Справа № 0308/5194/2012 Провадження №10/0390/161/2012 Головуючий у 1 інстанції:Борнос А.В.
Категорія:запобіжний захід. Доповідач: Матвієнко Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області у складі:

головуючого-судді: Матвієнко Н.В.,

суддів: Філюка П.Т., Опейди В.О.,

з участю прокурора: Грибкова С.М.,

обвинуваченої: ОСОБА_1,

захисника: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку апеляцію прокурора відділу прокуратури Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду від 18.04.2012 року про відмову в продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька с. Згорани, вул. Шевченка, 36/5 Любомльського району, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, має на утриманні малолітню дитину, несудимої, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 березня 2012 року СУ УМВС України у Волинській області була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

20 березня 2012 року ОСОБА_1 була затримана в порядку ст. 115 КПК України, а постановою Луцького міськрайонного суду від 23.03.2012 року, ОСОБА_3 було обрано міру запобіжного заходу у виді взяття під варту строком на один місяць. 28 березня 2012 року ОСОБА_1 предявлено обвинувачення у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Постановою цього ж суду від 18.04.2012 року відмовлено в задоволенні подання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 до двох місяців та обрано останній запобіжний захід підписку про невиїзд.

В апеляції прокурор відділу прокуратури Волинської області ставить питання про скасування постанови суду та направлення справи на новий судовий розгляд, посилаючись на тяжкість скоєного злочину та на те, що перебуваючи на волі ОСОБА_1 може ухилитися від слідства і суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю та перешкоджати встановленню істини у справі. Вважає, що такий вид запобіжного заходу, як підписка про невиїзд не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Заслухавши доповідача, який доповів доводи апеляції, прокурора, який підтримав апеляцію, обвинувачену ОСОБА_1 та її захисника, які проти неї заперечили, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 1653 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу чи у разі неможливості закінчення розслідування справи в частині доведеного обвинувачення слідчий звертається до суду з поданням про продовження строку тримання під вартою.

Як вбачається з подання слідчого ВРЗКЗ СУ УМВС України у Волинській області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1, для завершення розслідування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1 по якій слід провести ряд слідчих дій, а саме: психолого-психіатричну та наркологічну експертизи щодо ОСОБА_4; отримати роздруківки телефонів ОСОБА_1; провести додаткові допити потерпілих; встановити всіх постраждалих від злочину та повязані з цим необхідні слідчі дії; виконати інші слідчі дії, необхідність у яких може виникнути після отримання інформації з посольства ОСОБА_5 в Україні, ОЦЗ, Пенсійного фонду Волинської області та МДПІ.

Відмовляючи у задоволенні подання слідчого, суд першої інстанції при прийняті рішенняпро відмову в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_1 врахував тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, конкретні обставини справи та обставини, зазначені в поданні.

Судом також враховано, що ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання на території України, на її утриманні знаходиться малолітня дитина. Оскільки у неї органами досудового слідства вилучено закордонний паспорт, вона позбавлена можливості залишити територію України.

Згідно подання та пояснень слідчого, усі необхідні дії з обвинуваченою ОСОБА_1 проведено, вину у вчиненні злочину вона визнала повністю, дала детальні показання по всіх епізодах, за якими вона обвинувачується, на виклики слідчого зявляється, а ті слідчі дії, на які посилається слідчий в поданні, мотивуючи необхідність продовження ОСОБА_1 строку тримання під вартою, не є підставою для тримання її під вартою.

Будь-яких конкретних даних про те, що ОСОБА_1, перебуваючи на волі, ухилятиметься від слідства та суду, намагатиметься перешкоджати встановленню істини у справі та продовжуватиме злочинну діяльність у матеріалах справи в поданні не наведено, і в в судовому засіданні також не представлено ні слідчим, ні прокурором. Сам факт її обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину не може бути безумовною підставою для продовження строку запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Врахувавши вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні подання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_1 під вартою та обраний інший запобіжний захід підписку про невиїзд, та направлення справи на новий судовий розгляд за обставин, зазначених в апеляції, немає.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора відділу прокуратури Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від 18.04.2012 року про відмову в продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_1 та зміну їй запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд без зміни.

Головуючий

Судді