Справа № 209/4436/14-к
Провадження № 1-кп/209/68/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта професійно-технічна, не працюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.01.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки, за постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 24.07.2012 року скасовано звільнення від покарання з випробуванням та направлений для відбування призначеного покарання;
- 08.11.2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст.186, 69, ч.1 ст. 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 , повторно, 12.06.2014 року, близько 14.30 годин знаходився на території дачної ділянки СТ «Дніпро», розташованої по вул. № 7 у м.Дніпродзержинську, куди його запросив потерпілий ОСОБА_7 , і де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, у вечірній час, перебуваючи у приміщення садового будинку по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав ключі від квартири по АДРЕСА_3 , які належать потерпілому ОСОБА_7 та гроші в сумі 200 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 200 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця здійснення правопорушення зник, розпорядившись у подальшому майном за власним розсудом.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.
Повторно, 12.06.2014 року близько 23.00 год. ОСОБА_5 , реалізуючи свої злочинні наміри, направився до квартири ОСОБА_7 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проник у приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав гроші в розмірі 800 гривень, які належать ОСОБА_7 , заподіявши останньому майнову шкоду на загальну суму 800 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця здійснення правопорушення зник, розпорядившись у подальшому майном за власним розсудом.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаними з проникненням в житло, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі і підтвердив факти та обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в приміщенні садового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , вчиненого ним о 14 год. 30 хвил. 12 червня 2014 року, а також таємного викрадення чужого майна, вчиненому ним о 23 год. 00 хвил. 12.06.2014 року, шляхом проникнення у житло, що розташоване по АДРЕСА_3 , у кількості та переліку викраденого ним майна у потерпілого ОСОБА_7 , яке зазначено в обвинувальному акті. Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1000,00 гривень обвинувачений ОСОБА_5 визнав в повному обсязі та пояснив, що ним в повному обсязі відшкодовано потерпілому ОСОБА_7 заявлений ним розмір матеріальної шкоди. У скоєному щиросердечно покаявся. Просив суд суворо його не карати.
Окрім повного визнання ОСОБА_5 своєї вини, його вина в інкримінованих йому кримінальних правопорушень при зазначених вище обставинах повністю підтверджується показаннями потерпілого, а також дослідженими судом доказами.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував йому матеріальну шкоду, тому претензій до нього він не має, заявлений ним цивільний позов не підтримує та вважає, що перебуваючи в слідчому ізоляторі обвинувачений ОСОБА_5 вже відбув своє покарання.
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.06.2014 року, в якому потерпілий ОСОБА_7 просив ОВС прийняти міри до раніше незнайомого йому хлопця по імені ОСОБА_8 , який біля 23.00 годин викрав у нього на ділянці АДРЕСА_5 ключі від квартири по АДРЕСА_3 і гроші в сумі 200 грн., після чого проник в його квартиру по АДРЕСА_3 , де з його курточки викрав гроші в сумі 800 грн. і паспорт (а.п. 6 т.2);
- Протоколом огляду місця події від 13.06.2014 року, згідно якого була оглянута квартира АДРЕСА_6 , вхідні двері якої і замок на них без пошкоджень. При вході в квартиру з правої сторони знаходиться кімната, в якій з правої сторони знаходиться дерев`яна шафа. Слідів придатних для ідентифікації на шафі не виявлено. З місця події нічого не вилучалося (а.п.19 т.2).
- Протоколом одночасного допиту осіб від 22.07.2014 року, під час якого були допитані підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 в ході якого вони давали показання щодо вчиненого кримінального правопорушення (а.п. 32-34 т.2).
- Протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 22.07.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого він розповів і показав на місці, як він знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , підібрав з підлоги в кімнаті біля шафи 1000 грн., коли ОСОБА_7 , який запросив його в квартиру, відкривав двері щоб виходити з квартири. Після цього він зайшов в туалет, де сховав гроші, а потім разом з ОСОБА_9 покинув квартиру. Після цього підозрюваний ОСОБА_5 разом з потерпілим ОСОБА_7 слідчим і понятими на автомобілі приїхали до садового будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_5 пояснив, що 12.06.2014 року він знаходився тут зі своєю матір`ю і потерпілим та вживали горілку і пиво у великій кількості. Грошей і ключів від квартири потерпілого він не брав і не бачив де вони лежали (а.п.35-44 т.2).
Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, те, що він має на утриманні малолітню дитину (а.п. 115-119 т.1), не працює, раніше судимий (а.п.57 т.2), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.59 т.2).
Щире каяття та сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 1000,00 гривень, завданої йому кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
В ході судового рогляду даного кримінального провадження судом було встановлено, що заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1000,00 гривень було визнано обвинувачем ОСОБА_5 та відшкодовано у повному обсязі, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлений ним цивільний позов не підтримував, тому цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 слід залишити без розгляду.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, а остаточне покарання обрати відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України,суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 23.07.2014 року по 26.01.2016 року, що дорівнює одному року шести місяцям трьом дням попереднього ув`язнення і у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.) дорівнює трьом рокам шести дням позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 з під варти негайно в залі суду за відбуттям призначеного судом строку основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу, застосовану до ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності змінити на особисте зобов`язання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 залишити без розгляду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1