Кримінальне провадження № 1-кп/760/243/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 23.11.2012 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадження Солом`янського районного суду м. Києва 02.11.2015 року надійшов обвинувальний акт з додатками та матеріалами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 23.11.2012 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 03.11.2015 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.01.2016 року призначено судовий розгляд кримінального провадження.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні його підзахисного на більш м`який, а саме особисте зобов`язання, або інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою (домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого чи його батьків, або взяття на поруки).

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти заявленого захисником обвинуваченого клопотання на підставі того, що існують ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, а саме те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У зв`язку з чим також просила продовжити строки тримання обвинуваченого під вартою.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, захисника та обвинуваченого, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_8 було затримано 14.12.2012 року та вручено повідомлення про підозру, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15-ти років. 15.12.2012 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність/відсутність судимостей.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею та судом було враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції заарештованим особам гарантується право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наявності обґрунтованої підозри, яка стала підставою для затримання, та мети подальше тримання під вартою (справа Єлоєв проти України, № 17283/02), а рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; (справа «Третьяков проти України»).

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога під наглядом не перебував і не перебуває, в ході судового розгляду встановлено, що він має зареєстроване постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, більше трьох років перебуває під вартою.

На думку колегії суддів, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений ОСОБА_8 може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на потерпілого та свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів, наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення не може бути єдиною та достатньою підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що подальше тримання обвинуваченого під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений у разі зміни запобіжного заходу, не буде продовжувати неправомірну поведінку.

За таких обставин, суд, виходячи з положень ст.ст. 176, 178, 331 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та, враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, з урахуванням ризику можливого вчинення нових кримінальних правопорушень, приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Тому, обвинуваченому ОСОБА_8 слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись з міста Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні; не залишати місце постійного проживання без дозволу суду, цілодобово; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання уповноваженій службовій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, тривале тримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу який, незважаючи на презумпцію невинуватості, перевершує правило поваги до свободи особистості.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений тримається під вартою більше трьох років, суд вважає, що незважаючи на наявність ризиків, для запобігання яким відносно обвинуваченого обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час існує можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тому суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає до задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 17, 177, 178, 181-183, 202, 331, 194, 350 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 23.11.2012 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити на цілодобовий домашній арешт.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, а саме до 14 березня 2016 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, із застосуванням до нього електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися без дозволу суду за межі міста Києва;

- прибувати за першою вимогою до суду;

- не спілкуватися з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

- здати на зберігання уповноваженій службовій особі Управління поліції у Солом`янському районі м. Києва ГУ Національної поліції в м. Києві свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого, а саме: Управління поліції у Солом`янському районі м. Києва ГУ Національної поліції в м. Києві.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Судді: 1. 2.