печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :

7.08.2014 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, посилаючись на те, що 5.07.2014 р. звернувся із заявою до прокурора Подільського району м. Києва про порушення кримінальної справи відносно оперуповноваженого Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , оскільки він втрутився в діяльність захисника та своїми діями вчинив перешкоди по наданню ним, як захисником, правової допомоги обвинуваченому; 28.01.2014 р. прокуратурою м. Києва внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань його заяву та відрито кримінальне провадження №0000104 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.364, ч.2 ст.365, ч.2 ст.397 КК України, й в реєстрі зазначено: заявник або потерпілий ОСОБА_3 . Слідчий ОСОБА_5 викликав його на допит лише через шість місяців проведення досудового розслідування. Оскільки слідчий спілкувався із ним як зі свідком, він, керуючись ст.55 КПК України, звернувся до слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_5 із заявою про визнання його потерпілим, що сприятиме реалізації його прав як потерпілого: заявляти клопотання, знайомитися з матеріалами кримінального провадження, при цьому постановою слідчого ОСОБА_5 від 30.07.2014 р., яку 31.07.2014 р. направлено на його ім`я, відмовлено у визнанні його потерпілим; з постановою не погоджується, просить її скасувати.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, прикладені документи, заяву ОСОБА_3 від 7.08.2014 р., дійшла до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 16.06.2014 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.364, ч.2 ст.365, ч.2 ст.397 КК України.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК країни.

Клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні подано 30.07.2014 р., постановою слідчого ОСОБА_5 від 30.07.2014 р. відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, й постанова обґрунтована тим, що в заяві ОСОБА_3 не вказано конкретних обставин, за яких йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, при цьому заявник стверджує, що намагається захистити свої права по здійсненню правомірної діяльності захисника у справі протягом двох років, справа за його заявою була предметом розгляду Подільського районного суду м. Києва, Апеляційного суду м. Києва та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває понад шість місяців, наявні у кримінальному провадженні матеріали свідчать про завдання йому моральної шкоди, у зв`язку з тим, що перешкоджання міліціонером ОСОБА_4 виконання ним правової діяльності захисника у кримінальному процесі призвело до ненадання необхідної допомоги обвинуваченому. Крім того, статус потерпілого особа набуває за наявності таких умов фактичної (завдання кримінальним правопорушенням майнової шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення).

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст.55,58,303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 30.07.2014 р. про відмову у задоволенні клопотання (визнанні потерпілим) у кримінальному провадженні №0000104 від 16.06.2014 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.364, ч.2 ст.365, ч.2 ст.397 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1