Справа № 591/255/15-к Провадження № 1-кс/591/82/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2015 року м. Суми
Слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Слідчий обґрунтовує подане клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може впливати на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження. Тому, просить покласти на підозрюваного визначені ст.194 КПК України обов`язки.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.
Підозрюваний та захисник проти задоволення вказаного клопотання заперечували
Зазначені обставини судом встановлено з наданого слідчим витягу з ЄРДР (а.с.6-9).
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
16.01.2015 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.372 КК України (а.с.15-25).
Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин. Про це наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі Фокс та інші проти Сполученого Королівства.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст.178 КПК України).
Суд виходить з того, що поняття достатності, вагомості доказів є відмінним від їх достовірності.
Достатність доказів утворюють належні, допустимі докази. При чому, із усіх можливих фактичних даних належними можуть бути лише ті, які знаходяться в необхідному зв`язку з обставинами, які підлягають доказуванню.
Визначення допустимості пов`язано з вирішенням питання про те, чи передбачено законом дане джерело відомостей про факти, чи дотримано вимог його виявлення, закріплення і як вплинули на достовірність відомостей процесуальні порушення, якщо вони були допущені.
Визначення належності та допустимості того чи іншого джерела не означає визнання отриманих від нього відомостей достовірними.
В ході вирішення питання про застосування запобіжного заходу перевіряється обгрунтованість підозри щодо самого факту, події вчинення злочину та причетності особи до даних обставин.
Враховуючи вищеописані покази потерпілих та свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, надані слідчим документи про функціональні обов`язки підозрюваного (а.с.20 - 27), обґрунтованість підозри суду доведено визначеними ст.84 КПК України засобами доказування.
При цьому, слідчий суддя враховує, що обґрунтованість підозри на стадії досудового розслідування перевіряється наявністю зібраних слідчим доказів без безпосередньої перевірки їх достовірності, висновки слідчого судді при розгляді даного клопотання не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст.198 КПК України).
Доказів порушення порядку збирання доказів слідчому судді не надано.
Отже, виходячи з наданих прокурором доказів, відсутності у слідчого судді доказів, які надані стороною захисту, котрі могли б спростувати позицію сторони обвинувачення, підозра обгрунтована належними та допустимими засобами доказування.
При вирішенні питання щодо наявності, визначених ст.177 КПК України ризиків, слідчий суддя виходить з того, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переліченим у даній статті спробам вчнити дії, котрі можуть вплинути на хід досудового розслідування.
Висновок суду щодо наявності таких ризиків повинен грунтуватися на достатності наданих прокурором доказів, що підтверджують їх існування (п.2 ч.1 ст.194 КПК України).
Враховуючи отримані слідчим суддею в ході розгляду клопотання відомості, встановлено, що ОСОБА_4 має позитивні характеристики за час роботи в правохоронних органах, відсутність судимостей, що спростовує ймовірність впливу на інших учасників кримінального провадження, яких допитано в ході досудового розслідування та попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів. Крім того, можливість впливу з використанням владних повноважень нівельовано внаслідок відсторонення від посади на підставі Ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015 року (а.с.114).
Тому, суду не доведена наявність існування обгрунтованого ризику впливу ОСОБА_4 на інших учасників провадження. Існування інших ризиків в клопотанні слідчого не відображено.
Можливість переховуватись від слідства, перешкоджати вчиненню слідчих дій в інший спосіб не віднесено слідчим до існуючих ризиків та з цих підстав клопотання про застосування особистого зобов`язання не подано. Водночас, в судовому засіданні слідчий та прокурор не заперечували, що процесуальна поведінка ОСОБА_4 є належною.
Тому, належна процесуальна поведінка особи протягом тривалого часу (до ЄРДР відомості внесено ще у липні 2014 року), міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї, батька, бабусі, відсутність близьких родинних зв`язків за межами України, спростовують позицію прокурора щодо необхідності зобов`язати ОСОБА_4 не відлучатися з м. Суми та повідомляти про місце свого проживання, оскільки не доведено, що такі дії можуть вчинятися саме з метою ухилення від слідства.
Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Враховуючи вищенаведені обставини, доведеність обставин, регламентованих п.1 ч.1 ст.194 КПК України, ОСОБА_9 слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.
Отже, клопотання підлягає частковому задоволенню. Строк дії обов`язку необхідно встановити в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 176 - 179, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Встановити строк дії обов`язку до 28 лютого 2015 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а в разі направлення справи до суду прокурора.
Ухвала є остаточною, обов`язковою для виконання, набирає чинності в момент проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав. Мені письмово під розпис

повідомлено покладені на мене цією ухвалою обов`язки та

роз`яснено наслідки їх невиконання, передбачені ч. 2 ст. 179 КПК України.

09 лютого 2015 року. __________ ОСОБА_4