печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року
слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва:ОСОБА_1 ,
при секретарі:ОСОБА_2 ,
за участю:
слідчого:ОСОБА_3 ,
представника особи у володінні якої знаходяться речі і документи: не з`явився,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого слідчої групи ГСУ МВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному 28.11.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000451, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчої групи ГСУ МВС України старший лейтенант міліції ОСОБА_3 (далі слідчий) за погодженням з Старшим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угрупувань Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, що містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, із зазначенням дати та часу з`єднання, номера телефону абонента з яким проводилось з`єднання, тривалості та вартості розмови, місця знаходження абонента на час проведення телефонних розмов, за номером НОМЕР_1 за період з 12.03.2010 року по 22.08.2014 року, а також за ким та з якого часу зареєстрований зазначений номер, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі особа у володінні якої знаходяться речі і документи).
В обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначає, що в провадженні Головного слідчого управління МВС України перебуває кримінальне провадження № 0000451 від 28.11.2012 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи з метою захоплення як заручника учасника та фінансового директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 та подальшого одержання від родичів останнього грошових коштів за його звільнення, впродовж січня-початку березня 2010 року знаходячись в м. Києві під час особистих зустрічей, а також спілкуючись за допомогою засобів мобільного зв`язку, вступили між собою у злочинну змову, розробили детальний план вчинення злочину, способів зв`язку та розподілили між собою злочинні ролі, тим самим створили організовану злочинну групу.
Для вчинення злочину та подавлення волі потерпілого до опору, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлені розслідуванням особи за допомогою ОСОБА_7 придбали у ОСОБА_9 пістолет-кулемет № НОМЕР_2 , калібру 7,62 мм (ТТ) з бойовими припасами, а також придбали засоби мобільного зв`язку, маски, рукавиці, та підшукали транспортні засоби.
Крім того, впродовж 09.03.2010 року та 10.03.2010 року у денний та вечірній час, ОСОБА_6 , діючи згідно розподілених злочинних ролей з іншими учасниками злочинної групи, зі своїм знайомим ОСОБА_10 на автомобілі марки «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_3 , неодноразово приїжджаючи у с. Зазим`я Броварського району Київської області, встановив місце розташування домоволодіння ОСОБА_8 , спостерігаючи за ним зібрав відомості про спосіб життя потерпілого та його рідних, а також спланував фактичне місце викрадення потерпілого та шляхи безпечного відходу.
Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа 11.03.2010 року, близько 18 год. 00 хв., на автомобілі марки «Skoda Superb», н.з. НОМЕР_3 прибули до ділянки № НОМЕР_4 по АДРЕСА_1 , де стали очікувати ОСОБА_8 .
Біля 18 год. 16 хв. ОСОБА_8 на власному автомобілі марки «Volvo ХС-90», д/н НОМЕР_5 заїхав до гаражного приміщення, що знаходився на території його домоволодіння. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діючи заздалегідь розробленого плану, будучи одягненими у маски з прорізами для очей, непомітно проникли до гаражного приміщення, де вчинили напад на потерпілого, в ході якого ОСОБА_5 для подавлення волі та залякування ОСОБА_8 здійснив у напрямку останнього постріл з пістолета-кулемета «зразок 26», № НОМЕР_2 , калібру 7,62 мм (ТТ), заподіявши йому вогнепальне поранення верхньої третини правої голені, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи безпорадний стан потерпілого, який виник внаслідок їхніх узгоджених дій, захопили ОСОБА_8 в заручники, та посадили його на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Volvo ХС-90».
Продовжуючи свою злочинну діяльнісь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «Volvo ХС-90», н.з. НОМЕР_5 , погрожуючи потерпілому застосуванням зброї відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «Nokia-N79», з вставленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за номером НОМЕР_6 , вартістю 2295 грн., та ключем запалення від вище зазначеного автомобіля.
ОСОБА_6 , управляючи автомобілем «Volvo ХС-90», разом з заручником ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , виїхав за територію домоволодіння потерпілого. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 незаконно заволоділи належним ОСОБА_8 автомобілем марки «Volvo ХС-90», д/н НОМЕР_5 , вартістю 318 510 грн. 51 коп.
Від`їхавши до безлюдної території, розташованої поблизу с. Погреби Броварського району Київської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи в складі злочинної групи та згідно розподілених злочинних ролей з ОСОБА_7 та невстановленими розслідуваннями особами, незаконно утримували в салоні автомобіля марки «Volvo ХС-90», д/н НОМЕР_5 , як заручника потерпілого ОСОБА_8 з примусово одітою на голові шапкою, яка унеможливлювала останньому спостерігати за навколишнім середовищем.
З метою збереження життя потерпілого до одержання за нього викупу, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлені слідством особи знайшли знайомого лікаря ОСОБА_11 , якого привезли до місця утримання ОСОБА_8 та який надав останньому медичну допомогу. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи в складі організованої злочинної групи, висунули ОСОБА_8 вимогу як умову його звільнення, передати їм грошові кошти у розмірі 300 000 доларів США, що за курсом Національного банку України становило 2 394 720,00 грн., з яких 150 000 доларів США необхідно передати в строк до 06 години 12.03.2010 року, на що останній погодився.
У період часу, з 02 год. до 05 год. 30 хв., 12.03.2010 року ОСОБА_8 , виконуючи вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з огляду на реальність їх погроз, під час телефонних розмов повідомив своїй дружині ОСОБА_12 про необхідність зібрання до 06 год. 12.03.2010 року 150 000 доларів США, за якими прибуде кур`єр.
В період з 07 год. 40 хв. до 10 год. 12.03.2010 року ОСОБА_6 , по телефону представляючись не своїм ім`ям, домовлявся про зустріч з ОСОБА_12 для отримання від неї коштів у розмірі 150 000 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 1 197 360 грн., після чого спільно з ОСОБА_7 на автомобілі останнього марки «DAEWOO Lanos», д.н. НОМЕР_7 , прибули на вул. Центральну в с. Зазим`я Броварського району Київської області, де під час отримання викупу були затримані працівниками міліції.
ОСОБА_5 та невстановлені слідством особи, що залишилися незаконно утримувати заручника ОСОБА_8 , усвідомлюючи що їх злочинні дії викриті, близько 12 год. 30 хв. 12.03.2010 року з місця вчинення злочину скрилися, після чого поранений потерпілий власним автомобілем дістався місця проживання.
На даний час у вчиненні даних кримінальних правопорушень підозрюються ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Крім того встановлено, що ОСОБА_10 09.03.2010 року та 10.03.2010 року, перебуваючи з ОСОБА_6 в с. Зазим`я Київської області показував останньому місце проживання потерпілого ОСОБА_8 та таким чином сприяв у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також ОСОБА_10 , який користувався номером НОМЕР_8 оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », під час вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочину активно спілкувався з останнім та йому можуть бути відомі обставини вчинення злочину.
12.03.2010 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року) та на даний час він утримується в Київському СІЗО.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 перебуваючи в Київському СІЗО користується номером телефону НОМЕР_1 по якому може продовжувати спілкуватися із ОСОБА_10 та координувати дії один одного з метою переховування останнього від органів досудового розслідування.
З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 , який сприяв підозрюваним у встановленні місця проживання потерпілого та покази якого матимуть суттєве значення для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей та документів, а саме, отриманні інформації, яка міститься в роздруківках оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В інший спосіб довести вказані обставини неможливо.
В судове засідання з`явився слідчий. Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки, згідно ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання, суд визнав можливим розглянути клопотання за відсутності представника ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.
Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління МВС України перебуває кримінальне провадження № 0000451 від 28.11.2012 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи з метою захоплення як заручника учасника та фінансового директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 та подальшого одержання від родичів останнього грошових коштів за його звільнення, впродовж січня-початку березня 2010 року знаходячись в м. Києві під час особистих зустрічей, а також спілкуючись за допомогою засобів мобільного зв`язку, вступили між собою у злочинну змову, розробили детальний план вчинення злочину, способів зв`язку та розподілили між собою злочинні ролі, тим самим створили організовану злочинну групу.
На даний час у вчиненні даних кримінальних правопорушень підозрюються ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Інформація про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, із зазначенням дати та часу з`єднання, номера телефону абонента з яким проводилось з`єднання, тривалості та вартості розмови, місця знаходження абонента на час проведення телефонних розмов, за номером НОМЕР_1 за період з 12.03.2010 року по 22.08.2014 року до якої просить надати доступ слідчий, надасть органу досудового слідства можливість встановити місцезнаходження ОСОБА_10 .
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ч. 1 ст. 160 КК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
Отже, інформація про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, із зазначенням дати та часу з`єднання, номера телефону абонента з яким проводилось з`єднання, тривалості та вартості розмови, місця знаходження абонента на час проведення телефонних розмов, за номером НОМЕР_1 за період з 12.03.2010 року по 22.08.2014 року, яка перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та до якої просить надати доступ слідчий, відноситься до охоронюваної законом таємниці.
Відповідно до Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року № 295, оператор телекомунікації зобов`язаний: - вести облік обсягу та вартості наданих послуг за кожним видом окремо, забезпечувати його достовірність, зберігати записи про надані послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом (п. 39); - забезпечувати збереження відомостей про абонента, отриманих під час укладання договору, а також про надання послуг, у тому числі факт їх отримання, обсяг, зміст, маршрути передачі інформації тощо, і несе відповідальність за їх схоронність (п. 42).
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Разом з тим, слідчим у клопотанні не доведено наявність достатніх підстав вважати, що інформація доступ до якої він просить надати, сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Так, слідчим не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_6 користувався телефонним номером НОМЕР_1 , відтак слідчим не обґрунтовано, яким чином інформація за вказаним телефонним номером може бути використана як доказ у кримінальному провадженні № 0000451. При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий е звертався до ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із клопотанням про надання інформації за ким та з якого часу зареєстрований номер НОМЕР_1 , тобто, не доведено неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Як визначено у ч. 3 та ч. 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Так, слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в його клопотанні, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, враховуючи період за який слідчий просить надати інформацію.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, що містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, із зазначенням дати та часу з`єднання, номера телефону абонента з яким проводилось з`єднання, тривалості та вартості розмови, місця знаходження абонента на час проведення телефонних розмов, за номером НОМЕР_1 за період з 12.03.2010 року по 22.08.2014 року, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 132, 159, 160, 162, 163, 164, 166, 309 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання Слідчого слідчої групи ГСУ МВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному 28.11.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000451, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1