Справа № 1-790/11к
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2011 року м. Рівне

Рівненський міський суд

в особі судді Ореховської К.Е.,

при секретарі Ковальчук В.В.,

з участю прокурора Кічатої О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

за ч. 1 ст. 172 КК України, -

встановив:

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_1, будучи засновником приватного підприємства «Стадіо», зареєстрованого як суб'єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Рівненської міської ради 12 червня 2008 року, свідоцтво про державну реєстрацію №815975, займаючи посаду директора приватного підприємства «Стадіо», відповідно до наказу «1-К від 12 червня 2008 року, діючи умисно, в порушення вимог ст.. 46 Конституції України, ст..ст. 21,24, 24-1, 253 КЗпП України, без укладання трудових договорів, без належної реєстрації у службі зайнятості використовував найману працю працівників ОСОБА_2 в період з грудня 2010 року по травень 2011 року, ОСОБА_3 з грудня 2010 року по травень 2011 року, ОСОБА_4 з квітня 2011 року по травень 2011 року, ОСОБА_5 з березня 2011 року по травень 2011 року, ОСОБА_6 з грудня 2010 року по травень 2011 року, ОСОБА_7 з травня 2010 року по травень 2010 року, ОСОБА_8 з червня 2008 року по травень 2011 року, які регулярно, або за викликом директора ПП «Стадіо», ОСОБА_1 виконували роботи з надання послуг у сфері громадського харчування в приміщеннях кафе-барів «Стадіо», розташованих по вул.. О.Дундича в м. Рівне та по вул.. Соборній, 205 в м. Рівне, чим грубо порушив законодавство про працю в частині забезпечення їх прав на соціальний захист, передбачений ст.. 46 Конституції України, ст.. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст.. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 172 КК України, як умисне вчинення дій, що вразились в грубому порушенні законодавства про працю.

ОСОБА_1 вину свою в ході досудового слідства і в суді визнав повністю у скоєні злочину за обставин вказаних у постанові та показав, що будучи засновником приватного підприємства «Стадіо», зареєстрованим як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Рівненської

міської 12 червня 2008 року, свідоцтво про державну реєстрацію №815975, займаючи посаду директора приватного підприємства «Стадіо», відповідно до наказу «1-К від 12 червня 2008 року, діючи умисно, в вирушення вимог ст.. 46 Конституції України, ст.ст. 21,24, 24-1, 253 КЗпП України,

без укладання трудових договорів, без належної реєстрації у службі зайнятості використовував найману працю працівників ОСОБА_2 в період з грудня 2010 року по травень 2011 року, ОСОБА_3 з грудня 2010 року по травень 2011 року, ОСОБА_4 з квітня 2011 року по травень 2011 року, ОСОБА_5 з березня 2011 року по травень 2011 року, ОСОБА_6 з грудня 2010 року по травень 2011 року, ОСОБА_7 з травня 2010 року по травень 2010 року, ОСОБА_8 з червня 2008 року по травень 2011 року, які регулярно, або за його, ОСОБА_1 викликом виконували роботи з надання послуг у сфері громадського харчування в приміщеннях кафе-барів «Стадіо», розташованих по вул.. О.Дундича в м. Рівне та по вул.. Соборній, 205 в м. Рівне, чим грубо порушив законодавство про працю в частині забезпечення їх прав на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

ОСОБА_1 подав суду клопотання про закриття кримінальної справи відносно нього внаслідок дійового каяття. Просив клопотання задовольнити, а кримінальну справу за ч. 1 ст. 172 КК України - закрити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 КК України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, вину визнав повністю, обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, враховуючи ці обставини, та думку прокурора, який не заперечував проти закриття кримінальної справи, у зв'язку з дійовим каяттям, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям .

Враховуючи викладене, на підставі ст. 45 КК України, керуючись ст. 7-1 КПК України, суд -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч.1 ст. 172 КК України.

Провадження по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_1 у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України - закрити внаслідок дійового каяття.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по справі - відсутні.

На постанову протягом п'ятнадцяти діб з дня її проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненській міський суд.

Суддя: