Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 1 - 48 2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Берегового О.Ю.

при секретарі Носулько К.П.

з участю прокурора Барановського О.Б.

адвокатів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тульчині кримінальну справу

про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Ґонти, 9/206, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст. 296 ч. 1, ст. 122 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2009 року біля 24 год. в с. Юрківка Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_3 знаходячись в стані алкогольного сп'яніння неподалік кафе «Баня», грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, із хуліганських спонукань по надуманих мотивах, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом і виразилось в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердився за рахунок приниження інших осіб, підбіг до ОСОБА_4, який проходив по вулиці Я.Качури та безпричинно, навмисно наніс удар кулаком руки в область його лівого ока.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_3, ОСОБА_4 було причинено тілесні ушкодження у вигляді контузії очного яблука середнього ступеню важкості з розривом судинної оболонки, субретинальний фіброз в макулярну ділянку лівого ока, які згідно акту судово-медичного дослідження № 260 від 15.09.2009 року та висновку експерта № 305 від 12.10.2009 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня. Що спричинили тривалий /більш як 21 день/ розлад здоров'я.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину з приводу інкримінованого йому обвинувачення за ч.І ст. 122 КК України спочатку не визнавав, однак в ході судового розгляду визнав повністю. За ч. 1 ст. 296 КК України не визнав та показав суду, що 01.08.2009 року біля 24 год. він

знаходився в кафе «Баня» в с. Юрківка де пив з товаришем пиво. Поряд сиділа також компанія в якій був також ОСОБА_4, які також вживали спиртні напої. Вийшовши з кафе він почув як зі сторони компанії в якій був ОСОБА_4 хтось викрикнув в його сторону «кріль» і йому здалось, що це сказав саме ОСОБА_4 Знітившись він вирішив вияснити стосунки з ним і підійшовши до ОСОБА_4 вдарив його кулаком в область лівого ока від чого той упав. Вину свою у скоєнні хуліганства не визнає так як вважає, що порушення громадського порядку ним здійснено не було. Ним було відшкодовано частково заподіяну шкоду в сумі 4000 грн., а в решті цивільний позов в частині матеріальної шкоди в сумі 2642,58 грн. та понесених потерпілим витрат на правову допомогу він визнає. Що стосується моральної шкоди, то її він визнає частково в сумі 1-2 тисячі грн., якої на його думку буде достатньо, щоб задовольнити його моральні страждання. Також визнає в повному обсязі позов прокурора щодо стягнення витрат на лікування лікарнею. У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати.

Крім часткового визнання своєї вини підсудним у скоєнні хуліганства та заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, його винність стверджується показами потерпілого, свідків, іншими зібраними по справі доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 01.08.2009 року біля 21 год. він разом із своїм знайомим ОСОБА_5 приїхали в кафе «Баня» с. Юрківка де зустрілись із знайомими дівчатами до яких присіли за столик та разом відпочивали Вживали пиво та коньяк. Біля 23 год 50 хв. кафе закривалось і вони всі разом вийшли з кафе та пішли до будинку культури на дискотеку. Проходячи по вулиці назустріч їм їхав моторолер, призупинився та через декілька секунд він відчув сильний удар кулаком в область лівого ока, від чого він впав на землю та втратив свідомість. Коли до нього повенулась свідомість він їхав в автомобілі і ОСОБА_6 йому пояснив, що удар йому наніс ОСОБА_3 С, який також відпочивав в кафе і з яким він був знайомий. Ніяких образ в той він в його сторону не висловлював і чому той вдарив його він не знає. ОСОБА_3 йому було відшкодовано шкоду в сумі 4000 грн. Однак йому нанесено матеріальної шкоди, яку він поніс в зв'язку з операцією та лікуванням на загальну суму 6642,58 грн., що підтверджується наданими документами, а також витрачено 1000 грн. на правову допомогу, які він просить стягнути з підсудного за мінусом відшкодованих коштів. Крім того, йому нанесено моральну шкоду, яку в позові він оцінив в 15000 грн., однак вважає, що достатньо буде 6000 грн., які просить стягнути з підсудного на його користь. Моральна шкода вважає полягає в тому, що він поніс певні фізичні страждання, як біль від нанесеного ушкодження, зруйнувались на певний період часу його плани щодо працевлаштування та начання. Також сильно переживав, як і його батьки. Разом з тим, йому необхідно лікуватись далі так як на даний час проведеного лікування не достатньо. Що стосується покарання він покладається на погляд суду.

Об'єктивність показань потерпілого стверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які безпосередньо підтвердили той факт, що удар в область лівого ока ОСОБА_4 абсолютно безпричинно наніс ОСОБА_3 Також вказаний факт підтверджено оголошеними в судовому засіданні показами даними на досудовому слідстві свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Крім показань потерпілого, свідків винність підсудного стверджується іншими зібраними по справі доказами, а саме:

протоколами очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та між ОСОБА_3 (а.с. 57-60).

протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю потерпілого ОСОБА_4, під час якого він вказав, яким чином підсудний заподіяв йому тілесні ушкодження (а.с. 61-63);

протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю свідка ОСОБА_5, під час якого він вказав, яким чином підсудний заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 64-66);

висновком судово-медичної експертизи (а.с. 73-76), з якої вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді контузії очного яблука середнього ступеня тяжкості з розривом судинної облонки, субретинальний фіброз і крововилив в макулярну ділянку лівого ока, які утворились від дії твердого тупого предмета, не виключено, як і кулаком, так і взутою ногою, що могло бути в термін і за обставин на які вказує обстежуваний і по тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня, що спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров'я. Вказананий висновок було підвтерджено в судовому засіданні допитаним в якості свідка експертом ОСОБА_6

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю вчинив хуліганство, чим скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

Крім того, підсудний ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

При обранні покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а також те, що злочин ним скоєно вперше.

До пом'якшуючих покарання обставин суд відносить часткове відшкодування завданих збитків.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи наведене, а також те, що виправлення підсудного можливе без реального позбавлення волі, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи та повідомляти вказані органи про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3, суд вважає залишити попередню - у вигляді підписки про невиїзд.

Вирішуючи питання про цивільний позов ОСОБА_4, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню. Так, відшкодуванню підлягає матеріальна шкода в сумі 2642,58 грн. та витрати понесені на правову допомогу в сумі 1000 грн. згідно представлених документів, яка визнана підсудним. Що стосується моральної шкоди, суд вважає, що з врахуванням обставин справи, а також того, що потерпілий переніс певні фізичні страждання, які супроводжувались болем від отриманих тілесних ушкоджень, пов'язані з цим психологічні страждання, в тому числі і втрата працездатності на певний час, пропорційним цим стражданням буде

відшкодування підсудним моральної шкоди в сумі 2500 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_3

Також підлягає задоволенню цивільний позов прокурора поданий в інтересах Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова М.І., як такий, що визнаний підсудним та підтверджений матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов'язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти зазначений орган про зміну місці проживання; періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2642 грн. 58 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. витрат понесених ним за наданні правової допомоги та 2500 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора Тульчинського району задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова витрати понесені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування в сумі 1984 грн. 92 коп.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: