Справа № 748/153/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/815/2015
Категорія - ст.185 ч.2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2 .

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000838, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2015,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, українець, громадянин України, розлучений, який має малолітню доньку, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 03.11.2003 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч.2 ст.153, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.4 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 25.07.2006 за постановою Дубненського міського суду Рівненської області умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 4 дні;

- 04.05.2012 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 01.08.2013 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 24.10.2013 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнений за ухвалою Березанського міського суду Київської області від 05.06.2014 від подальшого відбування покарання на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

- 04.02.2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.02.2015 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Зараховано в строк відбутого покарання, ту частину покарання, що відбута за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.02.2015 року та рахувати строк відбування покарання з 31.10.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_9 процесуальні витрати на залучення експертів 393,12 грн. на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в розмірі 485,25 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 грн., а всього 685,25 грн.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини, просить вирок суду змінити, пом`якшивши його. Також не погоджується з позовними вимогами потерпілої вказуючи на те, що вони не підтверджуються матеріалами справи та з рішенням суду про стягнення з нього судових витрат.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та є занадто суворим. Звертає увагу на те, що покарання призначене за попереднім вироком на строк 4 роки є достатнім за скоєні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України. При призначенні покарання просить врахувати щире каяття, що має неповнолітню доньку, та хронічні захворювання.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою обвинуваченого, прокурор прокуратури Чернігівського району ОСОБА_11 подав заперечення, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін. Посилається на те, що вирок ухвалено законно та обґрунтовано, а об`єктивних підстав для його скасування в апеляційній скарзі не наведено.

Як встановив суд, ОСОБА_9 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, 12.10.2014 року, близько 03.00 год., повторно, знаходячись на земельній ділянці господарства АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з огорожі господарства таємно викрав сітку-рябицю, загальною довжиною 35 метрів, вартість якої становить 271 грн. 25 коп., що належить ОСОБА_7 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , 14.10.2014 року, близько 03.00 год., повторно, знаходячись на земельній ділянці господарства АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з огорожі господарства таємно викрав металобрухт у вигляді 6 металевих стовпчиків, загальною вагою 120 кг., вартість якого становить 214 грн., що належить ОСОБА_7 , чим заподіяв їй матеріальну коду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , 14.10.2014 року, близько 16.00 год., повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Fly» моделі: «TS107», вартість якого становить 504 грн. 57 коп., що належить ОСОБА_12 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її з вказаних в ній підстав, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка вважає вирок суду правильним і справедливим, міркування прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок суду обґрунтованим, законним і просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів справи, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_9 визнав частково свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

За встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_9 органом досудового розслідування та місцевим судом правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, хворіє на хронічні захворювання, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

За таких обставин, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті. Остаточна міра покарання судом призначена у відповідності з вимогами ст. 70 ч. 4 КК України.

Всі обставини, на які посилається в своїй апеляції обвинувачений, судом при визначенні покарання враховані.

Оскільки кримінальний закон щодо ОСОБА_9 застосовано правильно, а призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тому законних підстав для пом`якшення призначеного йому покарання за доводами його апеляції колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта за рахунок Державного бюджету є безпідставними, оскільки згідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Твердження апелянта про незаконне задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_13 , оскільки вони не підтверджені матеріалами справи, є безпідставними.

Так, відповідно до висновку експерта № 586 від 24.11.2014 року вартість викраденого майна потерпілої ОСОБА_7 , оцінюється в 485, 25 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив питання в частині позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 та прийнято рішення про їх задоволення частково, лише в тій частині що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні або скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2015, щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4