Справа № 1-536/12
Провадження № 1/1015/278/2012
В И Р О К

іменем України

26.09.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретаря Солдатенко В.С.,

прокурора Чимириса О.В.

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, який має середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_7, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку акумуляторних батарей, які як йому було відомо зберігались в приміщенні цеху за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Будівельна, 13, куди мав безперешкодний доступ оскільки його охороняв, скористався відсутністю власника та сторонніх осіб, демонтував коробку дверей з навісним замком. проник до окремої кімнати цеху, доступ до якої заборонено, звідки з 20.02.2012 р. до 28.02.2012 р. таємно викрав 22 акумуляторні батарей марки ТНЖ-300ВМ-У2 (вартість однієї акумуляторної батареї згідно звіту про товарознавчу експертизу становить 299,04 грн.) на загальну суму 6578,88 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_1 матеріального збитку на суму 6578,88 грн.

Крім цього, 10.06.2012 р. приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3, маючи умисел спрямований на крадіжку чужого майна, діючи з корисливих мотивів, вибили дошки, які закривали пройом вікна, проникли в приміщення цеху за адресою Київської обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Будівельна, 13, та скориставшись відсутністю власника і сторонніх осіб таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_1, а саме: 22 акумуляторні батареї марки ТНЖ-300ВМ-У2 (вартість однієї 656,58 грн.) на загальну суму 14444,76 грн., зварювальний апарат з підставкою на колесах вартістю 2024,98 грн., бак з нержавіючої сталі на 500 л вартістю 1383,61 грн., пластиковий чемодан з автомобільними ключами, пачку електродів, які для потерпілого цінності не представляють, після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_1 матеріальну шкоду на суму 17853,35 грн..

Крім цього 10.06.2012 р. приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом проник на огороджену територію цеху за адресою Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Будівельна, 13, де скориставися відсутністю власника та сторонніх осіб підійшов до вантажного автомобіля «ГАЗ 52», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, вартістю 14808 грн. ключем відкрив двері та завів двигун, після чого з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_1 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів, визнав повністю і показав суду, що протягом 4-х років працював на підприємстві у ОСОБА_1 З кінця 2011 р. з ним працював ОСОБА_2 10.06.2012 р. він прийшов до місця своєї роботи. Перелізши через паркан постукав в двері цеху, але йому також ніхто не відчинив. Тоді він підійшов до вантажного автомобіля «ГАЗ-52», який стояв на території і вирішив заволодіти цим автомобілем, щоб в подальшому продати. Водійські двері відкрив ключем який знайшов, вставив ключ в замок запалювання та привів двигун в робочий стан. Приїхавши до лісу зустрів ОСОБА_2 та запропонував здійснити крадіжку акумуляторів з цеху в якому вони працювали. ОСОБА_2 погодився, після чого вони знову приїхали до місця роботи. До цеху потрапили через пройом вікна, забитий дошками, винесли з приміщення акумуляторні батареї, які загружали до кузова автомобіля, металічний бак, який був вже в кузові. Крім цього з приміщення цеху викрали електрозварювальний апарат з підставкою на колесах, пачку електродів. Він взяв ще пластиковий чемодан з інструментом. В с. Білогородка запропонували незнайомому придбати у них речі. Той погодився і дав їм 1400 гр. ОСОБА_4 гроші вони сіли до автомобіля та поїхали в напрямку житомирської траси, щоб доїхати в м. Житомир. По автодорозі в районі с. Гнатівка він помітив працівників ДАІ, тому зїхав на узбіччя, залишили автомобіль в кущах і попрямували в с. Білогородка. ОСОБА_4 гроші витратили на власні потреби. У вчиненому кається.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів, визнав повністю і дав показання, які за змістом аналогічні наведеним показанням підсудного ОСОБА_3 Крім того показав суду, що зимою 2012 року ОСОБА_1 його попросив, щоб в день працював у нього на будівництві, а в ночі їхав в село Білогородка і охороняв цех. І він почав їздити охороняти цех. 20.02.2012 р. оскільки у нього бракувало грошей він вирішив викрасти з складу акумуляторні батареї та продати. Двері складу зачинялись на навісний замок. Він арматурою витягнув з коробки дверей скобу, на якій тримався ланцюг з замком і зайшов в середину складу. Там він взяв акумуляторні батареї, на санчатах, поїхав до свого знайомого в с. Білогородка та продав викрадене. ОСОБА_4 гроші витратив на власні потреби. У вчиненому кається.

Винність підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_1, який показав суду, що виготовляє піноблоки, для цього винаймає приміщення за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Будівельна, 13. На вказаній огородженій ділянці стояв припаркований вантажний автомобіль «ГАЗ-52», реєстраційний номер 325-76ММ. В 2009 році до нього на роботу влаштувався громадянин ОСОБА_3, який проживав у нього на будівництві будинку в м. Києві, іноді залишався ночувати в цеху. 11.06.2012 р. йому зателефонували працівники ДАІ і повідомили, що його автомобіль знаходиться в лісосмузі. Приїхавши до цеху побачив, що замок воріт зламаний, колючий дріт знятий. дошки якими був забитий пройом вікна лежали на землі, виявив відсутність: 22 акумуляторів електрозварювального апарату, пачки електродів, набору автомобільних ключів, які для нього матеріального значення не мають. Крім цього з кузова автомобіля зник металічний бак з нержавіючої сталі на 500 л., прямокутної форми. Після чого викликав працівників міліції. Крім цього, у січні 2012 року його цех обікрали і він почав відправляти до цеху в с. Білогородка ОСОБА_2 на ніч охороняти його. 05.03.2012 року він приїхав до цеху та виявив відсутність акумуляторів в кількості 22 штук. Він одразу запідозрив в крадіжці ОСОБА_2, оскільки замикаючі пристрої дверей до приміщення цеху були не пошкоджені, грати на вікнах також не пошкоджені, та оскільки ключі від цеху мав лише він. Після цього звернувся з заявою до працівників міліції.

Винність кожного з підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується також іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства, а саме:

- даними з заяв ОСОБА_1 до Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області про вчинення даних злочинів /а.с. 5, 83 /;

- даними з явок з повинною ОСОБА_2 ( а.с. 9, 91-92) та ОСОБА_3 (а.с. 98) про вчинення вказаних злочинів;

- даними з протоколів огляду місця події від 07.03.2012 р. в ході якого за адресою проживання ОСОБА_5 були виявлені та вилучені викрадені 22 акумуляторні батареї (а.с. 13-16); в ході якого оглянуто місце вчинення злочину, за адресою Київська область, с. Білогородка, вул. Будівельна, 13 (а.с. 6, 84-89); від 13.06.2012 р. в ході якого за адресою проживання ОСОБА_6 виявлені та вилучені викрадені зварювальний апарат з підставкою на колесах, пачка електродів, чемодан з інструментом (а.с. 147-178);

- даними з постанов про приєднаня речових доказів до кримінальної справи (а.с. 23, 103, 149);

- даними з протоколів предявлення фотознімків для впізнання від 05.07.2012 р., згідно яких свідок ОСОБА_6 впізнав осіб, які збули викрадене майно (а.с. 154-155, 157-158).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що потерпілий та підсудні давали правдиві показання суду, які відповідають фактичним обставинам справи і свідчать про вчинення підсудними інкримінованих їм злочинів.

Суд визнає, що винність підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочинів доведена повністю і дії ОСОБА_2 органом досудового слідства дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення; дії ОСОБА_3 органом досудового слідства дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення та за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання кожному з підсудних, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка помякшує покарання кожному підсудному за вчинення кожного із вказаних злочинів, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання кожного з підсудних, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 289 КК України, є тяжкими злочинами, враховуючи особу підсудного ОСОБА_2, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, одружений, посередньо характеризується за місцем поживання; враховуючи особу підсудного ОСОБА_3, який в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, офіційно не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має неповнолітніх дітей, але аліменти не сплачує, допомоги на їх утримання не надає, негативно характеризується за місцем поживання, суд вважає необхідним призначити кожному з підсудних покарання за кожний із вчинених злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а підсудному ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України. Остаточне покарання ОСОБА_3 призначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи особу ОСОБА_2, та встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з підсудних солідарно.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років без конфіскації майна.

Остаточне покарання ОСОБА_3 призначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_3 з дня затримання 12.06.2012 р.

До вступу вироку в законну силуОСОБА_3 запобіжний захід залишити тримання під вартою.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законому виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

До вступу вироку в законну силуОСОБА_2 запобіжний захід змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд. Звільнити ОСОБА_2 з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПП «Юридична контора Малецького» судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи 1077,80 грн. (а.с. 167).

Речові докази по справі, що передані власнику під розписку (а.с. 104, 150) залишити у користуванні власника - потерпілого ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Ю.С. Бурбела