Справа №127/597/16-к
Провадження №1-кс/127/292/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жмеринка, Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не судимого, громадянина України, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що солдат ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 з 16.05.2014 на посаді стрільця помічника гранатометника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти.
17 березня 2014 року Указом в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України цей указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
В період з 27.11.2014 по 09.12.2014 солдат ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово медичному клінічному центрі Центрального регіону (м. Вінниця).
10.12.2014 солдат ОСОБА_5 з метою ухилитися від військової служби не з`явився з лікувального закладу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_5 , знаходячись за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою взагалі ухилитись від військової служби, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України.
Таким чином солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 1 березня 2015 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України не з`явився з лікувального закладу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та в подальшому проводив час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, не вчиняв жодних дій у період з 10 грудня 2014 року по даний час для повернення на військову службу, проживаючи в АДРЕСА_1 , хоча мав об`єктивну можливість це зробити.
У зв`язку з цим, 13.01.2016 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 та доставку його до Вінницького міського суду Вінницької області для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу в судовому засіданні.
14.01.2016 слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_6 на підставі вищевказаного рішення Вінницького міського суду Вінницької області затримано ОСОБА_5 .
Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_5 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.
Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України складено 22 грудня 2015 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання ОСОБА_5 .
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п"яти років, і хоча він раніше не судимий, однак враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_5 в умовах сьогодення, набуття суспільного осуду, а також враховуючи те, що останній переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, вказавши, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив клопотання задоволити.

Захисник підозрюваного заперечив проти даного клопотання, суду пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, та перебуває хоча й не офіційно у шлюбі, тому просив застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав заперечення захисника, суду додатково пояснив, що не переховувався від органів досудового органу, сам проходив півроку службу в АТО, однак захворів та лікувався в медичному закладі, про що слідчий знав. Крім того вказав, що не збирається ухилятися від служби та після лікування готовий захищати свою Батьківщину, просив застосувати до нього більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження №0000273 від 22 грудня 2015 року, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, його захисника, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, його захисника, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В клопотанні слідчим в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначається наявність ризиків, а саме: те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, які підтримані прокурором в судовому засіданні.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину свою визнає, сприяє якнайшвидшому розкриттю кримінального провадження, сам спростовує факт намагання переховуватися від слідства та суду, тому слідчий суддя переконується в доцільності часткового задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ч. 4 ст. 194, ст. 181 ч. 1 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 182, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 задоволити частково.

В обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком 60 (шістдесят) днів, а саме: до 13 березня 2016 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

прибувати до слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_6 за першою вимогою слідчого;

цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою:АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; носити електронний засіб контролю.

Негайно доставити ОСОБА_5 до місця його проживання за адресою АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: