Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1099/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Законних представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 12.04.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ :
11 квітня 2015 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , знаходився за вищевказаною адресою, де, разом з ним перебувала його співмешканка ОСОБА_7 , уродженка с. Холодна Балка, Біляївського району, Одеської області зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після вживання спиртних напоїв, а саме горілки, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка через те, що остання не приділяє належної уваги вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_9 . У ході сварки, ОСОБА_4 зняв з металевого ліжка металеве бильце від ліжка та тримаючи його в руках, мав умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 даним металевим бильцем, але в цей час до ОСОБА_7 підбіг її малолітній син ОСОБА_8 і ОСОБА_4 не маючи мети на вбивство та не бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, в результаті злочинної недбалості, не передбачивши можливості настання тяжких наслідків, хоча повинен був і міг передбачити їх, з необережності наніс один удар даним металевим бильцем в область голови ОСОБА_8 ..

Згідно висновку судово медичної експертизи № 186 від 06 серпня 2015 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми у формі забиву головного мозку легкого ступеню, відкритого перелому лівої скроневої кістки, зовнішньої стінки лівої ямки, забитої рани лівої лобно скроневої області. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся однак в силу ст. 63 Конституції України відмовився давати покази, підтримав ті покази, що давав на досудовому розслідуванні.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ст. 128 КК України, як заподіяння необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 як особа - за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не працює, не одружений.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого (визнання вини в повному обсязі), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, те що він раніше не судимий, його характеристику,суд вважає що виправити ОСОБА_4 та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді громадських робіт. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України, повернути за належністю.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПКУкраїни, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у виді 200 ( двохсот) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу не обирати.

Речові докази: металеве бильце, яке зберігається в камері зберігання речових доказів Миколаївського відділення поліції Любашівського відділу поліції ГУ НП в Одеській області передати ОСОБА_4 ; дитячі шорти зеленого (камуфляжного) кольору, які зберігається в камері зберігання речових доказів Миколаївського відділення поліції Любашівського відділу поліції ГУ НП в Одеській області передати законному представнику потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1