Справа №212/8547/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002465 від 04.09.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар, Запорізької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, раніше неодноразово судимого:

- 08.06.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 04.12.2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, 05.07.2015 року приблизно о 12.00 годині, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи намір, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, діючи із корисливих намірів, під вигаданим приводом, з надання послуг майстра по встановленню меблів та сантехніки, запропонував ОСОБА_5 , дати йому завдаток у розмірі 2500 гривень, на що ОСОБА_5 будучі впевненою в правомірності дій ОСОБА_3 та нічого не здогадуючись про його дійсні наміри, дала свою згоду.

В той же день, 05.07.2015 року приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , діючи на досягнення злочинного результату, під вигаданим приводом отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 2500 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , діючи із корисних намірів, отримавши від введеної в оману про справжні наміри потерпілої ОСОБА_5 , вищезазначену грошову суму, заздалегідь маючи намір її не повертати, і не виконувати обіцяні ним роботи по встановленню меблів та сантехніки, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, утримуючи в руках належні потерпілій - ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 2500 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаявся, пояснив обставини заволодіння майном потерпілої ОСОБА_5 , вказавши як саме вчинював злочин, просив суворо не карати.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила , що 05 липня 2015 року , у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй, обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом обману, заволодів належними їй коштами у сумі 2500 грн, які на час розгляду справи не повернув, покарання просить призначити, виходячи з позиції прокурора .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 звернулись до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, потерпілої, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2012 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом неврастенія, згідно Акту судово - психіатричного експерта №257 від 17.09.2015 року ОСОБА_3 будь- яким психічним захворюванням не страждає, в період вчинення інкримінованого правопорушення в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився , за своїм станом міг розуміти свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого правопорушення, застосування примусових медичних заходів не потребує, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, суспільною корисною працею не займається, завдану потерпілій шкоду не відшкодував.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щиросердне розкаяння.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин у період відбування покарання з випробуванням, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.190 КК України, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин. Крім того, покарання слід призначати із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, врахувавши не відбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.12.2015 року, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити незмінним, до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення цього менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2015 року за ч.3 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити незмінним, до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1