Справа №11-271/11 05.05.2011 05.05.2011 05.05.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-271-2011 Головуючий у суді 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.307 ч.2 КК України Доповідач у 2-ї інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Пустовара М.Л.,

суддів Фаріонової О.М., Рудяка О.В.,

за участю прокурора Якименка О.П.,

засудженого ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

5 травня 2011 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 1 лютого 2011 року, яким:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше не судимого;

засуджено:

-за ч.2 ст.307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна;

-за ч. 2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбуття - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна.

Постановлено стягнути із засудженого на користь НДКЦ відшкодування витрат на проведення експертизи у розмірі 425 грн. 94 коп.

Винесено окрему постанову на адресу прокурора Веселинівського району Миколаївської області з приводу порушень досудовим слідством вимог КПК України.

За вироком ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що 24 березня 2010 року, під час проведення у оперативної закупівлі наркотичного засобу, знаходячись на території власного домоволодіння, розташованого в с. Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану), вагою в перерахунку на висушену речовину 6,8 грама, особі під зміненими анкетними даними «ОСОБА_5П.».

20 квітня 2010 року, він же, під час проведення оперативної закупівлі, знаходячись там же, незаконно збув тій же особі канабіс (марихуану), вагою в перерахунку на висушену речовину 3,5 грама.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановлені досудовим слідством час та місці незаконно придбав, виготував та зберігав за місцем свого проживання канабіс (марихуану) без мети збуту.

В апеляції засуджений просить помякшити покарання, застосувавши до нього положення ст.69 КК України.

Посилається на те, що раніше не судимий, повністю визнав вину, проживає з хворою матірю, якій потрібна його допомога.

Стверджує, що має травму голови, та звертає увагу на те, що з цього приводу не було проведено психіатричну експертизу.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого і думку його захисника на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи, додатково надані апеляційному суду документи, та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає апеляцію такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вина засудженого ОСОБА_3 у вчиненні незаконних дій з особливо небезпечним наркотичним засобом як з метою збуту і в збуті, так і без такої мети, за обставин, викладених у вироку, підтверджена сукупністю доказів, наданих по справі стороною обвинувачення, та перевіреними в судовому засіданні.

Вирок суду в цій частині, а також кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України апелянтом не оспорюється.

Що стосується призначеного засудженому покарання, то воно визначене у межах санкцій кримінального закону, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного (двох умисних злочинів, один з яких є тяжким), та даних про особу засудженого (відсутності судимості, позитивної характеристики за місцем постійного проживання, проживання його біля матері пенсійного віку, не перебування на обліках у нарколога та психіатра).

Тому рішення районного суду про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі є вірним і достатньо вмотивованим.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо строку покарання, суд, на порушення положень п.3 ч.1 ст.65 КК України, недостатньо врахував, а також полишив поза увагою, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується, на момент вчинення злочину мав постійне місце роботи, проживав разом із хворою матірю, був єдиним годувальним у сімї, а також, що сам він хворіє на тяжке захворювання - кардіопатію.

Зважаючи на викладені обставини, а також на молодий вік засудженого та відсутність по справі обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів визнає їх достатніми не лише для призначення покарання у нижчій межі санкції кримінального закону (ч.2 ст.307 КК України), як це зробив районний суд, а й для призначення його нижче від такої межі, що передбачено ст.69 КК України, оскільки ці обставини істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину.

Будь-яких доводів стосовно не призначення покарання нижче найнижчої межі, встановленої санкцією, суд у вироку не навів.

Враховуючи зазначене, оскаржуваний вирок у частині покарання має бути змінено у бік його помякшення.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 1 лютого 2011 року в частині покарання засудженому ОСОБА_3 змінити.

Призначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбуття - три роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна.

В іншій части вищезазначений вирок залишити без зміни.

Головуючий Судді: