Справа № 206/5861/15-к
Провадження № 1-кп/206/329/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" грудня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001588 від 08.10.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 "ятнадцятого дня у селищі Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.09.2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. 24.07.2015 року умовно-достроково звільнений на підставі ухвали Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16.07.2015 року, не відбутий строк 6 місяців 22 дня.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

08.10.2015 року ОСОБА_3 , приблизно о 09:30 годин, знаходячись в приміщенні службового кабінету директора ОСОБА_5 в торгівельному центрі «Вітерок», розташованому по вул. Петровського, 78-а в м. Дніпропетровську, спілкувався із раніше малознайомими барменом ОСОБА_6 та бухгалтером ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_3 побачив, що у верхній шухляді письмового столу, який знаходився в зазначеному кабінеті прямо від входу, знаходяться грошові кошти в трьох пачках, номіналом по 50, 100 та 200 грн. відповідно, на загальну суму 55 000 грн.

Так, у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме таємне викрадення вищевказаних грошових коштів в сумі 55 000 грн., які він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 , вийшов на літній майданчик, що розташований поряд із запасним виходом із торгівельного центру «Вітерок» по вул. Петровського, 78-а в м. Дніпропетровську, та входом до вищевказаного службового кабінету, що знаходиться у вказаному торгівельному центрі. Дочекавшись, поки із даного службового кабінету вийде бухгалтер ОСОБА_7 та бармен ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, скоюючи злочин повторно, відкривши незачинені двері, проник до вказаного службового кабінету, звідки з верхньої шухляди письмового столу, розташованого прямо від входу, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в трьох пачках, номіналом по 50, 100 та 200 грн. відповідно, на загальну суму 55 000 грн.

З викраденим майном, ОСОБА_3 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, умисними злочинними діями ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 спричинено майнової шкоди на загальну суму 55 000 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину свою визнав повністю, та підтвердив усі фактичні обставини викладені в установчій частині вироку, та показав, що він 08.10.2015 року, приблизно о 09:30 годин, знаходячись в приміщенні службового кабінету директора ОСОБА_5 в торгівельному центрі «Вітерок», розташованому по вул. Петровського, 78-а в м. Дніпропетровську, де спілкувався із раніше малознайомими барменом ОСОБА_6 та бухгалтером ОСОБА_7 . В цей час він побачив, що у верхній шухляді письмового столу, грошові кошти які він викрав. З викраданими коштами а також іншим викраденим майном, він з місця скоєння злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється.Цивільний позов, визнав у повному обсязі, (згідно з уточненнями до позовної заяви від 11.11.2015 року).

В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.

Обвинувачений визнав свою провину щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілої.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини цього злочину, його наслідків, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, данні про особу винного, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.107). На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.п.106), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів, необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні, заявлено цивільний позов, до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 16 680 грн., з урахуванням уточнень від 11.11.2015року (т.2 а.п.29-34).

Ч.1 ст. 129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 , підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч.1 ст. 128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 , матеріальну шкоду у розмірі 16 680 грн., що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 06.09.2012 року, і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 21.10.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов задовільнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , матеріальну шкоду у розмірі 16 680 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 245,52грн. витрати за проведення судової експертизи №68/01-181 від 16.10.2015 року.

Речові докази:

- золотий ланцюжок довжиною 55 см. вагою 13,9 гр.; золоту каблучку зі вставками цирконію, вагою 2,93 гр., розміру - 17; навушники «Філіпс», чорного кольору в полімерній упаковці; пневматичну гвинтівку пружинно-поршневу «Чайка-Сафарі», калібру 4,5 мм, виробництва ТОВ «Латек» з товарним чеком від 08.10.2015 року підприємця ОСОБА_8 ; упакований в картонну коробку мобільний телефон «ЛДжи-Д690». в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , без сім-карт, з картою пам`яті мікро-80 об`ємом 8 Гб., зарядним пристроєм, гарантійним талоном та товарним чеком з магазину «Алло» від 08.10.2015 року; упакований в картонну коробку мобільний телефон «Самсунг Гелекси Джи5», в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з гарантійним талоном та товарним чеком від 08.10.2015 року, з полімерним чохлом чорного кольору; грошові кошти в сумі 17 005 гривень - повернути ОСОБА_5 .

- упаковані в паперовий конверт 6 слідів пальців та дотокарту на ім"я ОСОБА_3 - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1