справа №176/2131/15-к
провадження №1-в/176/361/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), справу за спільним поданням Жовтоводської виправної колонії №26 та спостережної комісії при виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий ріг, громадянина України, засудженого 29.06.2005 року судовою палатою по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2, п.п. 4, 6, 9, 12, 13, 122 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, за ухвалою Верховного Суду України від 13.12.2005 року вирок від 29.06.2005 року змінений: вважати засудженим за ст.ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2, п.п. 4, 6, 9, 12, 13, 122 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на 15 років з конфіскацією усього особистого майна, у решті вирок залишений без змін, який відбуває покарання у Жовтоводської виправній колонії УДПтС України в Дніпропетровської області №26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , представників Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 являється засуджений 29.06.2005 року судовою палатою по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч. 4; 115 ч. 2, п.п. 4, 6, 9, 12, 13; 122 ч. 1; 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, за ухвалою Верховного Суду України від 13.12.2005 року вирок від 29.06.2005 року змінений: вважати засудженим за ст.ст. 187 ч. 4; 115 ч. 2, п.п. 4, 6, 9, 12, 13; 122 ч. 1; 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на 15 років з конфіскацією усього особистого майна.
Початок строку відбування покарання 14.04.2004 року, кінець строку відбування покарання 14.04.2019 року. Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення можливе після відбуття не менше трьох четвертей строку призначеного покарання, тобто після 14.07.2015 року.
В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково з посиланням на те, що за час відбуття покарання характеризується добре,за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 10 заохочень. Мав 7 стягнень, одне з яких до вступу вироку в законну силу, які є погашені. Сумлінно виконує обов`язки старшого днювального.

Заслухав представників Жовтоводської ВК №26, які підтримали подання, засудженого ОСОБА_3 , який просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, думку прокурора, який вважав, що вже є досягнута мета виправлення засудженого, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 22.04.2004 року, з цього часу утримувався в Кіровоградському СІ, характеризувався задовільно, заохочень не мав, мав 1 (одне) стягнення, яке погашене за сплином часу. До праці не залучався.

З 14.09.2005 року утримувався в Дніпропетоовському СІ, де характеризувався також задовільно, заохочень та стягнень не мав.

З 11.01.2006 року відбуває покарання в Жовтоводській ВК №26. За період відбування покарання з цього часу має 10 заохочень, мав 6 стягнень, які погашені за сплином часу. На виробництві установи не працевлаштований. Виконує обв`язки старшого днювального відділення СПС №1, залучався до виконання робіт з господарського обслуговування колонії.

Ці обставини підтверджується також поясненнями в судовому засіданні повноважних представників установи виконання покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 вказав та підтвердив, і ці обставини також підтверджені повноважними представниками установи виконання покарання , що він не виступав з ініціативою бути офіційно працевлаштованим на виробництві установи, він погодився на пропозицію адміністрації установи та останній час приймає участь та виконує обов`язки на громадських засадах у якості днювального та у господарському обслуговуванні установи.

Суд приходить до висновку і вважає, що встановлена органом виконання покарання Жовтоводською виправною колонією характеристика відносно ОСОБА_3 про те, що він на протязі усього часу відбування покарання в колонії постійно проявляв себе і мав позитивну характеристику, до суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, не відповідає дійсності, оскільки як убачається з довідки та матеріалів про накладання стягнення в особовій справі засудженого, ОСОБА_3 за період відбування покарання з 11.01.2006 року і до теперішнього часу з цього моменту на протязі тривалого часу (з 05.04.2007 по 05.03.2012 роки) мав 6 стягнень, у тому числі :

05.04.2007 року мав попередження за недобросовісне відношення до обв`язків днювального;

01.04.2008 року вживав жаргонні слова на позачерговому чергуванні;

21.04.2008 року; 15.08.2008 року; 13.02.2012 року; 05.03.2012 року отримав від 5-ти до 15-ти діб ДІЗО за зберігання заборонених речей, які були виявлені адміністрацією установи, за порушення локалізації, тобто за злісне ухилення від нагляду з порушенням правил внутрішнього розпорядку перебування в колонії, які собою являються суттєвими порушеннями та тягнуть за собою суворе стягнення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для вирішення питання про досягнення цілей покарання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштуванні.

При цьому Пленумом Верховного Суду України також звернуто увагу на те, що сумлінне поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці це є постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.і.

Таким чином, оцінюючи у сукупності особистість засудженого ОСОБА_3 , його характеризуючи дані, встановлене відношення до праці, який відбув понад 11 років з 15 років призначеного покарання, за цей час до набрання вироком законної сили мав стягнення у вигляді догани, відбуваючи покарання у Жовтоводській виправній колонії №26 на протязі тривалого часу понад 6 років з 8 років (з січня 2006 року по березень 2012 року) вперто не бажав стати на шлях виправлення, мав 6 стягнень, у тому числі суворі стягнення у вигляді тримання в ДІЗО, не мав стягнень та мав заохочення лише останні 2 два роки, бути працевлаштованим ніколи не бажав та не являється працевлаштований до теперішнього часу, останні три роки погодився і приймає участь у суспільно-корисній праці на громадських засадах у якості днювального, але за неякісне виконання цих обов`язків теж має догани, що у співвідношенні з поведінкою за увесь відбутий термін покарання є не достатнім та не дає підстави вважати, що ОСОБА_3 як особистість на цей час змінився, повною мірою виправився та як такий заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Крім того, тільки рік до цього 07.05.2014 року ОСОБА_3 розглядався при адміністрації комісії установи відповідно до ст. 82 КК України і йому на той час було відмовлено в поданні про заміну покарання більш м`яким.

Суд вважає, що встановленою судом поведінкою на теперішній час можна вважати, що ОСОБА_3 став на шлях виправлення і відносно нього може бути розглянуте питання про заміну невідбутого покарання більш м`яким

При розгляді даного подання суд також бере до уваги і враховує у сукупності те, що ОСОБА_3 являється засуджений і відбуває покарання в межах верхньої межі санкції статті за скоєння ним одночасно кілька особливо тяжких злочинів, у тому числі особливо тяжкого злочину у сфері суспільних правовідносин, які витікають з посягання на особисте життя людини, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя.

За таких обставин суд приходить до висновку і вважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від покарання є передчасним та клопотання задоволенню

не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні спільного подання Жовтоводської виправної колонії №26 та спостережної комісії при виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд.

Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :