Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 9-105/11
П О С Т А Н О В А

09.06.2011м. м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Жилка О.М., при секретарі Каленіченко В.О., за участю прокурора Прокопенка Г.С., заявника ОСОБА_1, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на постанову слідчого СВ ЛВ на ст. Полтава УМВС України на Південній залізниці про порушення кримінальної справи,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого СВ ЛВ на ст. Полтава УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_4 від 18 травня 2011 року про порушення кримінальної справи за фактом хуліганства, вчиненого групою осіб, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В своїй скарзі та в судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 вказує, що зазначена вище постанова була прийнята без достатніх підстав оскільки перевіркою не були ретельно зясовані обставини спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5, а умисел ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не був спрямований на споєння хуліганських дій. Посилаючись на те, що згідно висновку судово-медичного експерта неповнолітньому ОСОБА_5 були спричинені лише легкі тілесні ушкодження, а в наслідок дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тяжких наслідків не настало, громадський порядок при цьому порушено не було, заявник просила суд постанову слідчого СВ ЛВ на ст. Полтава УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_4 від 18 травня 2011 року про порушення кримінальної справи за фактом хуліганства, вчиненого групою осіб, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, скасувати.

Прокурор в судовому засіданні просив суд скаргу залишити без задоволення посилаючись на те, що для порушення даної кримінальної справи були достатні приводи та підстави, права підозрюваних ніяким чином не були порушені.

Заслухавши пояснення захисника, думку прокурора, який просив залишити скаргу без задоволення, дослідивши матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення справи, суд приходить до висновку про обгрунтованність вимог заявника а тому, скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 3 ст. 236-7 КПК України передбачено, що скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину може бути подана до суду особою, інтересів якої стосується порушена кримінальна справа, її захисником чи законним представником з достатнім обґрунтуванням порушення прав та законних інтересів відповідної особи.

Так в судовому засіданні встановлено, що дійсно слідчим СВ ЛВ на ст. Полтава УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_4, 18 травня 2011 року було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за фактом хуліганства, вчиненого групою осіб, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

-2-

Відповідно до ч. 14 ст. 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення

зазначеної постанови та законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, приводами до порушення кримінальної справи є заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян.

Як вбачається із матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, приводом для порушення кримінальної справи став рапорт посадової особи ЛВ на ст. Полтава УМВС України на Південній залізниці про виявлені ознаки вказаного вище злочину в діях

Разом з тим, для того щоб порушити конкретну кримінальну справу, у кожному окремому випадку потрібні не тільки законний привід, але і підстава.

Згідно ч. 2 ст. 94 КПК України, підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину.

Тобто, кримінальна справа може бути порушена тільки за наявності в заяві або в повідомлені достатніх даних, на основі яких встановлюються ознаки вчиненого або підготовленого злочину.

Слідчий в своїй постанові, посилаючись на те, що ОСОБА_3 діючи умисно, в групі з гр. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в приміщенні залізничного вокзалу ст. Миргород, із надуманих мотивів та хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи елементарні правила поведінки прийняті в суспільстві, діючи нахабно та грубо, безпричинно нанесли тілесні ушкодження гр. ОСОБА_5, робить висновок про те, що в представлених матеріалах є достатні дані, які вказують на наявність в діях останніх ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Такий висновок органу досудового слідства не відповідає матеріалам справи і не може бути в даному конкретному випадку підставою для порушення кримінальної справи, оскільки для цього повинні бути юридичні підстави.

Достатніми даними, що вказують на наявність таких ознак, є фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину.

Як вбачається із постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, остання не містить достатніх даних, які вказують на фактичне існування доказів на підтвердження їх вини та наявність в їх діях ознак хуліганства, а саме, грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Тобто, дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять достатніх даних обєктивної сторони хуліганства, передбаченого ст. 296 КК України а тому, у слідчого не було достатніх підстав для порушення кримінальної справи відносно останніх за ознаками вказаного злочину.

Відповідно ч. 9 ст. 236-8 КПК України, обовязок доведення правомірності порушення справи покладається на прокурора.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим при порушенні вказаної вище кримінальної справи, не були додержані вимоги статей 94, 97 та 98 КПК України, а тому, вказана вище постанова про порушення кримінальної справи, у відповідності до ч. 15 ст. 236-8 КПК України, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 99 КПК України, при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що постанову про порушення кримінальної справи було винесено слідчим при відсутності достатніх на те підстав, суд вважає за необхідне відмовити в порушенні справи.

-3-

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 236-8 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ ЛВ на ст. Полтава УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_4 від 18 травня 2011 року про порушення кримінальної справи скасувати, а в порушенні кримінальної справи - відмовити.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави.

Подача апеляції не зупиняє виконання постанови суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6