені в порядку, передбаченому ст. 359 КПК України. А саме диск містить чотири відео файли: 1. Camera01, 07-05-2015, ВС, 03:32:20-03:32:41, 2. Camera03, 07-05-2015, ВС, 03:30:54- 03:32:14, 3. Camera01, 07-08-2015, СР, 02:21:53- 02:23:33, 4. Camera03, 07-08-2015, СР, 02:17:52- 02:20:37. Після перегляду відео файлів наданих стороною обвинувачення на запитання свого захисника обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що по першому епізоду від 5.07.2015 року це дійсно він зображений на відео, зображено як він заходить до магазину та виходить з нього. З приводу відеозапису по другому епізоду від 8.07.2015 року на запитання захисника відповів, що це дійсно він заходить до магазину та виходить з нього, пояснивши, що він взяв літрову пляшку горілки «Мороша» та коробку цукерок і просто вийшов, в цей час охорона стояла.

Вказані докази в сукупності з показаннями обвинуваченого та представника потерпілого, не довіряти яким у суду немає жодних підстав, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 5.07.2015 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

Надані стороною обвинувачення у якості доказів відношення керуючого магазином «АТБ-Маркет» ОСОБА_9 від 5.07.2015 року та від 8.07.2015 року не відносяться до процесуальних джерел доказів, визначених ч.2 ст. 84 КПК України. Крім того, вказані відношення не містять відомостей щодо місця вчинення злочину. У зв`язку з чим вказані документи не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами вини обвинуваченого.

В той же час суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 , які мали місце 8.07.2015 року, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, з наступних підстав.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення заявлено клопотання про допит двох нових свідків, відомості щодо яких не були включені до реєстру матеріалів досудового розслідування, а також про відмову від допиту включеного до Реєстру свідка, як від доказу сторони обвинувачення. З урахуванням вимог ч.1, 6 ст. 22 КПК України судом задоволено клопотання прокурора про відмову від допиту свідка ОСОБА_10 (згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування вказано прізвище цього свідка ОСОБА_11 ), як від доказу сторони обвинувачення. Крім того, з урахуванням того, що стороною обвинувачення в порядку ч.11 ст. 290 КПК України здійснено відкриття стороні захисту та представнику потерпілого додаткових матеріалів, отриманих під час судового розгляду, судом, з метою забезпечення повного та об`єктивного розгляду, допитані у якості свідків обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Таким чином пред`явлене обвинувачення обґрунтовувалось стороною обвинувачення також:

- показаннями свідка ОСОБА_12 , наданими в судовому засіданні про те, що ОСОБА_7 він неодноразово бачив в магазині. 5 числа 2015 року, місяць свідком не зазначений, біля 8-00 години ранку він прийшов на роботу, переглянув відеозапис за нічний час, на відео побачив, що ОСОБА_7 взяв коньяк, горілку, батончики та вийшов через вертушку. Він повідомив про те, що побачив на відеозаписі старшого охорони, а також повідомив, що необхідно написати заяву в міліцію. Потім два дні ОСОБА_7 не з`являвся в магазині, а 8 числа місяць свідком не зазначений 2015 року він прийшов до магазину, схопив пляшку горілки, цукерки та вийшов через вертушку. Охоронець ОСОБА_14 кричав йому, той не відреагував вийшов з магазину та перебіг через дорогу. Після другого епізоду він прийшов на свою зміну зранку та охоронець, який чергував в нічний час розповів йому про те, що відбулось. Раніше вони затримували ОСОБА_7 , але в нього вилучали невелику кількість товару. Про те, що ОСОБА_7 робили зауваження йому відомо зі слів охоронця ОСОБА_15 . Сам він очевидцем вказаних подій не був, бачив все на відеозаписі. Він особисто спілкувався з працівниками міліції з приводу вчинених ОСОБА_7 дій приблизно 10 липня 2015 року, коли вони приходили вилучати відеозапис, але з приводу залучення до участі у справі у якості свідка працівники міліції звернулись до нього лише 25-26 листопада 2015 року більш ніж через чотири місяці.

Показання вказаного свідка ОСОБА_12 , який не був очевидцем вчинення злочину, не був допитаний у якості свідка під час досудового слідства, незважаючи на те, що про існування вказаного свідка було відомо безпосередньо після вчинення злочину, не можуть бути розцінені судом як доказ вини обвинуваченого, оскільки вони не відповідають вимогам щодо належності та допустимості доказів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав суду, що він знає ОСОБА_7 як постійного покупця магазину АТБ. Влітку 2015 року в нічний час він знаходився в кімнаті нагляду, на відеозапису побачив, що до магазину зайшли двоє чоловіків, один з них, присутній в залі судового засідання обвинувачений, взяв пляшку горілки та цукерки та вони вдвох через вхідну групу на пішли на вихід. Поки він добіг до виходу з магазину вони вже переходили дорогу. Він намагався їх окликнути, чи чув його особисто ОСОБА_7 та чи якось відреагував на оклик сказати не може. Впізнання ОСОБА_7 не проводилось, його прізвище він дізнався в суді після виклику у якості свідка. Вперше з приводу вчинених кримінальних правопорушень його викликали до прокуратури приблизно за два тижні до судового засідання.

За наслідками дослідження в судовому засіданні наданого у якості доказу вини обвинуваченого диску з відеозаписом: 3. Camera01, 07-08-2015, СР, 02:21:53- 02:23:33, 4. Camera03, 07-08-2015, СР, 02:17:52- 02:20:37, судом встановлено, що охоронець магазину ТОВ АТБ-маркет почав рух в полі обзору відеокамери в бік виходу з магазину через 10 секунд після того, як ОСОБА_7 , швидкою ходою вийшов через вхідний турнікет та пішов з магазину.

З урахуванням дослідженого в судовому засіданні диску з вказаним відеозаписом, швидкості ходи обвинуваченого, зображеної на відео відстані від вхідного турнікету до виходу з магазину, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що в магазині його дії викриті не були, свідка ОСОБА_13 , який також пояснив, що обвинувачений разом з іншим чоловіком встигли вийти з магазину та переходили дорогу, коли він добіг до виходу з магазину та намагався їх окликнути, з урахуванням позиції прокурора, суд вважає, що вчинені 8.07.2015 року обвинуваченим дії необхідно кваліфікувати як закінчений склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В той же час відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Тобто, податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Варто зазначити, що підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 цього Кодексу набирав чинності з 1 січня 2015 року.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1218 грн., з 1 вересня 2015 року - 1378 грн. До 31 грудня 2015 року для цілей застосування цього підпункту податкова соціальна пільга надається в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку». Тому, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 121 грн 80 коп (0,2 від 50% 1218 грн). Якщо вартість викраденого майна перевищує 121,8 грн, за таке правопорушення настає кримінальна відповідальність.

За таких обставин, з урахуванням вартості викраденого 8.07.2015 року обвинуваченим ОСОБА_7 товару, визначеного в пред`явленому ОСОБА_7 обвинуваченні: горілки «Мороша Джерельна», об`ємом 0,7 л, вартістю 50 грн. 88 коп., цукерок «Любимов», вагою 150 г, вартістю 29 грн. 92 коп., загальна вартість майна складає 80 грн. 08 коп., у зв`язку з чим дії обвинуваченого не містять складу кримінального правопорушення, а їх слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 51 КУАП як дрібне викрадення чужого майна.

Згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях, вчинених 08.07.2015 року, складу кримінального правопорушення.

Проаналізувавши всі докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні 5.07.2015 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

В сукупності наведених доказів та їх аналізу суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за статтею 185 ч.1 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжу).

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, те що ОСОБА_7 раніше не судимий, з його слів в теперішній час працевлаштувався, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до статті 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання: щире каяття ОСОБА_7 у вчиненому, сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

З врахуванням тяжкості злочину, обставин справи та особи винного, суд вважає можливим призначити йому покарання, передбачене санкцією статті 185 ч. 1 КК України, у вигляді громадських робіт.

Речові докази у кримінальному провадженні диск з відеозаписом, суд вважає необхідним залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винним за статтею 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2 КК України закрити.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1