Дата документу Справа № 317/1848/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/281/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №317/1848/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.407 ч.3 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пришиб Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, навідника оператора 1 роти охорони ВЧ НОМЕР_1 , старшого солдата, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнавав частково і лише під час заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу, обвинувачений заявив про повне визнання вини, що вказує на те, що останній має бажання ухилитися від кримінальної відповідальності, щиро не розкаюється, що унеможливлює застосування ст.47 КК України. Крім того, судом не враховано, що клопотання про передачу обвинуваченого на поруки було підписано керівником відокремленого структурного підрозділу, тобто питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, в порушення ст.47 КК України, розглядалося не колективом підприємства, а колективом відокремленого структурного підрозділу. Також судом не враховано, що ОСОБА_7 ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та скоїв злочин в особливий для країни період, що в сукупності підвищує суспільну небезпеку скоєного ним злочину, а фактична безкарність ОСОБА_7 може зруйнувати згуртованість військових колективів в цілому.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін як таку, що постановлена з дотриманням вимог законодавства України.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року задоволено клопотання Відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Придніпровської залізниці Державного підприємства «Укрзалізниця», ОСОБА_7 на підставі ст.47 КК України звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, з передачею його на поруки колективу Відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Придніпровської залізниці Державного підприємства «Укрзалізниця», а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст.407 КК України закрито.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачений ОСОБА_7 , захисник заперечували проти апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі, в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.407 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у скоєнні злочину за наступних обставин.

28 квітня 2014 року ОСОБА_7 було призвано ОСОБА_10 на військову службу у зв`язку з мобілізацією.

З того ж дня ОСОБА_7 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується поблизу АДРЕСА_2 , на посаду навідника оператора першої роти охорони.

З 17 вересня 2014 року ОСОБА_7 почав проходити лікування у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону України, за адресою: АДРЕСА_3 . 02 жовтня 2014 року виписаний з подальшим звільненням від виконання службових обов`язків на 10 діб, після чого командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 була надана відпустка з терміном прибуття до розташування військової частини 16 жовтня 2014 року.

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_7 , він звернувся до військового госпіталю військової частини НОМЕР_2 , де проходив лікування до 27 жовтня 2014 року.

Під час перебування на лікуванні за межами місця проходження служби у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно на службу після лікування.

27 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства та покладеним на нього обов`язків, без поважних причин не з`явився до розташування своєї військової частини - військова пошта НОМЕР_1 у встановлений командуванням строк. Встановити місцезнаходження ОСОБА_7 розшуковими заходами не вдалось.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 з 24 грудня 2014 року по 02 січня 2015 року звертався до військового госпіталю для продовження лікування, після чого до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби не прибув.

28 березня 2015 року ОСОБА_7 самостійно прибув до Військової прокуратури Запорізького гарнізону та повідомив про себе.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого було подано письмове клопотання Відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Придніпровської залізниці Державного підприємства «Укрзалізниця» про передання на поруки колективу вказаного підприємства обвинуваченого ОСОБА_7 .

До клопотання додано оригінал протоколу засідання зборів трудового колективу ВСП «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Придніпровської залізниці ДП «Укрзалізниця», відповідно до якого членами колективу підприємства було прийнято рішення про направлення до суду клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_7 , який працює на даному підприємстві, на поруки.

Суд, задовольняючи зазначене клопотання, в ухвалі зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 є членом трудового колективу ВСП «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Придніпровської залізниці ДП «Укрзалізниця», що підтверджується належним чином завіреними копіями трудової книжки на його ім`я та наказу по особовому складу ВСП «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Придніпровської залізниці ДП «Укрзалізниця» №1008/ОС від 05 листопада 2015 року.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , дійсно мало місце, злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , є злочином середньої тяжкості, та обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному злочині, розкаявся у вчиненому та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, раніше не судимий, позитивно характеризується, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому судове рішення в цій частині апеляційний суд не перевіряє.

Так, відповідно до ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаявся, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їх клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Таким чином, передача особи на поруки можлива за наявності передумови вчинення особою вперше злочину невеликої або середньої тяжкості; підстави щирого каяття особи; а також процесуальної умови належним чином оформленого клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу цієї особи на поруки.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею на поруки відбувається за наявності всіх наведених вище умов. І вказане звільнення має бути дієвим заходом перевиховання особи, щодо якої його застосовано і переслідувати мету покарання, а саме виправлення особи та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив злочин вперше, відповідно до ст.12 КК України вчинений ним злочин відноситься до злочину середньої тяжкості, повністю визнав вину, при цьому посилання прокурора на те, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину тільки під час заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки про щире каяття обвинуваченого свідчить його добровільна явка до прокурора військової прокуратури зі зізнанням про скоєння злочину, а також сприяння розслідуванню злочину.

Крім цього, виходячи з роз`яснень, які містяться в п.5 та п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності можливе лише за клопотанням колективу підприємства, членом якого є особа, про передачу її на поруки.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 на підставі п.229 Указу Президента України №417/2015 від 03.11.2015 року був звільнений (демобілізований) в запас та згідно з наказом начальника відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» державного підприємства «Придніпровська залізниця» 05.11.2015 року став до роботи на посаді провідника пасажирського вагону, у зв`язку з чим під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник надали суду протокол загальних зборів трудового колективу з клопотанням відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки та перевиховання трудовому колективу, яке було прийнято на загальних зборах 26.11.2015 року, та просили його задовольнити.

Колегія суддів не погоджується з твердженням прокурора про те, що судом не враховано, що клопотання про передачу обвинуваченого на поруки розглядалося та підписано керівником відокремленого структурного підрозділу, а не колективом підприємства, оскільки ОСОБА_7 є членом саме відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1», а не членом державного підприємства «Придніпровська залізниця», що підтверджується документами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом загальних зборів трудового колективу відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» державного підприємства «Придніпровська залізниця», копією трудової книжки ОСОБА_7 , а також випискою з ЄДРПОУ про те, що відокремлений структурний підрозділ «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» державного підприємства «Придніпровська залізниця» є юридичною особою та взято на облік Головним управлінням регіональної статистики, ДПІ в Комунарському районі м. Запоріжжя, ГУ Міндоходів.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вперше вчинив злочин середньої тяжкості та щиро розкаявся, позитивно характеризується, клопотання трудового колективу про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки та перевиховання відповідає вимогам КК України, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання Відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Придніпровської залізниці Державного підприємства «Укрзалізниця», ОСОБА_7 на підставі ст.47 КК України звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, з передачею його на поруки колективу Відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Придніпровської залізниці Державного підприємства «Укрзалізниця», а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст.407 КК України закрито, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4