Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального проовадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в рамках кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014959 від 01.11.2014, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити враховуючи, що підозрюваний будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив навмисний корисливий злочин, який відноситься до категорії тяжких, санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років, офіційно ніде не працює, тож перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового слідства або суду, впливати на свідків та потерпілих, а також продовжувати вчинювати кримінальні правопорушення, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам

Слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

Підозрюваний просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи, що всі докази у кримінальному провадженні ґрунтуються на припущеннях, зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України виходячи з того, що він 01.11.2014 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №19 по вул. Сосницька, в м. Києві, вирішив зайти до парадного під`їзду №2. Зайшовши до парадного під`їзду №2 ОСОБА_5 , піднявся на дев`ятий поверх, де побачив, що до квартири АДРЕСА_2 наполовину відчинені двері, після чого він вирішив зайти до приміщення даної квартири, перебуваючи в приміщенні квартири на полиці він побачив, жіночу та чоловічу сумку, після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, повторно, таємно викрав жіночу сумку, бежево-жовтого кольору, вартістю 200 гривень, в якій знаходились дві кредитні картки «Приватбанку» на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , матеріальної цінності, які не представляють, ліхтарик, вартістю 125 гривень, футляр з окулярами, вартістю 115 гривень, пара рукавичок шкіряних вартістю 100 гривень, косметичка, вартістю 150 гривень, та чоловічу сумку, чорного кольору, вартістю 30 гривень, в якій знаходились кредитна картка «Приватбанку» та кредитна картка «Укрсиббанку», на ім`я ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 та потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 690 гривень.

При цьому, 01.11.2014 року відомості за вказаними фактами було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0014959.

01.11.2014 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

01.11.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами огляду місця події від 01.11.2014 року та іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше правопорушення, впливати на свідків та потерпілого.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

У судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити, та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2-а місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в рамках кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014959 від 01.11.2014, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду та зобов`язати слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , та прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 забезпечити його доставику за місцем проживання - АДРЕСА_1 .

Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимою до суду, СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обв`язки:

1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця проживання;

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме до 31 грудня 2014 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1