Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/1400/13-к
Провадження № 1-кп/490/13/2015
В И Р О К
Іменем України
27 жовтня 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув базову середню освіту, до арешту виконував разові будівельні роботи, на цей час відбуває покарання у місцях позбавлення волі, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-28 січня 2013 року - Корабельним районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік;

-06 лютого 2015 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , вчинивши злочин проти власності, за вчинення якого був притягнутий до кримінальної відповідальності вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 28 січня 2013 року, знов вчинив злочини проти власності за таких обставин.

1 грудня 2012 року він, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , таємно заволодів належною ОСОБА_7 пенсійною карткою КБ "Приватбанк", звідки, знаючи PIN-код, зняв належні потерпілому грошові кошти у сумі 1.340 грн.

Після цього викраденими грошима ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 1.340 грн.

13 березня 2015 року він, знаходячись в приміщенні магазину Сільпо"", який розташований в м. Миколаєві по вул. Чкалова, 82, взяв з торгової вітрини пляшку коньяку "Армане" вартістю 139 грн., та намагався її винести, але був затриманий працівниками цього магазину.

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю, вказав, що у содіяному кається, та підтвердив усі викладені вище обставини.

Потерпіла під час судового розгляду провадження в свою чергу повністю підтвердила викладені вище обставини викрадення майна в ОСОБА_7 .

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України за такого суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 152-17032015/48001 та вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 6 лютого 2015 року вбачається, що станом на 1 грудня 2012 року ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого був засуджений вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 28 січня 2013 року.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за наведених вище обставин доведеною.
Його дії слід кваліфікувати:
-по епізоду від 1 грудня 2012 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

-по епізоду від 6 лютого 2015 року - за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Визначаючи вид та міру покарання, які слід застосувати відносно обвинуваченого в зв`язку із вчиненням злочинів, за які він притягується до кримінальної відповідальності в межах цього вироку, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 185 цього Кодексу, враховує ступень тяжкості кожного з вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених ОСОБА_4 , суд враховує те, що кожен з вчинених ним злочин відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України відноситься до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості.

Вивченням даних про особу винного встановлено, що він на обліках в Миколаївському обласному наркологічному диспансері та Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває.

Разом із цим суд враховує, що обвинувачений стійких соціальних зв`язків, як то - родину, роботу - не має.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його каяття, сприяння розкриттю злочину.

Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 органом досудового розслідування вказане скоєння кримінального правопорушення повторно. Але оскільки ця обставина є кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_4 злочину, суд відповідно до частини 4 статті 67 КК України не може ще раз врахувати цю обставину при призначенні покарання.

Про інші обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , державне обвинувачення не посилається.

За такого суд вважає, що в цьому випадку обставини, що обтяжують його покарання, є відсутніми.

Призначаючи покарання з урахуванням усіх наведених вище обставин, суд доходе висновку про те, що за кожен з вчинених ОСОБА_4 злочинів, за вчинення яких він притягається до відповідальності в межах цього вироку, слід призначити покарання в межах санкції статті 185 Кримінального Кодексу України.

Отже, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання:

-за вчинення злочину 1 грудня 2012 року - у вигляді 3 років позбавлення волі;

-з вчинення злочину 13 березня 2015 року - у вигляді 2 років позбавлення волі.

Остаточно призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує таке.

Матеріали справи свідчать, що:

-28 січня 2013 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України;

- 6 лютого 2015 року він був засуджений вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Отже, в цьому випадку 1 грудня 2012 року він вчинив злочин до винесення відносно його першого вироку, а 13 березня 2015 року - після винесення відносно його як першого, так й другого вироків.

Відповідно до абзацу 6 пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" за такого остаточне покарання обвинуваченому має бути призначеним спочатку - на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України - за сукупністю злочинів, вчинених до винесення першого вироку, а потім - на підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України - за сукупністю вироків.

Посилання обвинуваченого про можливість залишити без змін остаточного покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 6 лютого 2015 року не можуть бути покладеними у підґрунтя вироку, оскільки таке не відповідає правилам складання покарань, передбаченим статтями 70, 71 Кримінального Кодексу України.

Цивільний позов відповідно до відповідно до статей 1177 ЦК України, 127 КПК України підлягає повному задоволенню

Речові докази у справі - пляшку коньяку - слід повернути потерпілому.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 3 років позбавлення волі;

-з вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком за злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 28 січня 2013 року за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України частково приєднати до покарання, призначеного цим вироком за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України невідбуту частину покарання, призначене вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 6 лютого 2015 року за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, та не відбуту частину покарання, призначеного за вказаною сукупністю злочинів, та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обраховувати з 08 квітня 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 1.340 (одну тисячу триста сорок) грн.

Речовий доказ у справі - пляшку коньяку "Араме" - повернути ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД"

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =

27.10.2015