Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1249/15-к
Провадження по справі № 1-кс/514/184/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року смт Тарутине

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні № 0000311 від 22 липня 2015 року слідчим слідчого відділу Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором прокуратури Тарутинського району ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюються в тому, що 20.07.2015 року, точного часу встановити не представилось можливим, у нього виник умисел на відкрите заволодіння майном мешканки села Красне Тарутинського району Одеської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проникненням на територію її домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Так, 20.07.2015 року, біля 14.15 годин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок потерпілої, проник в будівлю домоволодіння по АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_6 , та із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, почав вимагати грошові кошти. Після чого провів огляд в кімнатах домоволодіння, в ході якого виявив грошові кошти в сумі 12 000 гривень, 1 000 доларів США, 200 євро, якими відкрито заволодів, після чого відкрито заволодів ноутбуком «Lenovo-8», двома телефонами «Samsung», срібряним ланцюжком та золотим кулоном.

Згодом, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 40 000 гривень.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та із проникненням до житла.

22.07.2015 року ОСОБА_5 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та із проникненням до житла.

01.09.2015 року ОСОБА_5 затримано працівниками міліції і під час затримання вилучено:

- мобільний телефон Motorola WX 180;

- грошові кошти в сумі 13 гривень, 5 доларів США;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , КМ НОМЕР_1 ;

- видатковий чек 8839 від 29.08.2015 року, виданий Одеським відділенням № 167 ПТ «Ломбард Скарбниця»;

- пластикову картку клієнта мережі ломбардів «Скарбниця»;

- записну книгу «Diary»;

- ланцюжок, виготовлений з металу білого кольору, на якому вибита цифрова комбінація «№ 925».

02.09.2015 року відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання та розписки, ланцюжок, виготовлений з металу білого кольору, на якому вибита цифрова комбінація «№ 925», був впізнаний потерпілою ОСОБА_6 як власний та переданий їй на зберігання до вирішення справи по суті.

У зв`язку з тим, що тимчасово вилучене майно є речовими доказами та може забезпечити відшкодування завданого збитку, слідчий просить накласти на нього арешт.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що вилучені речі, а саме мобільний телефон Motorola WX 180; грошові кошти в сумі 13 гривень, 5 доларів США; видатковий чек 8839 від 29.08.2015 року, виданий Одеським відділенням № 167 ПТ «Ломбард Скарбниця»; пластикова картка клієнта мережі ломбардів «Скарбниця»; записна книга «Diary» відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України та можуть бути в подальшому використані з метою забезпечення відшкодування завданої злочином шкоди.

Проте, на думку слідчого судді, не доведено достатніх підстав для накладення арешту на вилучений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , КМ НОМЕР_1 , позаяк він належить підозрюваному і слідчий не довів, що зазначений документ відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України або може бути в подальшому використаний з метою забезпечення відшкодування завданої злочином шкоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
1. Клопотання слідчого СВ Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000311 від 22.07.2015 року про накладення арешту на майно задовольнити частково.

2. Накласти арешт на мобільний телефон Motorola WX 180; грошові кошти в сумі 13 гривень, 5 доларів США; видатковий чек 8839 від 29.08.2015 року, виданий Одеським відділенням № 167 ПТ «Ломбард Скарбниця»; пластикову картку клієнта мережі ломбардів «Скарбниця»; записну книгу «Diary», які були вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 під час затримання 01.09.2015 року.

3. В решті клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1