Справа № 1-79/2011
ВИРОК

іменем України

27 травня 2013 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Карнасевич Г.І.

секретаря - Луцана І.О.

прокурорів - Чипа М.М. та Паращака В.В.,

адвокатів : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі в залі суду кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_6, 05. 11. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, пенсіонера, невійськовозобовязаного раніше не судимого;

ОСОБА_7, 31. 07. ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_7, непрацюючого, невійськовозобовязаного, раніше не судимого;

ОСОБА_8, 13. 04. ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, невійськовозобовязаного, раніше не судимого;

ОСОБА_9, 10. 04. ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_11, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4, приватного підприємця, раніше не судимого;

ОСОБА_10, 13. 12. ІНФОРМАЦІЯ_12, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_13, жителя ІНФОРМАЦІЯ_14, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 5, 292 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6, з метою викрадення нафтопродукту з нафтопродуктопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс в листопаді 2009 року створив стійку організовану групу, до складу якої для вчинення злочинів як організатором, були залучені ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Всі учасники організованої групи були обєднані єдиним планом з розподілом функцій та ролей, мали єдиний умисел на вчинення таємного викрадення дизельного пального з магістрального нафтопродуктопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс, були обізнані про дії кожного з них та схвалювали їх. З метою конспірації своєї діяльності члени організованої групи постійно змінювали номери мобільних телефонів, а також з метою попередження можливого розкриття їх злочинної діяльності на кожен новий злочин використовували нові мобільні телефони і сім-картки.

ОСОБА_6 діяв як організатор групи у відповідності до розподілу функцій згідно спеціально розробленого і узгодженого плану дій, керував її діяльністю, підшукував та залучав до вчинення злочинів учасників, розподіляв обовязки між членами групи, обєднував і координував зусилля всіх членів групи на вчинення злочинів, визначав місця незаконного підєднання до нафтопродуктопроводу, забезпечував вивіз нафтопродукту до місця накопичення викраденого нафтопродукту, повідомляв виконавців про момент початку та закінчення відкачування нафтопродукту з нафтопродуктопроводу, організовував вивіз нафтопродукту до місць реалізації, забезпечував безпеку під час скоєння незаконних зєднань з трубопроводом ДП ПрикарпатЗахідтранс та перевезення викраденого нафтопродукту, розподіляв отримані від реалізації викраденого нафтопродукту грошові кошти між учасниками організованої групи.

ОСОБА_6 у відповідності до розподілу функцій, згідно спеціально розробленого і узгодженого плану дій, підшукував споруди для безперешкодного користування, де накопичувався викрадений нафтопродукт, забезпечував невстановленим досудовим слідством спеціальним транспортом для вивозу нафтопродукту до місця накопичення викраденого нафтопродукту, а також забезпечував матеріалами для здійснення незаконних зєднань з нафтопродуктопроводом.

У відповідності до розподілу функцій згідно спеціально розробленого і узгодженого плану дій ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підшукували та здійснювали облаштування приміщень необхідними технічними засобами, а також за участю ОСОБА_8 зєднували за допомогою труби місця виявленої ними врізки у нафтопродуктопровід з місцем накопичення викраденого нафтопродукту.

ОСОБА_9 у відповідності до розподілу функцій надавав у безперешкодне користування приміщення по вул. Івана Франка, 42 с. Ралівка Самбірського району Львівської області, де накопичувався викрадений нафтопродукт і приймав участь у перекачуванні викраденого дизельного пального з цистерн у паливозаправник марки МАЗ 5335 реєстраційний номер НОМЕР_1.

ОСОБА_10 придбав, зберігав і збував викрадений нафтопродукт на ПП ОСОБА_10М. по вул. Буйка, 6 у м. Львові і, використовуючи ресурси ТзОВ ДУК, з метою безперешкодного пересування викраденого нафтопродукту по м. Львову та Львівській області, перевантажував викрадений нафтопродукт у паливозаправник ТзОВ ДУК марки МАЗ 5335, реєстраційний номер НОМЕР_1, і перевозив його на АЗС ТзОВ Галавтоцентр по вул. Буйка, 6 в м. Львові, організовував збут викраденого дизельного пального.

З метою виконання свого злочинного наміру на викрадення дизельного пального, в листопаді 2009 року, діючи згідно спеціально розробленого і узгодженого плану дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали фіктивний договір найму виробничо-складського приміщення з приватним підприємцем ОСОБА_9 про оренду приміщення, розташованого в с. Ралівка п Самбірського району Львівської області по вул. І.Франка, 42 д, після чого ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановили у ньому гумово-тканеві та пластмасові ємкості і два центробіжні насоси для перекачування накопиченого нафтопродукту з гумово-тканевих та пластмасових ємкостей у пересувні ємкості.

Крім цього, учасники організованої групи підєднали місце незаконного зєднання з магістральним нафтопродуктопроводом, розташованим на 215 км траси № 1 дільниці № 43 ЛВДС 1-К поблизу с. Ралівка Самбірського району Львівської області, за допомогою ПХВ труби діаметром 20 мм, яка була прокладена ними у землі на глибині 0,2 - 0,4 м на відстані 798,7 м, з належним ОСОБА_7 гаражним приміщенням в с. Ралівка Самбірського району Львівської області по вул. В.Великого, 17.

Використовуючи виявлену ними в листопаді 2009 року кримінальну врізку в нафтопродуктопроводі ДП ПрикарпатЗахідтранс, в лютому 2010 року поблизу с. Ралівка Самбірського району Львівської області учасники організованої групи провели згаданий відвід до гаражного приміщення в с. Ралівка Самбірського району Львівської області по вул. В.Великого, 17. Після підписання договору оренди виробничо - складського приміщення, розташованого в с. Ралівка Самбірського району Львівської області, по вул. І.Франка, 42д, яке було умисно для цієї мети підшукане організатором групи, учасниками групи було переобладнано для здійснення крадіжок нафтопродукту. Обладнавши виробниче приміщення необхідним обладнанням для безперешкодного викрадення нафтопродукту, учасники організованої групи згідно розподілу ролей і згідно повідомлень, які отримували від ОСОБА_6 про початок та кінець транспортування нафтопродукту трубопроводом ДП ПрикартпатЗахідтранс, на протязі періоду з 01 лютого по 15 липня 2010 року через незаконне зєднання з нафтопродуктопроводом викрадали нафтопродукт і невстановленим досудовим слідством спеціальним автомобілем перевозили його до місця накопичення, звідки в подальшому паливозаправником ТзОВ ДУК марки МАЗ 5335, реєстраційний номер НОМЕР_1, вивозили нафтопродукт до місць його реалізації на АЗС ТзОВ Галавтоцентр по вул. Буйка, 6 в м. Львові для подальшої реалізації ОСОБА_10, а в цей час організатор групи ОСОБА_6 здійснював контроль за викраденням нафтопродукту, його підрахунок та слідкував за конспірацією обєкта і безпекою перевезення.

Всього, у період часу з 01 лютого по 15 липня 2010 року згідно спеціально розробленого і узгодженого плану дій, у відповідності до розподілу функцій описаним вище способом учасниками організованої групи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 через незаконне зєднання таємно викрадено з магістрального нафтопродуктопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс дизельне пальне, яке згідно договорів, а саме: № 02-010-001, укладеного 11.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ ЛУКОЙЛ; № 02-010-003, укладеного 14.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ Газпромнефть і № 02-010-005, укладеного 14.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ АНК Башнефть, транспортувались територією України до Республіки Угорщина, всього викрали дизельного пального в кількості 91,657 тонн вартістю 7328 грн. за тонну на загальну суму 671662,50 грн., чим ДП ПрикарпатЗахідтранс завдали шкоди в особливо великих розмірах, оскільки відповідальність за зберігання та транспортування дизельного пального згідно договорів: 02-010-001, укладеного 11.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс, та ВАТ ЛУКОЙЛ; № 02-010-003, укладеного 14.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ Газпром нефть і № 02-010-005, укладеного 14.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ АНК Башнефть, покладалась на ДП ПрикарпатЗахідтранс.

Будучи допитаним у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 спочатку своєї вини у вчиненому не визнав і показав, що про крадіжку нафтопроводу йому нічого не було відомо. Пізніше, коли побачив на складі підсудного ОСОБА_9 нафтопродукт, здогадався, що він є викраденим, з приводу чого сварився зі своїм братом ОСОБА_7 ОСОБА_3 урахуванням родинних стосунків не повідомляв про вчинене органи міліції.

Потім свою вину у вчиненому визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та показав, що дійсно у вищевказаний час і у встановленому місці ОСОБА_8 відшукав стару врізку нафтопроводу, яку відновили, звідки разом зі своїм братом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викрадали нафтопродукт, який зберігали на складі ОСОБА_9 за взаємною домовленістю і вподальшому відправляли до м. Львова. Показав, що з підсудним ОСОБА_10 раніше знайомий не був і останній участі у крадіжці палива не приймав та заздалегідь не обіцяв його придбати.

Будучи допитаним у судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив показання підсудного ОСОБА_6 щодо обставин крадіжки, зберігання та реалізації викраденого пального, і показав, що ОСОБА_8 відшукав стару врізку, запропонував вчинити йому крадіжку дизельного пального з нафтопроводу, на що він погодився. Викрадене пальне за спільною домовленістю зберігали на складі ОСОБА_9, звідки реалізовували підсудному ОСОБА_10 у м. Львові. З підсудним ОСОБА_10 раніше знайомий не був і ОСОБА_10 не приймав участі у крадіжці пального.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину у вчиненому визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, підтвердив показання підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо обставин викрадення нафтопродукту, ствердив, що особисто спілкувався по телефону з підсудним ОСОБА_10 щодо організації збуту викраденого пального, однак останньому не говорив про джерело його походження.

Будучи допитаним у судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 спочатку своєї вини не визнав і показав, що в листопаді 2009 року до нього на фірму ПП Лялько, яка знаходиться в с. Ралівка по вул. І.Франка, 42Д , де він здійснював підприємницьку діяльність по виготовленні керамзитоблоків та брущатки, приїхав ОСОБА_6 та запропонував здати одне із двох наявних на вказаній території складських приміщень для зберігання нафтопродуктів, однак він йому одразу відмовив. Через декілька днів він знову зустрівся із ОСОБА_6, разом з яким також був його брат ОСОБА_7 і вони уже вдвох почали просити його про вказану оренду. Він вагався, однак після запропонованих 2 тис. грн. на місяць погодився. Через декілька днів брати ОСОБА_7 привезли договір оренди, складений від його імені та незнайомої людини на імя Сергій, та принесли фотокопію його паспорта. Щодо походження нафтопродуктів, які вони хотіли там зберігати, в той час він не знав і про це не запитував. Першого чи другого разу, коли приїжджали брати ОСОБА_7, вони заходили в приміщення складського приміщення і оглядали його та бачили там металеву 10-ти кубову цистерну, яку він використовував для зберігання розсипного цементу при виробництві бруківки та блоків, що вони також повинні були бачити по розсипаному поряд цементу. Крім цього, в цьому ж складському приміщенні знаходились і дві двохсот літрові бочки з-під хімікатів, які він також використовував під час виготовлення бруківки та блоків. Зустрівшись з ними через деякий час, вони віддали гроші за оренду. ОСОБА_7 в складському приміщенні знаходився практично кожного дня, так як він дозволив йому використовувати станки для виготовлення бруківки для власних потреб, що, окрім виготовлення бруківки, він там робив, йому не було відомо певний період часу. Дану бруківку він виготовляв із ОСОБА_8

В лютому місяці 2010 року він бачив, як до його території заїжджав паливозаправник зеленого кольору невеликого тоннажу. Після того, наприкінці лютого - початку березня 2010 року, цей же автомобіль він бачив біля орендованого братами ОСОБА_7 складського приміщення, де знаходились ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та водій паливозаправника на імя ОСОБА_11. Інколи, приїжджаючи на територію складу, чув запах дизельного пального від складу і одного разу навіть запитував про це ОСОБА_7 чи ОСОБА_6, на що вони його запевняли, що там нічого протизаконного не має, однак підозри про незаконне походження нафтопродуктопроводу у нього ще не було. Приблизно в березні 2010 року він знову, побачивши паливозаправника біля складського приміщення, підійшов до них, де були ОСОБА_7, ОСОБА_8 та водій на імя ОСОБА_11, почав сваритись. Після чого ОСОБА_7 зателефонував братові ОСОБА_6 та сказав, що йому все відомо, на що той запропонував стати з ними спільником і отримувати додаткову платню до оренди складу. Як правило, гроші за оренду давав ОСОБА_7 а іноді і ОСОБА_6, однак він рідко приїжджав до складу із нафтопродуктами. Фізично заправляти автомобіль дизельним пальним, як на той час уже було відомо, що воно є краденим із нафтопродуктопроводу, він не допомагав, а декілька разів при цьому був присутній. Присутнім при завантаженні паливозаправного автомобіля дизельним пальним він був лише два чи три рази, однак активної участі у цьому не приймав.

Наприкінці червня - початку липня 2010 року він зустрівся з ОСОБА_6, який повідомив йому, що останнього разу не вдалося викачати пальне, так як хтось надїхав та сказав, щоб на території він не появлявся. Про те, що нафтопродукти, які зберігались у складському приміщенні, є краденими з магістрального трубопроводу ДП Прикарпатзахідтранс, він зрозумів після 15 липня 2010 року, коли працівники міліції викрили саму врізку та залишки дизельного пального, про що йому повідомив ОСОБА_6 по телефону та сказав тікати з дому Щодо врізки у нафтопродуктопровід, відвід від якого вів до будинку ОСОБА_7, йому відомо не було, лише пізніше чув, як ОСОБА_7 жалівся, що не можна було проводити відвід до його гаражу і що він це раніше говорив, усі детальні розмови щодо врізки та збуту нафтопродуктів вони обговорювали між собою, не довіряючи йому.

Згодом змінив свої показання і ствердив, що ніякої домовленості з братами ОСОБА_7 відносно зберігання нафтопродуктів у нього не було.

В останніх своїх показаннях свою вину визнав повністю, щиро розкаявся і зазначив, що від ОСОБА_8 та братів ОСОБА_7 взнав про виявлену ними незаконну врізку в нафтопроводі. Разом домовились про викрадення та послідуючого зберігання нафтопродукту на його складі. Згідно розподілу ролей він надавав це приміщення під видом фіктивного укладення договору оренди. Даний продукт вони реалізовували у м. Львові, від реалізації якого всі отримали гроші. З підсудним ОСОБА_10 раніше знайомий не був.

Предявлений ДП ПрикарпатЗахідтранс цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди до підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 останні визнали частково, посилаючись на те, що шкода ними частково відшкодована, а частина вилучена під час розслідування даної кримінальної справи, чого не було враховано при предявленні позову. Підсудний ОСОБА_10 позову не визнав.

В судовому засіданні ОСОБА_10 своєї вини у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав і пояснив, що приблизно на початку весни 2010 року на номер його мобільного телефону зателефонував чоловік, який назвався ОСОБА_12 чи ОСОБА_8 (який вподальшому виявився ОСОБА_8І.) та запропонував придбати дизельне пальне високої якості за ціною нижчою на 15-20 копійок від ринкової ціни яка була на той час та на умовах самовивозу з м.Самбора Львівської області. Оскільки одним з видів діяльності ТзОВ Галавтоцентр, яке він на той час очолював була торгівля нафтопродуктами, та протягом майже кожного дня до нього по цьому питанню телефонували багато постачальників, ОСОБА_10 не надав цьому дзвінку особливо значення. Микола телефонував з даними пропозиціями неодноразово. Приблизно в травні 2010 року йому в черговий раз зателефонував Микола та знову запропонував придбати дизпаливо. В процесі телефонної розмови вони торгувалися при визначенні ціни придбання дизпалива та погодивши ціну домовились, що наступного дня ОСОБА_10 відправить до м.Самбора бензовоз, який на вїзді до м.Самбора мав зустріти ОСОБА_8 та провести водія до місця завантаження. У відповідності до цих домовленостей водій бензовоза мав передзвонити на номер мобільного телефону ОСОБА_8 для того, щоб вони могли сконтактуватись та домовитись про місце зустрічі в м.Самборі, а також передати через водія готівкові кошти за дизпаливо в сумі вартості обєму завантаження цистерни одного бензовоза, орієнтовно в сумі 47000,00 грн. ОСОБА_8, в свою чергу, після завантаження обіцяв передати через водія відповідні документи на придбання дизпалива (договір, накладну тощо). На наступний день після цієї телефонної розмови ОСОБА_10 виконав ці домовленості та скерував до м.Самбора бензовоз марки МАЗ 5335, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 якому надав відповідну суму своїх особистих коштів. В цей же день водій ОСОБА_11 повернувся з дизпаливом в кількості 7860 літрів, однак жодних документів (договору, накладних тощо) не привіз, мотивуючи це тим, що ОСОБА_8 пообіцяв, що надасть ці документи наступного разу. Враховуючи це в травні 2010 року ОСОБА_10 уклав з ТзОВ Галавтоцентр договір відповідального зберігання у відповідності до якого це дизпаливо в кількості 7860 літрів було передано ОСОБА_10 як фізичною особою на зберігання ТзОВ Галавтоцентр, а також протягом травня 2010 року частина цього дизпалива була використана ним на власні потреби. Дане паливо нікому з третіх осіб не реалізовувалось. Крім цього, на запитання ОСОБА_10 водій ОСОБА_11 повідомив, що завантаження бензовоза дизпаливом відбувалось в м.Самборі на території якогось колгоспу чи автобази.

В червні 2010 року до нього в черговий раз зателефонував ОСОБА_8 та знову запропонував придбати дизпаливо по вигідній ціні на попередніх умовах, а також пообіцяв надати усі відповідні документи на попередню поставку, на що ОСОБА_10 погодився. Ця поставка відбулася в кількості та на умовах як і в попередній раз, однак водій ОСОБА_11 знову не привіз жодних документів як на цю поставку так і на попередню пояснюючи це тим, що йому їх не надали посилаючись на велику зайнятість. Враховуючи це, в червні 2010 року ОСОБА_10 уклав з ТзОВ Галавтоцентр договір відповідального зберігання у відповідності до якого це дизпаливо в кількості 7860 літрів було передано ОСОБА_10 як фізичною особою на зберігання ТзОВ Галавтоцентр, а також протягом червня-вересня 2010 року частина цього дизпалива була використана ним на власні потреби. Дане паливо нікому з третіх осіб не реалізовувалось.

В червні 2010 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відбулося дві або три телефонні розмови у яких ОСОБА_10 запитував у ОСОБА_8 про надання документів на отримане дизпаливо, однак ОСОБА_8 спочатку обіцяв привезти відповідні документи особисто в м.Львів, а далі посилаючись на свою зайнятість знову обіцяв надати їх при наступній поставці дизпалива у липні 2010 року.

В середині липня 2010 року ОСОБА_10 у відповідності до раніше досягнутих домовленостей з ОСОБА_8 дав вказівку водію ОСОБА_11 поїхати в м.Самбір для отримання дизпалива, однак при умові, що ОСОБА_8 будуть надані усі документи на попередні поставки. Повернувшись з цієї поїздки водій ОСОБА_11 повідомив, що жодних документів йому не надали, дизпалива не відпустили і посилаючись на якісь проблеми запропонували повертатися до м.Львова іншою дорогою. Після цього, в цей же день він неодноразово телефонував до ОСОБА_8 з метою отримання пояснень подій що відбулися, однак мобільний телефон ОСОБА_8 був вимкнений. З цього моменту він почав підозрювати, що походження дизпалива, яке він раніше придбав можливо має незаконний характер і його просто підставили. Через приблизно два-три тижні на ТзОВ Галавтоцентр приїхали працівники міліції та розшукували водія ОСОБА_11 В цей же день ОСОБА_10 самостійно з власної ініціативи зявився до УДЗБЕЗ у Львівській області та надав усі пояснення, які від нього вимагали працівники міліції щодо придбання дизпалива.

З підсудним ОСОБА_8 раніше знайомий не був і вперше побачив його на ставці віч-на-віч у слідчого. З підсудними ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 раніше знайомий не був, ніколи з ними не спілкувався і вперше побачив їх у судовому засіданні. Починаючи з 2008 року користується лише одним номером мобільного телефону і з цього часу і до сьогодні його не змінював і ніколи не використовував будь-які інші номери мобільних телефонів.

Жодного відношення як до незаконної врізки до нафтопродуктопроводу так і до розкрадання дизпалива не має і мати не може, а тому, враховуючи ці обставини винним себе у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнає і з цих же підстав не визнає цивільний позов ДП ПрикарпатЗахідтранс заявлений щодо нього про відшкодування шкоди.

Крім повного визнання вини підсудними ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 своєї вини у інкримінованому їм злочині, передбаченому ч. 5 ст. 185 КК України, їхня винність у скоєному доведена показаннями свідків та іншими зібраними у справі доказами, а саме:

- показаннями представника цивільного позивача ДП ПрикарпатЗахідтранс ОСОБА_13, якими підтверджується факт крадіжки підсудними ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 крадіжки нафтопродукту, що спричинило ДП ПрикарпатЗахідтранс матеріальну шкоду на загальну суму 674 203 76 грн. Приймаючи до уваги, що на даний час матеріальна шкода частково відшкодована, просить стягнути солідарно з підсудних в рівних часках в користь ДП ПрикарпатЗахідтранс матеріальну шкоду в розмірі 530 тис. грн.. 73 коп.;

- показаннями свідка ОСОБА_11, з яких убачається, що у 2010 році він тричі за вказівкою директора ОСОБА_10 без документів їздив у с. Ралівка Самбірського району Львівської області, де вантажився дизельним пальним. Назад повертався теж без документів. Особи, які завантажували пальне, пояснювали, що поїдуть своїм автомобілем спереду нього і мають при собі усі документи на пальне, водночас запевнили, що у випадку зупинки транспортного засобу вони самі вирішуватимуть проблемні питання. Перший раз, коли він поїхав у село Ралівка, на дорозі його зустрів ОСОБА_8, який сів до нього в автомобіль і показував дорогу, куди їхати. Приїхавши до території, огородженої нефарбованою металевою бляхою, заїхав всередину, де повернув вправо від вїзду до будівлі та зупинився біля воріт. Він залишався біля автомобіля, а ОСОБА_8 з ОСОБА_7 завантажували його автомобіль дизельним пальним за допомогою переносного насосу. Дизельне пальне завантажували з металевої цистерни, інших ємкостей всередині він не бачив, так як всередину не заходив. Чи допомагав ОСОБА_9 завантажувати пальне, не пригадує. Після завантаження він запитував за документами на дорогу, на що вони просили не переживати, запевнивши, що будуть їхати спереду нього. Вказане дизельне пальне він привозив до себе на роботу, де заправник ОСОБА_14 у нього це приймав. Приблизно завантажували сім з лишнім тонн. Наступний раз, коли він також коли їздив у с. Ралівка, все відбувалось аналогічним чином. Оскільки вивчив дорогу, його ніхто не зустрічав. На території завжди були одні і ті ж самі особи. Останнього разу його не заправили і сказали швидко повертатись у м. Львів пустим. Виконані ним три рейси у с. Ралівка Самбірського району Львівської області він здійснив за вказівкою ОСОБА_10, який давав йому вказівку передати пакет з грішми людям, що його зустрінуть і будуть вантажити дизельним пальним. Сам пакет з грішми йому давала бухгалтер ОСОБА_15, а директор ОСОБА_16 виписував на дорогу документи на внутрішні перевезення, які після рейсу він залишав на роботі або викидав, так як документів на дорогу з с. Ралівка йому ніхто не давав. Третього разу він грошей не віддавав, так як тільки почали завантажувати автомобіль, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 між собою почали схвильовано говорити, що нібито він когось за собою привів, після чого наказали йому негайно їхати у м. Львів, однак дорогою через м. Дрогобич, а не дорогою, якою сюди приїхав через м. Самбір, що він і зробив. Причини незавантаження йому ніхто не пояснював. Виїхавши з місця завантаження, він зателефонував до ОСОБА_10 і доповів йому про дану ситуацію та запитав про наступні дії, на що ОСОБА_10 сказав, щоби він робив так, як вони йому сказали. За рейс у с. Ралівка йому платили по 200 грн. щоразу, на відміну від звичайних рейсів по 75 грн. за рейс. Ствердив, що не знав про джерело походження нафтопродукту;

- показаннями свідка ОСОБА_16, з яких відомо, що за вказівкою ОСОБА_10 він відправляв паливозаправник марки МАЗ під керуванням водія ОСОБА_11 за дизельним пальним в м. Самбір. ОСОБА_10 запевняв, що всі документи водію повинні дати на місці завантаження, однак, на всяк випадок, він повинен виписати йому маршрутні листи на внутрішні транспортні перевезення. Двічі, повернувшись із дизельним пальним, водій документів на пальне не привіз, а третій раз повернувся пустим.

Пояснив, що з ОСОБА_10 уклав угоду про збереження пального. Транспортний засіб, яким перевозився нафтопродукт, вміщає 7860 л пального. Хто за отримане пальне ОСОБА_11 давав гроші, йому невідомо. Шляховий лист облікований не був;

- показаннями свідка ОСОБА_15, з яких відомо, що шляхові листи на транспортні засоби ТзОВ ДУК виписує вона сама. Деколи за вказівкою ОСОБА_16, а іноді і за вказівкою директора ОСОБА_10, вказує маршрут по місту Львову та Львівській області. Про те, куди саме їде автомобіль, їй невідомо. Вказівки дає безпосередньо ОСОБА_16 Про те, що водій ОСОБА_11 здійснював рейси в с. Ралівка Самбірського району за дизельним пальним, вона дізналась по факту приїзду працівників міліції, однак шляхові листи на всі рейси завжди видаються водієві. Автомобіль у вказані рейси їхав за вказівкою ОСОБА_16, а ОСОБА_10 передавав їй запечатаний пакет, як вона здогадувалась, із грішми, однак, якими купюрами та в якій сумі, їй не відомо. Повідомила, що пакет віддала його водієві ОСОБА_11 разом зі шляховим листом, в якому проставила штамп фірми, номер та марку транспортного засобу, вказала маршрут;

- показаннями свідка ОСОБА_12, з яких убачається, що на дільниці №43 траси №1 магістрального нафтопроводу працює з 04. 04. 2005 року. В трубі встановлена система контролю витоку, завдяки якій диспетчерською службою визначається рівень тиску, температура. Інформація поступає на датчики. Рівень тиску залежить від різних факторів, в тому числі, і від рельєфу місцевості. Щогодини оператор доповідає про наявність обєму у трубі. В початковій та кінцевих точках витоку нафтопродукту складаються акти щодо його відправлення та приймання. Відповідна служба займається питаннями витоку нафтопродукту, яка визначає обєм та місце витоку.

Обхідники постійно обстежують магістральний нафтопровід з метою виявлення кримінальної врізки. За ними закріплена дільниця від Підяркова Тернопільської області до Ужицького перевалу. На вказаній дільниці за інкримінований підсудним період викрадення ними нафтопродукту (з лютого по липень 2010 року) були виявлені ще інші кримінальні врізки, звідки викрадалось пальне. Чи виїжджала на місце врізок служба охорони, пояснити не може. Інформація заноситься у журнали вхідної кореспонденції, телеграмами сповіщається Прикарпатзахідтранс;

- показаннями свідка ОСОБА_17, з яких убачається, що вона працює на посаді начальника товаро транспортного відділу Прикарпатзахідтранс. По роду служби займалася проведенням розрахунків по обчисленні розміру збитків, заподіяних кримінальною врізкою. Розрахунки проводилися згідно спеціальної методики, розробленої науково - дослідною лабораторією нафтогазової гідродинаміки республікансько державного університету нафти і газу ім. Губкіна. При виведенні таких розрахунків до уваги бралися діаметр відводу, його довжина та час відводу., які надаються технічними службами підприємства після ліквідації врізки. Тривалість врізки визначається тривалістю роботи трубопроводу в місці її виявлення до часу останнього відключення. В даній ситуації час незаконного відкачування нафтопродукту становив 12 853 хвилин, що в переводі еквівалентно 8 добам 22 годинам та 13 хвилинам. Ліквідація врізки мала місце 16 липня 2010 року. Якщо має місце незаконна врізка, то повинні бути компенсаційні докачування , щоб труба була наповнена. В липні 2010 року нестача на 215 км становила 2 614т 768 кг пального. В районі 215 км труби не було зафіксовано падіння тиску, а відтак система датчиків не спрацювала.

Пояснити не може, чи з листопада 2009 року по липень 2010 року в аварійному порядку зупинялась робота нафтопроводу. Якщо нафтопродукт не перекачувався, незаконне відкачування є можливим, бо труба завжди наповнена. Продуктивність врізки на одну годину становить 511 т. Ствердила, що власник несе дуже великі втрати внаслідок незаконного відкачування нафтопродукту. При проведенні розрахунків вияснялось, чи спрацьовувала система датчиків. До уваги бралася траса довжиною від станції Смига Дубненського району Львівської області до с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області. Дана траса поділена на окремі сегменти. Їй невідомо, скільки на цій дільниці вимірювальних пристроїв. Про викрадення дізналася від слідчого. Про місце викрадення нафтопродукту дізнатися неможливо. На вказаній трасі була ще одна кримінальна врізка біля Смеги, де відкачали 9 450 т. Куди поділось ще 1 400 т, їй невідомо. По даній справі повернуто 19 т.

Ствердила, що із замовником укладено договір зберігання палива. Проте, підтвердити чи спростувати цієї обставини, що саме підсудними була вчинена кримінальна врізка, не може;

- показаннями свідка ОСОБА_18, з яких відомо, що у ДП Прикарпатзахідтранс він працює на посаді головного інженера. Згідно своїх посадових обовязків здійснює контроль за забезпеченням постачання нафтопродукту по магістральній трубі від місця відправки до місця призначення. На кожній із насосних станцій є відповідні служби, які з допомогою масомірів контролюють облік нафтопродукту на трасі та у резервуарах. На певних проміжках траси від Білорусії до Угорщини з допомогою витратомірів визначається рівень продукту, його витрати. Дані фіксуються окремо на магнітних носіях. Манометри відповідають за тиск. Встановлені в залежності від місця розташування забірної апаратури.

Не знає, чи були зафіксовані аварійні зупинки нафтопроводу. Незалежно від причини зупинки насосного агрегату будь яка зупинка фіксується в журналі. Коли не проводиться відкачування, можлива незаконна врізка. Згідно спеціального обліку можна визначити до 1 км відкачування внаслідок незаконної врізки нафтопродукту. В даній ситуації час відбору співпадає з часом прокачування. При проведенні розрахунку витрат до уваги брались припустимі дані. Розрахунок базується на приблизних даних. Конкретно вивести розмір витрат не можна.

Пояснив, що є припущення відносно того факту, що саме з виявленої кримінальної врізки викачувався нафтопродукт. Пропускна здатність нафтопродукту становить 1 000 куб. м за годину.

Засобами обліку були зафіксовані втрати. Якби не було інформації слідчого, то не можна було б встановити місце відбору. Першим інформацію повинен отримати диспетчер і повідомити оператору, зразу необхідно провести обстеження дільниці.

Утворена недостача ними компенсується за власні кошти за рахунок закупленого нафтопродукту;

- показаннями свідка ОСОБА_19, з яких відомо, що в липні 2010 року працівниками міліції були затримані підсудні, причетні до кримінальної врізки. Безпосередню охорону нафтопроводу здійснює ПП Щит. Обхідники щоденно обходять цей провід;

- показаннями свідка ОСОБА_20, з яких убачається, що з квітня 2000 року по 30. 06. 2011 року він працював на посаді заступника начальника безпеки виробництва ЛВДС 1 К дочірного підприємства ДП Прикарпатзахідтранс. У липні 2010 року було виявлено кримінальну врізку траси № 1. Дану дільницю охороняє приватне підприємство Агентство з економічної безпеки. В його функціональні обовязки входила організація охорони нафтопродукту і координація дій між охоронцями, правоохоронними органами та службою безпеки. Працівники міліції 15 або 16 липня 2010 року повідомили йому про виявлення кримінальної врізки в с. Ралівка Самбірського району Львівської області. На території колишньої тваринницької ферми в одному з приміщень, власником якого являється ОСОБА_9, були виявлені резервуари з солярою. Під кінець робочого дня йому повідомили, що виявили фрагмент кримінальної врізки у вигляді шлангу, який закривався за 150 200 м від будівлі. Наступного дня на 215 216 км виявили саму кримінальну врізку. Працівники міліції визначили її координати. По зовнішньому вигляду можна було зробити висновок, що врізка була вчинена давно. Вона являла собою приварений штуцер, потім патрубок, кусок гідравлічного шнура на кінці з вмонтованим краном і через перехідник гідравлічна труба. Поміж них були гідравлічні краники. Чому обхідники їх не виявили, невідомо. Згодом наступну врізку приблизно в січні 2011 року виявили неподалік с. Кульчиці Самбірського району;

- протоколом огляду місця події від 15.07. 2010 року, з якого убачається, що на території ПП ОСОБА_9 в с. Ралівка по вул. Івана Франка, 42 Д у одному зі складських приміщень виявлено резервуари із дизельним пальним та шість недопалків сигарет;

( т. 1 а.с. 4-6 )

- наступним протоколом огляду місця події від 15.07.2010 року, з якого відомо, що від гаражного приміщення ОСОБА_7, розташованого на присадибній ділянці в с. Ралівка по вул. Володимира Великого, 17, у напрямку польової дороги веде борозна довжиною 60 м, наприкінці якої виявлено закінчення шлангу із кульовим краном. Вказаний шланг в подальшому прокладений у напрямку м. Дрогобича;

(т. 1 а.с. 13)

- протоколом обшуку від 15.07.2010 року, зі змісту якого видно, що всередині гаражного приміщення ОСОБА_7, розташованого на присадибній ділянці в с. Ралівка по вул. Володимира Великого, 17, під бетонним шаром підлоги виявлено пустоту глибиною 40 см та діаметром, аналогічним діаметру шланга відводу;

( т. 1 а.с. 18 )

- протоколом огляду місця події від 16.07.2010 року, з якого убачається, що відвід шлангу довжиною від борозни до гаражного приміщення ОСОБА_7, розташованого на присадибній ділянці в с. Ралівка по вул. Володимира Великого, 17, прокладений і під?єднаний до магістрального нафтопродуктопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс;

( т. 1 а.с. 24 )

- рапортами оперативного уповноваженого УДСБЕЗ ГУМВС України у Львівській області, в яких зазначено, що 29.06.2010 року, приблизно о 07.00 год., на територію ПП Лялько, де в подальшому було виявлено викрадене з нафтопродуктопроводу ДП Прикарпатзахідтранс дизельне пальне, заїхав паливозаправник марки МАЗ д.н. 244-25ТА, куди згодом зайшов ОСОБА_7 Крім того, 15.07.2010 року о 07.00 год. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 тікали від працівників ОВС з вищезгаданої території, а о 08.00 год. останній з речами тікав від власного будинку, біля якого під час огляду місця події виявлено відвід від незаконної врізки в нафтопродуктопровід. Крім того, в процесі проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 мали намір фізично розправитись із затриманим ОСОБА_8 через те, що він добровільно здався працівникам ОВС та дав зізнавальні показання щодо вчиненого ним злочину, а також встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували в м. Києві та мали намір залишити територію України і повертались зазначеного числа додому попрощатись із рідними, в результаті чого були затримані та доставлені в ГУМВС України у Львівській області, для проведення слідчих дій;

( т. 1 а.с. 26 -28 )

- протоколами предявлення фотознімків для впізнання від 23.07.2010 року, з яких убачається, що ОСОБА_11 впізнав фото ОСОБА_7 та ОСОБА_9 як таких осіб, які завантажували керований ним паливозаправник дизельним пальним в с. Ралівка Самбірського району;

( т. 1 а.с. 100-101, 103-104 )

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 23.07.2010 року, з якого відомо, що ОСОБА_11 вказав на складське приміщення, розташоване в с. Ралівка Самбірського району по вул. Івана Франка, 42Д, де він завантажував керований ним паливозаправний автомобіль, куди приїжджав за вказівкою ОСОБА_10 і звідки віз дизельне пальне без документів;

(т. 1 а.с. 120-121)

- довідкою про облік дизпалива ТОВ Галавтоцентр, зі змісту якої убачається, що паливо, отримане зі складу с. Ралівка Самбірського району, не обліковувалося;

(т.1, а.с. 141 142)

- шляховими листами вантажного автомобіля за період з 26 квітня 2010 року по 28 червня 2010 року, зі змісту яких відомо, що останні виписувалися виробничим обєднанням ДУК на імя ОСОБА_11 для перевезення пального по м. Львову та Львівській області;

(т.1, а.с. 151 155)

- довідкою про втрати, з якої видно, що загальний розмір шкоди від кримінальної врізки на 215 км траси № 1 дільниці № 43, заподіяній ДП ПЗТ ОАО Юго Запад Транснефтепродукт становить 2 541 грн. 26 коп.;

(т.1, а.с. 159)

- актом № 30 від 19 липня 2010 року, з якого відомо, що 16. 07. 2010 року у ємність №5 з місця події в с. Ралівка Самбірського району злито 22, 985 куб. м 19 258 кг дизпалива;

(т. 1, ас. 161)

- актом № 8 від 21 січня 2011 року, зі змісту якого убачається, що у ємність № 6 ЛВДВС ІК ПрикарпатЗахідтранс згідно постанови слідчого було злито дизельне пальне у кількості 8316 л визнане речовим доказом по справі;

( т.8, а.с. 213 -214 )

- згідно розрахунку втрат нафтопродукту, яка виникла унаслідок кримінальної врізки, відомо, що маса викраденого нафтопродукту становить 91 657 тонн;

(т. 1, а.с. 167)

- згідно довідки про кількість втраченого нафтопродукту в результаті пошкодженого трубопроводу на 215 км траси №1 дільниці 43 убачається, що вартість викраденого пального становить 673 662, 50 грн.;

(т.1, а.с. 168) ;

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 26.07.2010 року, з якого відомо, що ОСОБА_11 впізнав фото ОСОБА_8 як такого, який завантажував керований ним паливозаправник дизельним пальним в с. Ралівка Самбірського району;

( т. 1 а.с. 173 -174 )

- розрахунками кількості втраченого нафтопродукту ДП ПрикарпатЗахідтранс на 215 км, з яких убачається, що внаслідок несанкціонованої врізки в нафтопродуктопровід кількість викраденого продукту становить 91,657 тонн;

( т. 3 а.с. 146 -211 )

- довідкою про вартість дизельного пального, з якої убачається, що вартість пального станом на 16.07.2010 року за одну тонну становила 7328 грн.:

(т. 3 а.с. 146 -211 )

- висновком криміналістичної експертизи нафтопродуктів і паливо-мастильних матеріалів № 2644 від 6.09.2010 року, з якого видно, що речовини, вилучені з траси № 1 нафтопродуктопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс та зі складу в с. Ралівка та автомобіля УАЗ, є дизельним пальним літнім і мають між собою спільну родову належність за ознаками матеріалу, а дизельне пальне, вилучене з траси № 1 нафтопродуктопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс, має спільну групову належність із зразками дизельного пального, вилученого зі складу в с. Ралівка Самбірського району;

( т. 2 а.с. 28-30 )

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 3.09.2010 року, з якого убачається, що ОСОБА_8 вказав на місцевості, де виявили незаконну врізку та яким способом викрадали нафтопродукт, та де завантажували автомобілі дизельним пальним;

( т. 2 а.с. 106 -108 )

- ставкою віч на - віч між ОСОБА_11 та ОСОБА_8, під час якої ОСОБА_11 підтвердив свої показання щодо причетності останнього до завантаження керованого ним автомобіля дизельним пальним в с. Ралівка Самбірського району;

( т. 2 а.с. 97-98)

- ставкою віч на - віч між ОСОБА_11 та ОСОБА_9, під час якої ОСОБА_11 підтвердив свої показання щодо причетності останнього до завантаження керованого ним автомобіля дизельним пальним в с. Ралівка Самбірського району;

( т. 2 а.с. 194-195)

- ставкою віч на - віч між ОСОБА_11 та ОСОБА_7, під час якої ОСОБА_11 підтвердив свої показання щодо причетності останнього до завантаження керованого ним автомобіля дизельним пальним в с. Ралівка Самбірського району;

( т. 2 а.с. 196-199)

- ставкою віч на віч між ОСОБА_9 та ОСОБА_6, під час якої ОСОБА_9 підтвердив свої показання щодо причетності ОСОБА_6 до незаконної крадіжки нафтопродуктів, які зберігались складському приміщенні ПП ОСОБА_9 ;

(т. 2 а.с. 200-203 )

- ставкою віч на віч між ОСОБА_9 та ОСОБА_7, під час якої ОСОБА_9 підтвердив свої показання щодо причетності ОСОБА_7 до незаконної крадіжки нафтопродуктів, які зберігались в складському приміщенні ПП Лялько;

( т. 2 а.с. 204-207 )

- ставкою віч на - віч між ОСОБА_11 та ОСОБА_10, під час якої ОСОБА_11 вказав, що вказівки щодо рейсів у с. Ралівка за дизельним пальним йому давали директор ОСОБА_10 або бухгалтер ОСОБА_15 Остання передавала йому пакет з грішми, які він віддавав особам на місці завантаження, а директор ТзОВ ДУК виписував йому на дорогу накладні на внутрішні перевезення. Дані показання, в свою чергу, підтвердив і ОСОБА_10;

( т. 3 а.с. 118-120 )

- ставкою віч на віч між ОСОБА_8 та ОСОБА_10М, з якої убачається, що ОСОБА_8 підтвердив свої показання відносно того, що ОСОБА_6 надав йому номер мобільного телефону невідомої особи на імя ОСОБА_10, з яким він і обговорював ціну дизельного пального та час його поставок. В свою чергу, ОСОБА_10 показав, що весною 2010 року йому зателефонував незнайомий чоловік, який назвав себе ОСОБА_8 чи ОСОБА_12 та запропонував купівлю дизельного пального за ціною, нижчою на декілька копійок від оптової ціни, яка діяла на той день у м. Львові і саме з цією особою він обговорював ціну дизельного пального та час його поставок;

( т. 3 а.с. 121-123 )

- актом ревізії № 17-14-06/118 від 17.11.2010 року окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП ПрикарпатЗахідтранс Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів, з якого убачається, що недостача нафтопродукту на 215 км траси № 1 дільниці № 43 ЛВДС 1-К магістрального нафтопродуктопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс за період з 01.02.2010 року по 15.07.2010 року становила 91,657 тонн дизельного пального вартістю 7328 грн. за одну тонну на загальну суму 671662,5 грн.;

( т. 6 а.с. 83-110 )

- протоколом огляду речових доказів, з якого убачається, що в якості речових доказів оглянуто автомобіль марки МАЗ 5335, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і дизельне пальне в кількості 8316 л, що зберігається в ТзОВ Галавтоцентр;

(т. 4 а.с. 215 )

- висновком № 3390 від 22.12.2010 року судово-економічної експертизи, з якої убачається, що проведеним дослідженням документів підтверджується правильність та обґрунтованість розрахунку визначення ДП ПрикарпатЗахідтранс розміру шкоди, завданої в результаті пошкодження трубопроводу на 215 км траси № 1 дільниці № 43;

(т. 3 а.с. 141-144 )

- висновком № 381/2010ц від 18.10.2010 року судово-цитологічної експертизи, з якої вбачається, що один недопалок сигарети, виявлений на місці події міг бути викуреним ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 чи ОСОБА_8 а також два недопалки сигарет могли бути викуреними ОСОБА_7;

( т. 6 а.с. 13 -15 )

- інформацією, наданою мобільним оператором ТзОВ Астеліт, з якої убачається, що абонент № 093-323-94-63 (ОСОБА_11Я.) двічі спілкувався 08.02.2010 року із абонентом № 097-061-94-74 (ОСОБА_8І.), двічі 11.05.2010 року та чотири рази 12.05.2010 року із абонентом № 067-153-48-35 (ОСОБА_8І.).;

( т. 8 а.с. 4 - 96 )

- інформацією, наданою мобільним оператором ЗАТ ОСОБА_21Ес.Ем., з якої відомо, що абонент № 067-81-33-441 (ОСОБА_11Я.) двічі спілкувався 23.02.2010 року та один раз 24.02.2010 року із абонентом № 097-061-94-74 (ОСОБА_8І.). Крім цього, абонент № 067-679-25-46 (ОСОБА_10М.) по одному разу 03.02., 04.02. і 05.02.2010 року, сім разів 08.02.2010 року, по одному разу 19.02. і 22.02.2010 року, по два рази 23.02. і 24.02.2010 року та один раз 25.02.2010 року спілкувався із абонентом № 097-061-94-74 (ОСОБА_8І.), а також один раз 03.03.2010 року, один раз 11.05.2010 року та по два рази 28.06. і 29.06.2010 року спілкувався із абонентом № НОМЕР_2 (ОСОБА_8І.). Всі вище перелічені дзвінки були здійснені як вихідні від ОСОБА_8;

( т. 8 а.с. 98 -203 )

- довідкою, виданою ДП ПрикарпатЗахідтранс, з якої убачається, що ринкова вартість нафтопродукту на період лютого липня 2010 року становила 7423, 36 грн./т;

(т. 9, а.с122, 126)

- довідкою ВАТ Південно- Західтранснафтопродукт, дочірним підприємством якого ПрикарпатЗахідтранс, зі змісту якої відомо, що останнє являється власником технологічного продукту, який забезпечує проштовхування продукту по трубопроводу на підставі Угоди від 09 грудня 2003 року;

(т.9, а.с143)

- угодою, укладеною між Західтранснафтопродукт та ПрикарпатЗахідтранс, якою підтверджено факт передачі технологічного продукту власником ПрикарпатЗахідтрансу, який зобовязується повернути отриманий нафтопродукт по кількості та якості за вимогою власника;

(т.9, а.с 144 - 149)

- протоколами засідань постійно діючої інвентаризаційної комісії дочірного підприємства ПрикарпатЗахідтранс, якими констатовано розмір заподіяних збитків, в тому числі і внаслідок несанкціонованих врізок;

(т. , 153 156)

- довідкою, виданою ДП ПрикарпатЗахідтранс від 14. 09. 2010 року, зі змісту якої убачається, що падінь тиску нетехнологічного характеру на 215 км системою контролів витоку не зафіксовано;

(т. 3, а.с. 145)

- наступною довідкою, виданою ДП ПрикарпатЗахідтранс, з якої видно, що загальна кількість втраченого нафтопродукту складає 91, 657 т, вартість за 1 т дизельного пального на момент ліквідації врізки 7328 грн., загальна вартість втраченого нафтопродукту 671 662, 50 грн.

(т. 3, а.с. 146, 147);

Оцінюючи всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у таємному викраденні ними як організованою групою на протязі лютого 15 липня 2010року з магістрального нафтопроводу нафтопродукту в загальній кількості 91 657 т вартістю по 7328 грн. за одну тонну, яке згідно укладених договорів між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ Лукойл, між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ Газпромнефть, між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ АНК Башнефть транспортувалося територією України до Республіки Угорщина, чим було заподіяно ДП ПрикарпатЗахідтранс матеріальну шкоду на загальну суму 671 662, 50грн., що підтверджується наступними доказами:

- показаннями представника цивільного позивача ОСОБА_13, якими підтверджено місце та розмір викраденого дизельного пального;

- показаннями свідка ОСОБА_11Я, який підтвердив факт доставлення ним у 2010 році без документів на автомобілі в м. Львів дизельного пального зі складу в с. Ралівка Самбірського району Львівської області ;

- показаннями свідка ОСОБА_16, з яких убачається, що за вказівкою ОСОБА_10 він відправляв паливозаправник марки Маз під керуванням ОСОБА_11 у с. Ралівку за дизельним пальним;

- показаннями свідка ОСОБА_15. котра підтвердила факт передачі коштів ОСОБА_11 за дизельне пальне;

- показаннями свідка ОСОБА_20, з яких відомо, що крадіжка дизельного пального мала місце в с. Ралівка Самбірського району на 215 км дільниці №43 траси №1, викрадене пальне зберігалося на складі у ОСОБА_9;

- показаннями свідка ОСОБА_12, котрий підтвердив факт вчинення крадіжки і ствердив, що в інкримінований підсудним час викрадення падінь тиску не фіксувалося;

- показаннями свідка ОСОБА_17, котра підтвердила розмір заподіяної шкоди ДП ПрикарпатЗахідтранс внаслідок крадіжки дизпалива;

- показаннями свідка ОСОБА_18, який засвідчив порядок обліковування пального;

- показаннями свідка ОСОБА_22, який підтвердив причетність підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до викрадення дизпалива з нафтопроводу у 2010році;

- показаннями свідка ОСОБА_18 якими констатовано факт викрадення дизельного пального з нафтопроводу на 215 км дільниці № 143 траси №1 ДП ПрикарпатЗахідтранс.

- протоколами огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події, судовими експертизами та іншими матеріалами, якими в повному обсязі доведено вину підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7І, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого ним злочину.

Оскільки підсудні ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відшукавши в листопаді 2009 року стару кримінальну врізку, з метою послідуючої крадіжки, створивши організовану групу з розподілом ролей кожного, в період з лютого по 15 липня 2010 року в групі осіб таємно викрали і привласнили 91657 т дизельного пального, чим спричинили ДП ПрикарпатЗахідтранс матеральну шкоду на загальну суму 671662, 50 грн., кваліфікація їхніх дій за ч. 5 ст. 185 КК України є вірною (таємне викрадення чужого майна, вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою).

Водночас суд вважає, що з обвинувачення підсудних слід виключити кваліфікаційну ознаку повторність, оскільки мав місце продовжуваний злочин, так як підсудні, будучи повязані єдиним умислом і маючи на протязі тривалого часу намір вчиняти одним і тим же способом, з одного і того ж джерела крадіжку нафтопродукту, а кваліфікаційна ознака повторність передбачена диспозицією ст. 185 КК України.

Підсудний ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що з метою виконання свого злочинного наміру на викрадення дизельного пального, в листопаді 2009 року, діючи згідно спеціально розробленого і узгодженого плану дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали фіктивний договір найму виробничо-складського приміщення з приватним підприємцем ОСОБА_9, про оренду приміщення, розташованого в с. Ралівка по вул. І.Франка, 42Д, Самбірського району Львівської області. Після цього, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з відома та згоди ОСОБА_10, встановили у ньому гумово-тканеві та пластмасові ємкості і два центр обіжних насоси, для перекачування накопиченого нафтопродукту з гумово-тканевих та пластмасових ємкостей у пересувні ємкості.

Крім цього, учасники організованої групи зєднали місце незаконного зєднання з магістральним нафтопродуктопроводом, розташованим на 215 км. траси № 1 дільниці № 43 ЛВДС 1-К поблизу с. Ралівка Самбірського району Львівської області, за допомогою ПХВ труби діаметром 20 мм., яка була прокладена ними у землі на глибині 0,2-0,4 м на відстані 798,7 м, з належним ОСОБА_7 гаражним приміщенням в с. Ралівка, по вул. В.Великого, 17, Самбірського району Львівської області.

Використовуючи незаконну врізку в нафтопродуктопровід ДП ПрикарпатЗахідтранс, поблизу с. Ралівка Самбірського району Львівської області, учасники організованої групи провели згаданий відвід до гаражного приміщенням в с. Ралівка, по вул. В.Великого, 17, Самбірського району Львівської області. Після підписання договору оренди виробничо-складського приміщення розташованого в с. Ралівка по вул. І.Франка, 42Д, Самбірського району Львівської області, яке було умисно для цієї мети підшукане організатором групи, учасниками групи було переобладнано для здійснення крадіжок нафтопродукту. Обладнавши виробниче приміщення необхідним обладнанням для безперешкодного викрадення нафтопродукту, учасники організованої групи, згідно розподілу ролей і згідно повідомлень, які отримували від ОСОБА_6 про початок та кінець транспортування нафтопродукту трубопроводом ДП ПрикартпатЗахідтранс, на протязі періоду з 01 лютого по 15 липня 2010 року, через незаконне зєднання з нафтопродуктопроводом викрадали нафтопродукт і невстановленим досудовим слідством спеціальним автомобілем, перевозили викрадений нафтопродукт до місця його накопичення, звідки в подальшому паливозаправником ТзОВ ДУК марки МАЗ 5335 реєстраційний номер НОМЕР_1, вивозили нафтопродукт до місць його реалізації на АЗС ТзОВ Галавтоцентр по вул. Буйка, 6 в м. Львові, для подальшої реалізації ОСОБА_10, а в цей час організатор групи ОСОБА_6 здійснював контроль за викраденням нафтопродукту, його підрахунок, та слідкував за конспірацією обєкта і безпекою перевезення.

Всього, у період часу з 01 лютого по 15 липня 2010 року, згідно спеціально розробленого і узгодженого плану дій, у відповідності до розподілу функцій, описаним вище способом, учасниками організованої групи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, через незаконне зєднання, таємно викрадено з магістрального нафтопродуктопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс дизельне пальне, яке згідно договорів: № 02-010-001, укладеного 11.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ ЛУКОЙЛ; № 02-010-003, укладеного 14.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ Газпромнефть і № 02-010-005, укладеного 14.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ АНК Башнефть, транспортувались територією України до Республіки Угорщина,всього викрали дизельного пального в кількості 91,657 тони, вартістю 7328 грн. за тону на загальну суму 671662,50 грн., чим ДП ПрикарпатЗахідтранс завдали шкоди в особливо великих розмірах, оскільки відповідальність за зберігання та транспортування дизельного пального згідно договорів: № 02-010-001, укладеного 11.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ ЛУКОЙЛ; № 02-010-003, укладеного 14.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ Газпром нефть і № 02-010-005, укладеного 14.12.2009 року між ДП ПрикарпатЗахідтранс та ВАТ АНК Башнефть, покладалась на ДП ПрикарпатЗахідтранс.

У судовому засіданні це обвинувачення не знайшло свого підтвердження, оскільки ні в ході досудового слідства не здобуто, ні під час судового слідства не встановлено доказів того, що підсудний ОСОБА_10 вчиняв будь які дії, які б свідчили про його участь в групі з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, що підтверджується показаннями самих підсудних, свідків, іншими матеріалами справи.

Натомість, в його діях убачається склад злочину, передбачений диспозицією ст. 198 КК України (придбання, отримання, зберігання чи збут майна, одержаного злочинним шляхом), що підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_11, який пояснив, що за вказівкою ОСОБА_10 за підвищену оплату їздив в с. Ралівку за дизельним пальним, повертаючись назад без будь яких підтверджуючих документів, про що повідомляв останнього, отримував запевнення, що його супроводжуватимуть, натомість, возив пакет з грішми, які передавав підсудним;

- показаннями свідка ОСОБА_15, котра підтвердила факт передачі грошей ОСОБА_11;

- шляховими листами, з яких убачається, що дизпаливо, отримане з с. Ралівка Самбірського району, не обліковувалося,іншими матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що жодної участі підсудний ОСОБА_10 у розкраданні дизпалива в особливо великих розмірах у співучасті з іншими підсудними, що діяли організованою групою, не приймав, так як жодних доказів його причетності до скоєння ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, судом здобуто не було, а, виходячи з обставин справи, суд приходить до висновку , що підсудний ОСОБА_10 знав та повинен був знати, що дизельне пальне є краденим, придбав його не оприбутковуючи у встановленому законом порядку, зберігав це пальне, його дії слід перекваліфікувати з ч. 5 ст. 185 КК України на ст. 198 КК України ( придбання, отримання, зберігання чи збут майна, одержаного злочинним шляхом).

Підсудні ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачуються в тому, що в лютому 2010 року, діючи у складі організованої групи, у відповідності до розподілу функцій, згідно спеціально розробленого і узгодженого плану дій, з відома та згоди ОСОБА_9 та ОСОБА_10, приварили до корпусу нафтопродуктопроводу на 215 км траси № 1 дільниці № 43 ЛВДС 1-К ДП ПрикарпатЗахідтранс, що поблизу с. Ралівка Самбірського району Львівської області, патрубок діаметром 35 мм. та висотою 30 мм., на який накрутили кульовий кран діаметром 25 мм. і просвердлили у ньому отвір, та у місці зробленого отвору, зєднали з гідравлічним рукавом діаметром 20 мм. і довжиною 5 м., який у свою чергу приєднали через кульовий кран діаметром 20 мм. до ПВХ труби діаметром 20 мм, порушивши таким чином цілісність корпусу зазначеного трубопроводу

Будучи допитаними в судовому засіданні підсудні ОСОБА_6І, ОСОБА_7І, та ОСОБА_8 показали, що жодної врізки у нафтопровід не вчиняли, а відшукали стару врізку, вчинену невідомими особами. Підсудний ОСОБА_9 показав, що брати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили йому про те, що відшукали стару врізку у нафтопроводі, звідки згодом всі четверо за спільною домовленістю викрадали пальне.

Всі підсудні категорично ствердили, що ОСОБА_10 не тільки не пошкоджував магістрального нафтопроводу, а і жодної участі у викраденні дизпалива не приймав.

Суспільна небезпека інкримінованого підсудним злочину полягає в тому, що пошкодження магістрального нафтопроводу привело до порушення нормальної його роботи.

Із протоколу огляду місця події та прилягаючої до нього схеми від 15. 07. 2010 року убачається, що врізка стара. Будучи допитаним у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_20 показав, що, судячи з її візуального огляду, остання вчинена приблизно восени 2009 року. Як убачається з показань свідків ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_20, матеріалів справи, падіння тиску в період з листопада 2009 року по 15 липня 2010 року у нафтопроводі не було, останній продовжував працювати в нормальному режимі, що унеможливило встановлення факту викрадення дизельного пального обліковими приладами, обхідниками. Кримінальну врізку було виявлено лише у липні 2010 року.

Жодних доказів, які б засвідчували або заперечували ту обставину, що саме підсудні вчинили врізку, пошкодивши магістральний нафтопродуктопровід, що привело до порушення нормальної роботи зазначеного трубопроводу, вчинене організованою групою ні попереднім слідством, ні судом не здобуто.

У відповідності до до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України обвинувальний вирок постановляється лише за умови, коли в ході судового розгляду винність підсудного (підсудних) у вчиненні злочину доведена, інакше це являється порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин суд на підставі дослідження і оцінки зібраних у справі доказів приходить до висновку, що підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 слід виправдати за ч. 3 ст. 292 КК України за недоведеністю їхньої участі у вчиненні даного злочину.

Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_10 не був причетний у складі організованої злочинної групи до розкрадання дизпалива, а тим більше, до пошкодження магістрального нафтопроводу, його слід виправдати у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 292 КК України за відсутністю в його діях складу злочину,

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_6, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, який раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в період інкримінованих йому дій згідно висновку проведеної по справі стаціонарної судово психіатричної експертизи від 1ё2 січня 2011 року був осудним, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, ніде не працює, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, знаходиться на Д спостереженні в невропатолога з приводу післятравматичної енцефалопатії 11 го ступеня з правобічною пірамідною симптоматикою, серцево судинних захворювань, помякшуючі та відсутність обтяжуючих вину обставин.

Як помякшуючі вину обставини суд враховує щире каяття підсудного у вчиненому злочині, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати підсудному ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у вчиненому, частково добровільно відшкодував заподіяну шкоду, позитивно характеризується по місцю свого проживання та попереднього місця праці, хворіє, ніде не працює, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, одна з яких хворіє, хвору дружину, ці обставини суд вважає такими, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з урахуванням особи винного при обранні міри покарання до нього слід застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 185 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 призначається покарання у виді позбавлення волі, суд із урахуванням його особи, помякшуючих обставин дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та у відповідності до ст. 76 КК України покласти на нього додаткові обовязки.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 призначається покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, у відповідності до ст. 77 КК України додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна до нього не застосовувати.

Оскільки постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 06. 12. 2010 року накладено арешт на майно та інші цінності ОСОБА_6, де б таке не знаходилось, даний арешт слід зняти. (т.6, а.с. 198).

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_7, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно висновку проведеної по справі амбулаторної стаціонарної судово психіатричної експертизи від 12 січня 2011 року у період інкримінованих йому дій не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючий, помякшуючі та відсутність обтяжуючих вину обставин.

Як помякшуючі вину обставини суд враховує щире каяття підсудного у вчиненому, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди, вчинення злочину обмежено осудним.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати підсудному ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у вчиненому, частково добровільно відшкодував заподіяну шкоду, позитивно характеризується по місцю свого проживання та попереднього місця праці, ніде не працює, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ці обставини суд вважає такими, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з урахуванням особи винного при обранні міри покарання до нього слід застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 185 КК України.

Оскільки ОСОБА_7 призначається покарання у виді позбавлення волі, суд із урахуванням його особи, помякшуючих обставин дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та у відповідності до ст. 76 КК України покласти на нього додаткові обовязки.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 призначається покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, у відповідності до ст. 77 КК України додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна до нього не застосовувати.

Оскільки постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 06. 12. 2010 року накладено арешт на майно та інші цінності ОСОБА_7, де б таке не знаходилось, даний арешт слід зняти. (т.6, а.с. 229).

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_8, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, який раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та попереднім місцем праці характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину Діану, ІНФОРМАЦІЯ_15, не працює, хворіє з приводу хронічного вірусного гепатиту с, ускладненого остеохондрозу шийного відділу хребта, токсичної екцефалопатії 11 го ступеня, із внутрішньочерепною гіпертензією, порушення статики та компенсації, згідно висновку проведеної по справі стаціонарної судово психіатричної експертизи від 18 жовтня 2010 року був осудний, на даний час виявляє ознаки посттравматичного стресового розладу у формі помірно вираженого епізоду, примусових заходів медичного характеру не потребує, помякшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Як помякшуючі вину обставини суд враховує щире каяття підсудного у вчиненні злочину, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди, зявлення зі зізнанням, активне сприяння у розкритті злочину.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати підсудному ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у вчиненому, частково добровільно відшкодував заподіяну шкоду, активно сприяв у розкритті даного злочину, раніше не судимий, незадовільний стан здоровя, ніде не працює, має на утриманні малолітню дитину, згідно висновку проведеної по справі амбулаторної судово психіатричної експертизи за № 789 від 18.Х. 2010 року в період ікримінованих йому дій був осудний, на даний час виявляє ознаки посттравматичного стресового розладу, ніде не працює, ці обставини суд вважає такими, що помякшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з урахуванням особи винного при обранні міри покарання до нього слід застосувати ст. 69 КК України і обрати покарання нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 185 КК України.

Оскільки ОСОБА_8 призначається покарання у виді позбавлення волі, суд із урахуванням його особи, помякшуючих обставин дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та у відповідності до ст. 76 КК України покласти на нього додаткові обовязки.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 призначається покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, у відповідності до ст. 77 КК України додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна до нього не застосовувати.

Оскільки постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 06. 12. 2010 року накладено арешт на майно та інші цінності ОСОБА_8, де б таке не знаходилось, даний арешт слід зняти. (т.6, а.с. 198).

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_9, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, який раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, займається приватною підприємницькою діяльністю, хворіє, помякшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Як помякшуючі вину обставини суд враховує щире каяття підсудного у вчиненні злочину, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати підсудному ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у вчиненому, частково добровільно відшкодував заподіяну шкоду, раніше не судимий, незадовільний стан здоровя, має на утриманні малолітню дитину, ці обставини суд вважає такими, що помякшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з урахуванням особи винного при обранні міри покарання до нього слід застосувати ст. 69 КК України і обрати покарання нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 185 КК України.

Оскільки ОСОБА_9 призначається покарання у виді позбавлення волі, суд із урахуванням його особи, помякшуючих обставин дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та у відповідності до ст. 76 КК України покласти на нього додаткові обовязки.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 призначається покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, у відповідності до ст. 77 КК України додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна до нього не застосовувати.

Оскільки постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 06. 12. 2010 року накладено арешт на майно та інші цінності ОСОБА_9, де б таке не знаходилось, даний арешт слід зняти. (т.6, а.с. 198).

Обираючи покарання покарання підсудному ОСОБА_10, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, який являється інвалідом 11 - ї групи, не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, одна з яких являється інвалідом 11 ї групи, приватний підприємець, хворіє з приводу новоутвору лівої тімяної частки головного мозку, помякшуючі та відсутність обтяжуючих вину обставин.

Як помякшуючі вину обставину суд вважає позитивну характеристику підсудного по місцю проживання, важкий стан його здоровя, особою, що являється інвалідом 11 ї групи, має на утриманні дитину інваліда 11 ї групи.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_10 вчинив злочин, що не відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий, важко хворіє, є інвалідом 11- ї групи та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких інвалід 11 - ї групи, суд вважає за можливе обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки підсудний ОСОБА_10 вчинив злочин середньої тяжкості, вперше притягається до кримінальної відповідальності, є інвалідом 11 ї групи загального захворювання, має на утриманні двоє малолітніх дітей, одна з яких є інвалід 11 групи, надав суду свою усну та письмову згоду на застосування до нього амністії, суд вважає за необхідне застосувати до нього Закон України Про амністію від 08. 07. 2011 року та зняти арешт на його майно та інші цінності, де б воно не знаходилось, накладений постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 18. 01. 2011 року. (т.6, а.с. 198).

Враховуючи ту обставину, що в ході розслідування даної кримінальної справи викрадене дизельне паливо частково було повернуто ДП ПрикарпатЗахідтранс, частково відшкодовано заподіяну матеріальну шкоду, згідно предявлених представником позивача розрахунків невідшкодованою залишилася матеріальна шкода в сумі 481279, 51 грн., позов слід задовільнити частково та стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частках в користь ДП ПрикарпатЗахідтранс 481279, 51 грн.

Крім цього, суд приходить до висновку, що оскільки в судовому засіданні не здобуто достатніх доказів вини підсудного ОСОБА_10 у розкраданні нафтопродукту та пошкодженні нафтопродуктопроводу, що свідчить, що незаконні дії ОСОБА_10 в частині незаконного придбання такого майна були вчинені вже після факту скоєння розкрадання нафтопродукту іншими особами і ці дії інших підсудних не перебувають із ним в причинному звязку, а також те, що судом не встановлено доказів того, що підсудній ОСОБА_10 заздалегідь обіцяв іншим підсуднім сприяти у збуті чи зберіганні такого майна (дизпалива) у задоволенні цивільного позову ДП ПрикарпатЗазідтранс до ОСОБА_10 слід відмовити.

Враховуючи ту обставину, що дві судові дактилоскопічні експертизи по даній кримінальній справі проводились у звязку з розкраданням дизпалива, до якого підсудний ОСОБА_10 причетний не був, його слід звільнити від сплати цих витрат в користь експертних установ, а оплату розділити в рівних частках і стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в користь науково дослідного експертно криміналістичного центру при ГУ МВС України у Львівській області 825,60 грн. грн. за проведення дактилоскопічних експертиз:№ 11/4 /9972Е від 26. 11. 2010 року та № 11/4 6893 Е від 16. 08. 2010 року.

Оскільки судово економічною експертизою встановлено розмір викраденого пального ДП ПрикарпатЗахідтранс, з якого вчинялась крадіжка, до якої підсудний ОСОБА_10 причетний не був, судові витрати за її проведення слід відкодовувати за рахунок підсудних причетних до цього злочину і стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в користь Львівського науково дослідного інституту судових експертиз солідарно в рівних частках 5168 грн. за проведення судово економічної експертизи № 3390 від 22.Х11. 2010 року.

Оскільки криміналістичною експертизою нафтопродуктів констатовано його родову приналежність з дизельним пальним з магістрального нафтопроводу ДП ПрикарпатЗахідтранс, з якого вчинялась крадіжка і яке незаконно придбавав підсудний ОСОБА_10, судові витрати за її проведення слід відкодовувати також і за рахунок підсудного ОСОБА_10 І стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в користь Львівського науково дослідного інституту судових експертиз солідарно в рівних частках 3940, 60 грн. за проведення судової криміналістичної експертизи нафтопродуктів і паливно мастильних матеріалів.

Речові докази, а саме:

- фрагменти волосся на дактилоскопічній плівці, марлевий тампон, з ТЗ д.н. НОМЕР_3, стартові пакети Київстар +92, +34, +01, +70; сім карти оператора Київстар серійні №№62789464**, 49621142**, 804671121F, 544196**F, 46119049F; сім карти оператора Діджус серійні №№ 449277177F, 812763076F; сім карта оператора Утел серійний номер 40219417, карти пам'яті мікро в кількості 2 шт., пластмасовий корпус телефону Нокія ІМЕІ:53587 сірого кольору, тимчасовий реєстраційний талон серії АН № 480918, візитна карта ОСОБА_6, візитна карта ОСОБА_23, страховий поліс серії ВВ № 17985734, три листочки з довільними записами, паяльний набір, стартовий пакет Київстар № 71, мобільний телефон марки Нокія ІМЕІ: 93941, сім карта МТС, ІМЕІ:95979, сім карта Київстар № 930007976F, телефон марки Нокія ІМЕІ: 41328, сім карта Киїстар 244919207F, взірці волосся для експериментального дослідження, вилучені у ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Самбірського МВ ГУ МВСУ у Львівській області слід знищити; (т.6,а.с. 187 - 188);

- взірці рідини, здані в камеру схову Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області згідно накладної № 340 від 08. 12. 2010 року - слід знищити;(т.6, а.с.191);

- дизельне паливо в кількості 19258 кг, вилучене згідно постанови слідчого від 08 грудня 2010 року зі складського приміщення в с. Ралівка Самбірського району ПП ОСОБА_9 та здане згідно акту приймання № 30 від 19 липня 2010 року ДП ПрикарпатЗахідтранс слід вважати повернутим власнику. (т. 6, а.с. 193), (т. 1, ас. 161);

- два насоси для перекачування рідини, здані в камеру схову згідно накладної № 341 від 09. 12. 2010 року слід знищити (т.6, а.с. 192);

- технічний паспорт на транспортний засіб марки МАЗ 5335, дн. 244 25 ТА, що знаходиться при матеріалах кримінальної справи слід повернути ТзОВ ДУК (т.4;. а.с.97):

- заправочні листи, вилучені 28 вересня 2010 року у ОСОБА_10, долучені до матеріалів справи, залишити при справі;(т.4, а.с. 98 214);

- автомобіль марки МАЗ 5335 реєстраційний номер 244 25 ТА, зданий на відповідальне збереження згідно постанови слідчого директору ТзОВ Галавтоцентр ОСОБА_10, вважати повернутим власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України засудити на 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном строком на 2 (два) роки, якщо він на протязі іспитового терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції та без дозволу органу цієї інспекції не змінювати свого постійного місця проживання.

ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 292 КК України визнати невинним і по суду виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

В строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувати термін тримання під вартою з 05.09. 2010 року по 24 березня 2011 року.

Скасувати арешт на майно та інші цінності ОСОБА_6, де б таке не знаходилось, накладений постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 06. 12. 2010 року.

Визнати винним ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 185 КК України та із урахуванням ст. 69 КК України засудити на 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном строком на 2 (два) роки, якщо він на протязі іспитового терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7. І. обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції та без дозволу органу цієї інспекції не змінювати свого постійного місце я проживання.

ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 292 КК України визнати невинним і по суду виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

В строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати термін тримання під вартою з 05. 09. 2010 року по 10 червня 2011 року.

Визнати винним ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 185 КК України та із урахуванням ст. 69 КК України засудити на 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого . від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном строком на 2 (два) роки, якщо він на протязі іспитового терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

У відповідності до ст. 76 КПК України покласти на ОСОБА_8 обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції та без дозволу органу цієї інспекції не змінювати свого постійного місця проживання.

ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 292 КК України визнати невинним і по суду виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

В строк відбуття покарання ОСОБА_8 зарахувати термін тримання під вартою з 03. 09. 2010 року по 10. 09. 2010 року.

Скасувати арешт на майно та інші цінності ОСОБА_8, де б таке не знаходилось, накладений постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 06. 12. 2010 року.

Визнати винним ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 185 КК України та із урахуванням ст. 69 КК України засудити на 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим термін строком на 2 (два) роки, якщо він на протязі іспитового терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

У відповідності до ст. 76 КПК України покласти на ОСОБА_9 обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції та без дозволу органу цієї інспекції не змінювати свого постійного місця проживання.

ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 292 КК України визнати невинним і по суду виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

В строк відбуття покарання ОСОБА_9 зарахувати термін тримання під вартою з 05. 09. 2010 року по 16. 09.2010 року .

Скасувати арешт на майно та інші цінності ОСОБА_9, де б таке не знаходилось, накладений постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 06. 12. 2010 року.

Визнати винним ОСОБА_10 за ст.198 КК України та засудити на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі п.п. в та г ст. 1 Закону України Про амністію від 08. 07. 2011 року року звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбуття призначеного покарання.

ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 292 КК України визнати невинним і по суду виправдати за відсутністю в його діях складу даного злочину.

Запобіжний захід підписку про невиїзд з постійного місця проживання - скасувати.

Скасувати арешт на майно та інші цінності ОСОБА_10, де б таке не знаходилось, накладений постановою заступника начальника відділу СУ ГУМВС України у Львівській області від 08.07.2011 року, а також скасувати раніше накладені органом попереднього слідства арешти на майно ТзОВ ДУК та ТзОВ Галавтоцентр.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 в рівних частках в користь ДП ПрикарпатЗахідтранс 481279, 51 грн. заподіяної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 в рівних частках в користь науково дослідного експертно криміналістичного центру при ГУ МВС України у Львівській області 825,60 грн. грн. за проведення дактилоскопічних експертиз: № 11/4 /9972Е від 26. 11. 2010 року та № 11/4 6893 Е від 16. 08. 2010 року ;

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частках в користь Львівського науково дослідного інституту судових експертиз за проведення судово економічної експертизи № 3390 від 22.Х11. 2010 року 5168,00 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частках в користь Львівського науково дослідного інституту судових експертиз 3940,60 грн. за проведення судової криміналістичної експертизи нафтопродуктів і паливно мастильних матеріалів.

Речові докази, а саме:

- фрагменти волосся на дактилоскопічній плівці, марлевий тампон, з ТЗ д.н. НОМЕР_3, стартові пакети Київстар +92, +34, +01, +70; сім карти оператора Київстар серійні №№62789464**, 49621142**, 804671121F, 544196**F, 46119049F; сім карти оператора Діджус серійні №№ 449277177F, 812763076F; сім карта оператора Утел серійний номер 40219417, карти пам'яті мікро в кількості 2 шт., пластмасовий корпус телефону Нокія ІМЕІ:53587 сірого кольору, тимчасовий реєстраційний талон серії АН № 480918, візитна карта ОСОБА_6, візитна карта ОСОБА_23, страховий поліс серії ВВ № 17985734, три листочки з довільними записами, паяльний набір, стартовий пакет Київстар № 71, мобільний телефон марки Нокія ІМЕІ: 93941, сім карта МТС, ІМЕІ:95979, сім карта Київстар № 930007976F, телефон марки Нокія ІМЕІ: 41328, сім карта Киїстар 244919207F, взірці волосся для експериментального дослідження, вилучені у ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Самбірського МВ ГУ МВСУ у Львівській області - знищити;

- взірці рідини, здані в камеру схову Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області згідно накладної № 340 від 08. 12. 2010 року - слід знищити;(т.6, а.с.191);

- дизельне паливо в кількості 19258 кг, вилучене згідно постанови слідчого від 08 грудня 2010 року зі складського приміщення в с. Ралівка Самбірського району ПП ОСОБА_9 та здане згідно акту приймання № 30 від 19 липня 2010 року ДП ПрикарпатЗахідтранс вважати повернутим власнику;

два насоси для перекачування рідини, здані в камеру схову згідно накладної № 341 від 09. 12. 2010 року знищити ;

- технічний паспорт на транспортний засіб марки МАЗ 5335, дн. 244 25 ТА, що знаходиться при матеріалах кримінальної справи повернути ТзОВ ДУК.

- заправочні листи, вилучені 28 вересня 2010 року у ОСОБА_10, долучені до матеріалів справи, залишити при справі;

- дизельне паливо в кількості 8316л, вилучене в ТЗоВ Галавтоцентр та здане на зберігання ДП ПрикарпатЗахідтранс вважати повернутим ДП ПрикарпатЗахідтранс;

- автомобіль марки МАЗ 5335 реєстраційний номер 244 25 ТА, зданий на відповідальне збереження згідно постанови слідчого директору ТЗоВ Галавтоцентр ОСОБА_10, повернути ТзОВ ДУК.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його оголошення.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Г.І.Карнасевич