Справа № 466/134/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника представника Житлово-будівельного кооперативу-243 ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на дії прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 та зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

12 січня 2016 року представник ЖБК- 243 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова із скаргою на дії прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 та зобов`язання до вчинення дій.

Скаргу обґрунтував тим, що 09 січня 2016 року ним, ОСОБА_3 , представником ЖБК -243,отримано у поштовому відділенні дві постанови процесуального прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 07.12.2015 року у відмові ЖБК-243 потерпілою стороною та цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000002. Підставою для відмови у визнанні ЖБК-243 потерпілою стороною та цивільним позивачем, як зазначено у постанові, відсутні підтвердження майнової шкоди, завданої ЖБК-243, кримінальним правопорушенням.

Відтак, заявник посилається на те, що кримінальне провадження №0000002, яке порушено прокуратурою м. Львова відкрито щодо скоєння кримінального правопорушення по ст.364 КК України проти судді апеляційного суду м. Києва ОСОБА_5 на підставі звернень представника ЖБК-243 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до Генеральної прокуратури України, комітетів Верховної Ради України про самовільний захват, без належних на то законних підстав (відсутність ордеру на вселення, не прийнятий до членів житлово-будівельного кооперативу-243, та який у 1998 р. знятий з житлового та кооперативного обліку) та шахрайським шляхом оформив право власності на 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 18.09.2000 р.

Представник заявника зазначає, що у 2000 році ОСОБА_5 не будучи членом ЖБК-243, не маючи ордеру на вселення, шахрайським шляхом через Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради оформив право власності на 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , чим наніс матеріальну шкоду житлово-будівельному кооперативу у великих розмірах.

Таким чином, заявник вважає, що ЖБК-243 незаконним шляхом позбавлений права власності на зазначену вище квартиру, однак військова прокуратура Львівського гарнізону зазначає про відсутність матеріальної шкоди, завданою діями ОСОБА_5 . кооперативу.

Відповідно до вимог ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки, ЖБК-243 відмовлено у визнанні потерпілою у зазначеному вище кримінальному провадженні, тому ОСОБА_3 , як представник ЖБК, змушений звернутись до суду за захистом порушений прав.

Відтак, заявник просить слідчого суддю скасувати постанову прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 07.12.2015 року про відмову в задоволенні заяви Голови правління ЖБК-243 щодо визнання в кримінальному провадженні № 0000002 потерпілим житлово-будівельний кооператив -243 та представником ЖБК-243 ОСОБА_3 ; скасувати постанову прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 07.12.2015 р. про відмову в задоволенні заяви Голови Правління ЖБК-243 щодо визнання в кримінальному провадженні №0000002 цивільним позивачем житлово-будівельний кооператив-243; на підставі ч.3 ст.307 КПК України зобов`язати військову прокуратуру Львівського гарнізону визнати ЖБК-243 у відповідності ст.55 КПК України потерпілою стороною та ст.61-цивільним позивачем.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , який дії в інтересах ЖБК-243, скаргу підтримав, зіславшись на обставини, викладені у скарзі та додаткових поясненнях до скарги від 18.02.2016 р., надавши аналогічні пояснення, зазначені у скарзі. Просив скаргу задовольнити.

Прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали по скарзі, прихожу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст.303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відтак, нормами чинного КПК України передбачено вичерпний перелік оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник просить скасувати постанову військового прокурора про відмову у визнання ЖБК-243 потерпілим, цивільним позивачем та зобов`язати визнати житлово-будівельний кооператив потерпілим та цивільним позивачем.

Відтак, питання щодо визнання ЖБК-243 цивільним позивачем по справі не входить до повноважень слідчого судді відповідно до вимог ст.303 КПК України, а тому в тій частині скарга про скасування постанови про відмову щодо визнання цивільним позивачем ЖБК та зобов`язання визнати кооператив цивільним позивачем до задоволення не підлягає.

Предметом розгляду даної скарги можуть бути вимоги щодо рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, в ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні слідчих органів військової прокуратури Львівського гарнізону перебуває кримінальне провадження №0000002 від 22 січня 2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, за фактом незаконного отримання колишнім суддею військового суду Львівського гарнізону ОСОБА_5 квартир у м.Львові.

Головою правління ЖБК-243 ОСОБА_8 було скеровано заяву у військову прокуратуру Львівського гарнізону 03.12.2015 року про визнання ЖБК-243 потерпілою стороною та цивільним позивачем.

09.01.2016 року заявником отримано копії постанов від 07.12.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим ЖБК-243 та про відмову у визнанні цивільним позивачем зазначене вище ЖБК.

12.01.2016 року представником ЖБК-243- ОСОБА_3 , який дії по долученню голови ЖБК-243 відповідно до довіреності, подано до слідчого судді скаргу на дії прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до частини 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно частини 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілий від кримінального правопорушення, як і решта учасників кримінального провадження має право на те, щоб його законні інтереси були забезпечені.

Вважаю, що рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання голови ЖБК - 243 ОСОБА_8 про визнання кооператив потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні 07.12.2015 року винесено передчасно, оскільки прокурором не враховані пояснення заявника, не допитані свідки, зазначені заявником у поясненні, не надано оцінку даним зібраним слідством доказам.

Вирішення питання чи завдано ЖБК - 243 матеріальну чи моральну шкоду, вказану в законі, чи існує причинно - наслідковий зв`язок між даним кримінальним правопорушенням і моральною, фізичною або майновою шкодою, що настала, може бути встановлено слідством тільки після повного, об`єктивного дослідження доказів у справі.

На підставі наведеного вище, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення, а саме слід скасувати постанову прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 07.12.2015 року про відмову в задоволенні заяви Голови правління ЖБК-243 щодо визнання в кримінальному провадженні № 0000002 потерпілим житлово-будівельний кооператив № 243 та зобов`язати військову прокуратуру Львівського гарнізону визнати ЖБК - 243 у відповідності ст.55 КПК України потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 55, 306, 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 07.12.2015 року про відмову в задоволенні заяви Голови правління ЖБК-243 ОСОБА_8 щодо визнання в кримінальному провадженні № 0000002 потерпілим житлово-будівельний кооператив № 243.

Зобов`язати військову прокуратуру Львівського гарнізону визнати ЖБК - 243 у відповідності ст.55 КПК України потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні.

У решті вимог представника заявника ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1