АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

11 січня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
засуджених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 ОСОБА_9 , засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року ОСОБА_6 засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 156 КК України, за ч. 2 ст. 156 КК України, за ч.3 ст. 302 КК України; за ч.3 ст. 153 КК України до 13 років позбавлення без позбавлення права займатись певною діяльністю чи займати певні посади. ОСОБА_7 засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156 КК України, ч. 2 ст. 156 КК України на 7 років позбавлення волі, без позбавлення права займатись певною діяльністю чи займати певні посади. ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 156 КК України на 3 роки обмеження волі.
Під час апеляційного провадження до суду від засудженого ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому він просить звільнити його від відбування покарання, звільнивши з-під варти.
На обґрунтування клопотання вказує, що станом на 23.12.2015 року перебуває під вартою в слідчому ізоляторі 3 роки 9 місяців, що з врахуванням внесених змін в ч. 5 ст. 72 КК України є підставою для негайного звільнення його з-під варти.
Заслухавши пояснення ОСОБА_7 , який підтримав клопотання, прокурора та інших учасників судового розгляду, які вважали, що клопотання підлягає частковому задоволенню в частині звільнення з під варти, в іншій частині клопотання вирішити під час розгляду апеляцій по суті, колегія суддів вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України від 13.04.2012 року, кримінальні справи, які до набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто на підставі положень КПК України 1960 року.

Тому, оскільки дана кримінальна справа надійшла до суду першої інстанції 06.11.2012 року, тобто до набрання чинності КПК України від 13.04.2012 року, апеляції захисника та засуджених підлягають розгляду судом апеляційної інстанції у порядку, передбаченому положеннями КПК України 1960 року.

Вироком Подільського районного суду м.Києва від 10 липня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 156 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 156 КК України на 7 років позбавлення волі без позбавлення права займатись певною діяльністю чи займати певні посади. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді семи років позбавлення волі, без позбавлення права займатись певною діяльністю чи займати певні посади.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою в Київському СІЗО, строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання 23 березня 2012 року.
На вказаний вирок захисником ОСОБА_6 ОСОБА_9 , засудженими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подано апеляційні скарги в яких всі апелянти, крім ОСОБА_8 , просять вирок суду скасувати провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю події злочинів, засуджений ОСОБА_8 просив повернути справу на додаткове розслідування.
Таким чином в поданих апеляціях не ставиться питання про погіршення становища засудженого ОСОБА_7 , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 375 КПК України 1960 року фактично виключає можливість призначення засудженому ОСОБА_7 покарання суворішого, ніж йому призначено вироком Подільського районного суду м.Києва.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із змінами винесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (надалі Закон), у разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.
За наведеного, та враховуючи, що санкція ч.2 ст. 156 КК України передбачає максимальну межу покарання 8 років позбавлення волі, колегія суддів, вважає, що клопотання ОСОБА_7 в частині звільнення з-під варти не може бути задоволено на підставі вказаного Закону, проте враховуючи ті ж обставини колегія суддів вважає за можливе скасувати обраний ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою, звільнивши з-під варти в залі суду.

Що стосується його клопотання в частині звільнення від відбування покарання, то воно не підлягає задоволенню, оскільки вирок щодо нього не набрав законної сили, а тому Закон на який він посилається не підлягає застосуванню щодо нього на даній стадії.

Керуючись ст.ст. 273, 362 КПК України 1960 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Скасувати запобіжний захід тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнивши його з-під варти в залі суду.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11/796/45/2016 Категорія КК: ч. 1 ст. 156; ч. 2 ст. 156; ч.3 ст. 153, ч.3 ст.302
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1