Справа № 1306/8107/2012
Провадження № 1/1306/462/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

з участю прокурора - Матолича О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. 30-річчя Перемоги,43/1, Дрогобицького району, Львівської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, одруженого, раніше судимого за ч. 2 ст. 186 КК України, 13.11.2008 року знятий з обліку кримінально-виконавчої інспекції, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 07.09.2012 року, близько 21 год. 15 хв. знаходячись на автобусній зупинці неподалік магазину «Школярик», що по вул. Грушевського в м. Дрогобичі, Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа-5228» вартістю 500 грн.. із встановленою в нього сімкарткою оператора «Діджус» № вартістю 10 грн. у громадянки ОСОБА_2, спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 510 грн..

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину в скоєному злочині визнав повністю. Не заперечував факту вчинення ним відкритого викрадення мобільного телефону та дав суду покази, аналогічні обвинуваченню. У вчиненому злочині щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе винним повністю у вчиненому злочині, а фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду, вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи. Таким чином, суд впевнившись у правильному розумінні підсудним ОСОБА_1 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Проаналізувавши письмові докази справи, суд вважає доведеною вину підсудного у вчиненні та те що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрито викрав чуже майно.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не знаходиться.

Обставини, що помякшують покарання, це вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину та щиро розкаюється у вчиненому, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Обставини, що обтяжують покарання це вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, суд вважає, що підсудного слід визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судових витрат по справі немає.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та обрати йому покарання у вигляді 150 (сто пятдесять) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_1 залишити попередню «підписку про невиїзд».

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Нокіа-5228», який переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_2 залишити ОСОБА_2 (а.с. 32-33).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.