Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Волинської області та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 вересня 2015 року, якою щодо обвинуваченої за ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09 вересня 2015 року старший слідчий прокуратури Волинської області ОСОБА_9 звернувся до Луцького міськрайонного суду з клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 вересня 2015 року підозрюваній ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці до 09 листопада 2015 року.
На ОСОБА_8 покладені обов`язки :

- негайно прибувати на виклик слідчого чи прокурора;

- не покидати місця свого проживання, а саме будинку АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- носити електронний браслет контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Однак стороною обвинувачення не доведено достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчим суддею враховано, що підозрювана має постійне місце проживання, раніше не судима. За таких обставин суд обрав ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці.

У поданій апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.1 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком на від п`яти до десяти років. Тому прокурор вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду під загрозою бути позбавленою волі на тривалий строк. Також вважає, що вона може впливати на свідків погрозами та залякуванням, схиляти до дачі неправдивих показань та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що утворює ризики передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить ухвалу слідчого судді Луцького міскрайонного суду від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову і обрати щодо останньої запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Апеляцію обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, фактично перебуває у шлюбі, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки, а з 11 вересня 2015 року перебуває на стаціонарному лікуванні в обласній клінічній лікарні, що підтверджується наданими з лікарні довідками.
Вказує, що будь-які ризики передбачені ст. 177 КПК України у цьому кримінальному проваджені відсутні. Доказів, що її підзахисна буде впливати на свідків немає.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та доводи апеляційних скарг, захисника підозрюваної ОСОБА_8 ОСОБА_7 , яка свою апеляційну скаргу підтримала, а апеляцію прокурора заперечила, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, апеляцію захисника заперечив, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігти спробам, які визначені в пунктах 1-5 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Такі вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 08 вересня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та була затримана органом досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У поданому до суду клопотанні слідчим зазначалось, що в разі обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі остання матиме можливість спілкуватись зі своїми співробітниками та суб`єктами господарювання, впливати на свідків погрозами та залякуванням, схиляти цих осіб до дачі неправдивих показань.

Однак, при розгляді у суді першої інстанції клопотання, прокурор та слідчий на підтвердження зазначених вище обставин не надали суду першої інстанції жодних доказів. Таких доказів прокурор не навів у апеляційній скарзі, а також не надав апеляційному суду при перегляді вказаної справи.

Оскільки вагомих підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в клопотанні не наведено, а тому, слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Тому вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до задоволення не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя врахував вагомість пред`явленої ОСОБА_8 підозри та її обґрунтованість та інші обставини, а саме, що ОСОБА_8 є не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується. Та обставина, що ОСОБА_8 перебуває на стаціонарному лікуванні, не є безумовною підставою для скасування постанови слідчого судді та не впливає на її законність і обґрунтованість.

Ухвала слідчого судді є умотивована.

Керуючись ст. 405, 422 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Волинської області та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 вересня 2015 року якою щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4