Справа № 369/9272/15-к
Провадження № 1-кп/369/459/15
УХВАЛА
Іменем України
14.09.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінальне провадження за клопотанням прокурора Києво-Святошинського району Київської області про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, учня Боярської вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, випускник 9-го класу, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.03.2015 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 70 КК України призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2-а роки за вчинення суспільного небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

2 травня 2015 року, близько 15.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 маючи прямий умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усно повідомивши останній неправдиву інформацію, під приводом термінової потреби використати її велосипед у власних цілях на певний проміжок часу заволодів її велосипедом «Ardis silver bike 500 lux», вартістю 3 030 гривень. Після чого, ОСОБА_8 реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне шахрайське заволодіння вказаним велосипедом, поїхав у невідомому напрямку та в подальшому розпорядився велосипедом на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3 030 гривень.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_8 суду пояснив, що на 2 травня 2015 року він проживав з мамою за адресою: АДРЕСА_2 . По сусідству з ним проживала родина ОСОБА_9 чоловік ОСОБА_10 та дружина ОСОБА_11 , в яких у власності перебував велосипед марки «Ардіс».

Того ж дня, близько 15 годин, він вирішив обманути сусідку ОСОБА_12 та викрасти велосипед. Він постукав у їхню половину будинку, йому відчинила двері ОСОБА_7 , в якої він попросив взяти велосипед на той час, коли він з`їздить в інший кінець Боярки по справах. На його неправдиву пропозицію, ОСОБА_13 погодилася і надала йому велосипед, який знаходився в господарському приміщенні. Сівши на велосипед, він поїхав до АДРЕСА_3 , де зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_14 , якому повідомив, що він взяв велосипед у своїх сусідів та не збирається його повертати.

Також він запропонував йому допомогти продати велосипед, на що той погодився. Вони пішли до будинку АДРЕСА_4 , де зустріли наглядно знайомого ОСОБА_10 . ОСОБА_15 відійшов до під`їзду № 2, взяв із собою велосипед, а він залишився чекати його біля під`їзду № 3.

Зі слів ОСОБА_16 йому стало відомо, що на пропозицію придбати велосипед, ОСОБА_10 погодився та купив велосипед за 600 грн. Спочатку ОСОБА_15 приніс йому 300 грн., через дві години вони знову повернулися і ОСОБА_17 знову пішов до ОСОБА_10 , той в свою чергу віддав йому 300 грн. Отримані гроші він витратив у власних потребах.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що з квітня 2015 року в одну із частин будинку АДРЕСА_2 приїхала сім`я ОСОБА_18 мати ОСОБА_19 та син ОСОБА_20 .

2 травня 2015 року, близько 15 год., вона перебувала за місцем свого проживання, до неї в двері постукав ОСОБА_20 . Коли вона відчинила двері, останній попросив дати йому велосипед «Ardis silver bike 500 lux», сказав, що ненадовго з`їздить в « ОСОБА_21 » і поверне велосипед. Вона погодилася і надала велосипед для ОСОБА_20 .

Проте, в обіцяний час, ОСОБА_22 не повернув велосипед. Того ж дня, вона пішла до його матері, яка відповіла, що не знає, де син. Через три дні ОСОБА_22 з`яви, вона з чоловіком підійшли до нього та запитали, де велосипед, на що він відповів, що велосипед в нього вкрали. Проте, через деякий час при повторній розмові з ОСОБА_23 , той признався їй з чоловіком, що він його викрав та продав. Кому саме продав, їй не відомо.

Велосипед «Ardis silver bike 500 lux» придбали у 2012 році за 4 тисячі гривень в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.

Просить стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 3 030 гривень на її користь.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_8 являється її сином, від якого їй стало відомо, що він викрав у ОСОБА_7 велосипед, який в подальшому продав. Згодна відшкодувати завдану сином матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 в сумі 3 030 гривень.

Крім того, в процесі судового розгляду в судовому засіданні були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: т. 1 протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 (а.с. 7); товарознавче дослідження висновок спеціаліста щодо вартості викраденого майна, згідно якого ринкова вартість викраденого у ОСОБА_7 майна, з урахуванням зносу, на момент вчинення злочину, тобто станом на 02.05.2015 року, а саме: велосипеду «Ardis silver bike 500 lux»,, становить 3 030, 00 грн. (а.с. 13); - висновок судово-психіатричного експерта за № 398 від 26.08.2015 року, згідно якого ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій на психіатричне захворювання не страждав, в тому числі не виявляв ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності.. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ознака психічного захворювання у ОСОБА_8 не виявлено. ОСОБА_8 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. Рівень розумового розвитку ОСОБА_8 відповідає його віковому періоду (а.с. 36-37);

Суд визнає, що неповнолітній ОСОБА_8 , його законний представник ОСОБА_6 і потерпіла давали суду правдиві покази.

А тому, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення неповнолітнім ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 примусового заходу виховного характеру у вигляді його направлення до спеціалізованого навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення на строк три роки, думку потерпілої, законного представника неповнолітнього, захисника і ОСОБА_8 , які не заперечували проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 примусового заходу виховного характеру у вигляді його направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, суд вважає за можливе задовільнити дане клопотання.

Суд встановив, що ОСОБА_8 по місцю навчання характеризується посередньо, виявляв байдужість до навчання, мати не має повного контролю над поведінкою сина ОСОБА_8 , сім`я не повна, не має постійного місця проживання, проживав тимчасово без реєстрації, тому враховуючи особу неповнолітнього ОСОБА_8 , який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.2 ст.190 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 примусовий захід виховного характеру у вигляді його направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення.

Заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 про стягнення з законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди її сином неповнолітнім ОСОБА_8 суд задовольняє і у відповідності до ст.ст. 1166, 1179 УК України стягує завдану матеріальну шкоду з законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 в сумі 3030 грн., яка згодна її відшкодувати.

Враховуючи наведене і керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 500-501 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді його направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення на строк два роки.

Стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 3030 (три тисячі тридцять) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення прокурором, потерпілою, захисником, законним представником неповнолітнього і ОСОБА_8 .

Суддя: ОСОБА_1