Провадження 1-кс/127/7374/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2014 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 , представника скаржника ОСОБА_3 на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000291 від 18.05.2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду надійшла вказана скарга, скаржник ОСОБА_5 , представник скаржника ОСОБА_3 мотивують її тим, що заступник начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 (в подальшому прокурор) приймаючи рішення про закриття кримінального провадження не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, з метою виявлення всіх фактичних обставин справи, в порушення вимог ст. 40 КПК України, зробив передчасно висновок про відсутність складу кримінального правопорушення в діях начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькії області ОСОБА_6 , головного державного виконавця вказаного відділу ОСОБА_7 , колишніх голів Державної податкової адміністрації у Вінницькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , колишніх начальників Головного управління Міндоходів України у Вінницькій області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та діючого начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області ОСОБА_13 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та передчасно закрив кримінальне провадження, а відтак оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження № 0000291 від 18.05.2013 року підлягає скасуванню як винесена незаконно.

Постанова, що оскаржується, є третьою, і при її постановлені не були виконані вимоги судових рішень, якими скасовані дві попередні постанови.

При винесені постанови, що оскаржується, прокурор знов втретє не виконав вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2013 р., не надав правової оцінки аргументам, вказаним в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 10 квітня 2013 р., якою визнана незаконною бездіяльність державного виконавця ОСОБА_7 , який не розпочав примусового виконання рішення суду, не врахував ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 лютого 2012 р., де вказано, що державний виконавець не виконав в повній мірі заходи примусового виконання рішення суду.

Із змісту постанови, що оскаржується, слідує, що за рік, що минув з дня скасування попередньої постанови слідчого згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2013 р., було допитано лише двох свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які в певний час очолювали ДПА і Головне управління Міндоходів у Вінницькій області, та проведено перевірку Головним управлінням Міндоходів у Вінницькій області за запитом прокуратури. При цьому, в постанові зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що ДПА у Вінницькій області не може виконати рішення суду. Однак в постанові відсутнє будь-яке посилання на акт перевірки і не ясно також хто і кого перевіряв. Крім того, ОСОБА_4 не перевірив пояснень ОСОБА_11 начальника головного управління Міндоходів у Вінницькій області щодо кодів: економічна класифікація видатків бюджету та версію про неможливість отримання коштів для виконання рішення суду. Так, згідно із підпунктом 30 підпункту 2.2.4. пункту 2.2. глави 2 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 № 333 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 21.06.2012 № 754), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 березня 2012 р. за № 456/20769, оплата послуг з демонтажу (розбирання, знесення) існуючих будівель і споруд, устаткування, обладнання, машин, пристроїв тощо, якщо вартість таких робіт не відноситься до збільшення необоротних активів, здійснюється за кодом 2240 «Оплата послуг (крім комунальних), а не за кодами, за якими здійснюються видатки на капітальний ремонт, реконструкцію і реставрацію і які чомусь зазначені в оспорюваній постанові. Для з`ясування можливості виконати рішення суду слідчому необхідно було встановити наявність чи відсутність коштів в кошторисі доходів і видатків установи на 2013 та 2014 роки за кодом 2240, чого не було зроблено. Підстави вважати, що в кошторисі доходів і видатків установи є певні кошти по вказаному коду дає те, що саме з цього коду проводяться інші видатки, зокрема, по оплаті орендної плати, послуг зв`язку і придбання програмного забезпечення.

Також ОСОБА_4 не перевірив наявність інших джерел фінансування, зокрема, чи мала ДПА у Вінницькій області надходження спеціального фонду бюджету, чи були в її управлінні суб`єкти господарювання та підприємницької діяльності, що за заклад харчування чи буфет функціонує в самочинно збудованому приміщенні, яке не прийняте в експлуатацію, не є об`єктом права власності і не може обліковуватись в бухгалтерському обліку; не встановив розміру збитків, які заподіяні державі невиконанням рішення суду. Так, згідно з інформацією про виконавче провадження № 42334920, витяг з якої додається, за рішенням Європейського суду з прав людини заявникові сплачено з державного бюджету 33420,81 грн.

Скаржник зазначив, що висновок про те, що начальник управління примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області ОСОБА_6 та головний державний виконавець ОСОБА_7 виконують усі можливі дії по виконанню рішення суду суперечить ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 10 квітня 2013 р., копія якої є в матеріалах кримінального провадження, тому скаржник звернувся до суду.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, суду пояснив, що при винесенні оспорюваної постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 врахував пояснення керівників Державної податкової адміністрації у Вінницькій області та Головного управління Міндоходів у Вінницькій області, що були допитані і покази яких відтворені в постанові, що оскаржується про те, що рішення суду в частині знесення незаконно зведеної прибудови не виконувалось через те, що не виділялись кошти на виконання рішення та не побачив у цих поясненнях жодних незаконних дій посадовців. Проте, представник скаржника вважає, що не можна виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень. На підтвердження цього скаржник послався на судові рішення, які прийняті у виконавчому провадженні по справі скаржника, зокрема, ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 листопада 2009 р., згідно з якою відмовлено у задоволенні заяви ДПА у Вінницькій області про відстрочення виконання рішення суду через відсутність коштів, та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2014 р., яка залишена в силі ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2014 р. На даний час рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.03.2007 року про зобов`язання ДПА у Вінницькій області знести незаконно зведену прибудову до відкритої колонади адмінбудинку площею 54 кв.м., привівши адмінбудинок у попередній стан не виконане, особи які винні у потуранні невиконання цього рішення не притягнуті до кримінальної відповідальності, тому ОСОБА_3 просив вимоги скарги задоволити та зобов`язати прокурора вчинити по кримінальному провадженню такі дії: встановити наявність чи відсутність коштів в кошторисі на 2014 р. Головного управління Міндоходів у Вінницькій області та Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області по коду 2240; отримати роз`яснення Міністерства фінансів України щодо кодів економічної класифікації видатків бюджету, з яких бюджетна установа могла оплатити роботи із знесення самочинної прибудови в 2007-2013 роках; встановити наявність чи відсутність коштів по відповідних кодах в кошторисах за 2007-2013 роки; перевірити кошториси Головного управління юстиції у Вінницькій області за 2013 і 2014 роки щодо наявності чи відсутності коштів по коду 2240 для встановлення можливості організації державним виконавцем виконання рішення суду про знесення самочинної прибудови без участі боржника; встановити, були чи ні звернення до головного розпорядника, Міністерства юстиції України, про виділення необхідних коштів для виконання рішення; отримати і долучити до матеріалів кримінального провадження копії звернень до головних розпорядників коштів: Державної податкової адміністрації України та Міністерства доходів і зборів України про виділення коштів для виконання рішення суду, які направлятись в 2007-2014 роках, а також копії відмов у наданні відповідних коштів; встановити мотиви відмови; повторно допитати керівників установи та отримати пояснення чому за наявності коштів в кошторисі по коду 2240 рішення суду не виконане.

Заступник начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги, пославшись на те, що постанова є обґрунтованою та винесена з дотриманням вимог КПК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши кримінальне провадження № 0000291 з оспорюваною постановою про закриття кримінального провадження, яка на думку суду є передчасною, оскільки залишилося невстановленими та нез`ясованими достатньо великий перелік питань та обставин, на які посилається представник скаржника, а тому зазначена постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2ст.93КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Судом встановлено, що до згідно з витягом з кримінального провадження №0000291 від 18.05.2013 року внесено відомості в ЄРДР про повідомлення ОСОБА_3 від 13.05.2013 року про те, що службові особи Державної податкової адміністрації у Вінницькій області не виконали вимоги рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.03.2007 року про зобов`язання ДПА у Вінницькій області знести незаконно зведену прибудову до відкритої колонади адмінбудинку площею 54 кв.м. привівши адмінбудинок у попередній стан (Т.1 кримінального провадження а.с. 9-11),. Правова кваліфікація ч. 2 ст. 382 КК України (Т.1 кримінального провадження а.с. 5).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 8 липня 2013 р. була скасована постанова старшого слідчого прокуратури м. Вінниці ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000291 від 17 травня 2013 р. у зв`язку із відсутністю у діях начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ Вінницької області ОСОБА_6 , головного державного виконавця вказаного відділу ОСОБА_7 та начальника головного управління Міндоходів у Вінницькій області ОСОБА_11 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2013 р. скасовано другу постанову слідчого віл 29 серпня 2013 р. про закриття кримінального провадження № 0000291, де зазначено, що слідчий прокуратури не виконав вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2013 р., не надав правової оцінки аргументам, вказаним в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 10 квітня 2013 р., не врахував ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 лютого 2012 р. Слідчий не в повній мірі виконав обов`язки щодо всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження та доказування в цілому, а саме: слідчим не зазначено та необґрунтовано, в який період та які саме дії були вчинені начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ Вінницької області ОСОБА_6 , головним державним виконавцем ОСОБА_7 та начальником головного управління Міндоходів у Вінницькій області ОСОБА_11 щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 29 березня 2007 р..

Із змісту оспорюваної постанови заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2014 р. про закриття кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 17 травня 2013 р. вбачається, що останній провів перевірку поверхнево, не перевірив усі недоліки, на які звернув увагу суд в ухвалах від 8 липня 2013 р. та відповідно від 16 жовтня 2013 року, а саме: не надав правової оцінки аргументам, вказаним в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 10 квітня 2013 р., не врахував ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 лютого 2012 р., крім того, не встановив наявність чи відсутність коштів в кошторисі на 2014 р. Головного управління Міндоходів у Вінницькій області та Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області по коду 2240; не отримав та не приєднав до матеріалів кримінального провадження роз`яснення Міністерства фінансів України щодо кодів економічної класифікації видатків бюджету, з яких бюджетна установа могла оплатити роботи із знесення самочинної прибудови в 2007-2013 роках; не встановив наявність чи відсутність коштів по відповідних кодах в кошторисах за 2007-2013 роки; не перевірив кошториси Головного управління юстиції у Вінницькій області за 2013 і 2014 роки щодо наявності чи відсутності коштів по коду 2240 для встановлення можливості організації державним виконавцем виконання рішення суду про знесення самочинної прибудови без участі боржника; не встановив, були чи ні звернення до головного розпорядника про виділення необхідних коштів для виконання рішення, хоча вказані слідчі дії прямо передбачені у ст. 40 КПК України.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що постанова заступника начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000291 від 18.05.2013 року незаконна та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу скаргу ОСОБА_5 , представника скаржника ОСОБА_3 задоволити.

Скасувати постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000291 від 18.05.2013 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000291 направити в прокуратуру Вінницької області для проведення додаткової перевірки.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: