Справа №468/1766/15-к 10.02.2016 10.02.2016 10.02.2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000641, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, судимого: 25.05.1999р. Центральним райсудом м. Миколаєва за ст. 94 КК України (в ред.. 1960 р.) до покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі, додатковий захід лікування від алкоголізму; 12.03.2011р. Жовтневим райсудом Миколаївської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; 20.04.2012р. Жовтневим райсудом Миколаївської області за ч. 2 ст. 155, 71 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, з позбавленням права на діяльність та роботу в школах та дитячих садках (ухвалою ВССУ від 08.11.2012р. вирок Жовтневого райсуду Миколаївської області змінено, дії перекваліфіковано на ч. 1 ст. 155 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 155, 71 КК), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

Провадження № 11-кп/784/117/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6

Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

за участі:

прокурора: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції
Обвинуваченим ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати вирок суду першої інстанції та виправдати його.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за ухвалою ВССУ від 08.11.2012р. і остаточно до відбуття призначено ОСОБА_5 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений послався на те, що судом не враховано всіх обставин справи. Стверджує, що власник фотоапарату ОСОБА_9 дав дозвіл його співмешканці ОСОБА_10 взяти фотоапарат для фотографування її дня народження.

Виклад позиції інших учасників судового провадження
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор зазначив, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з врахуванням наступного. Стверджує, що обґрунтовано взято до уваги судом першої інстанції дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, маючи не зняті та не погашені в законному порядку судимості, будучи звільненим умовно-достроково та не відбувши покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин. Вважає, що доводи апелянта про те, що він взяв фотоапарат, оскільки це було дозволено його співмешканці ОСОБА_9 , не заслуговують на увагу. Ці пояснення спростовуються: показаннями потерпілої ОСОБА_8 власниці фотоапарату, яка будь-якого дозволу ОСОБА_5 на користування фотоапаратом не надавала; даними, встановленими в ході слідчого експерименту; показаннями свідка ОСОБА_9 , який не зміг згадати, чи давав він дозвіл на користування фотоапаратом обвинуваченому. Крім того, прокурор просив взяти до уваги, що обвинувачений неодноразово в судовому засіданні змінював свої показання.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Згідно з даними, відображеними у вироку суду, 21.09.2015р. близько 22 год. обвинувачений ОСОБА_5 після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_9 в домоволодінні останнього, що розташоване в АДРЕСА_2 , на прохання ОСОБА_8 провів її чоловіка ОСОБА_9 в кімнату зали будинку та поклав відпочивати. У вказаній кімнаті ОСОБА_5 помітив біля телевізору фотоапарат «Olympus FF 310» бувший у користуванні, належний ОСОБА_8 вартістю 300 грн. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_8 приготувати йому чай, у зв`язку з чим остання пішла на кухню та скориставшись тим, що ОСОБА_9 заснув, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний фотоапарат, після чого з метою приховати свої злочинні дії вимкнув світло в кімнаті та пішов з домоволодіння, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на суму 300 грн. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній; думку потерпілої, прокурора, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку. В основу обвинувального вироку судом було покладено наступні докази: пояснення потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; заява ОСОБА_8 від 22.09.2015р.; протокол огляду місця події від 22.09.2015р.; заява ОСОБА_5 від 22.09.2015р. про добровільну видачу фотоапарату; протокол огляду предметів від 22.09.2015р.; довідка СПД ОСОБА_12 від 23.09.2015р. про вартість фотоапарату бувшого у користуванні; протокол проведення слідчого експерименту від 29.10.2015р.; висновок судово-психіатричної експертизи № 512 від 21.10.2015р..

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_9 добровільно надав фотоапарат його співмешканці ОСОБА_10 для фотографування подій в день її народження спростовуються сукупністю наступних доказів, що містяться в матеріалах справи.

Так, з заяви потерпілої ОСОБА_8 (а.с. 19) вбачається, що вона просить вжити заходів до ОСОБА_5 , який таємно викрав належний їй фотоапарат «Олімпус» вартістю 500 грн..22.09.2015р. ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам міліції фотоапарат «Олімпус», який було викрадено в громадянки ОСОБА_13 .. Крім того, згідно з протоколом проведення слідчого експерименту з доданими фототаблицями (а.с. 32-35), ОСОБА_5 на місці в присутності двох понятих та захисника ОСОБА_14 пояснив обставини викрадення фотоапарату у ОСОБА_8 .. Так, ОСОБА_5 зазначив, що побачивши фотоапарат, поклав його до кишені та пішов з будинку потерпілої. Під час виходу з будинку, він зустрів ОСОБА_8 , якій не повідомляв про те, що взяв даний фотоапарат. Замотавши фотоапарат в ганчірку, він сховав його на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживав. На фототаблицях зображено, як обвинувачений детально вказав всі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Даний протокол був підписаний всіма учасниками слідчої дії, не містить жодних доповнень чи заперечень, так само, як і вказівок обвинуваченого на те, що даний фотоапарат був йому добровільно переданий на прохання його співмешканки ОСОБА_10 ..

До того ж, з аналізу даних, відображених в журналі судового засідання з елементами протоколу (а.с. 72-74) слідує, що в судовому засіданні обвинувачений дійсно змінив свої показання, стверджував, що обмовив себе, оскільки злякався співробітників міліції. Хоча жодних даних, які б свідчили на наявність морального чи фізичного тиску на обвинуваченого з боку співробітників міліції, в матеріалах справи немає. Тому судом першої інстанції було обґрунтовано розцінено це як спробу обвинуваченого уникнути відповідальності.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, судом першої інстанції враховано: характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання (а.с. 58,59, 60); відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. До того ж, покарання призначено в межах, наближених до мінімальних санкції статті, оскільки санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 не перебуває на обліку в МОПЛ № 1; знаходився на обліку в ОНД з 1998 року з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, у 2002р. знятий з обліку за відсутністю відомостей (а.с. 44), раніше неодноразово судимий (а.с. 45-57)

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни або скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року відносно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3