Єдиний унікальний номер № 285/3910/13-к
Провадження № 1-кс/0285/246/13
У Х В А Л А

03 вересня 2013 року

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Гичко М.Г ,

при секретарі Медяній І.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

представника субєкта оскарження ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоград-Волинський скаргу ОСОБА_1 на орган досудового розслідування,

Перевіривши надані матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, -

В С Т А Н О В И В :

16.08.2013 року ОСОБА_1 звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області зі скаргою, в якій просила зобовязати слідчого Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за моїм повідомленням від 18 липня 2013 р. та розпочати досудове розслідування.

Обгрунтовує скаргу тим, що 18 липня 2013 року вона звернулася до Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області із повідомленням про обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України (викрадення майна покійного сина ОСОБА_4 на загальну суму понад 50 тисяч гривень), вчинене гр.-кою ОСОБА_5, 18 липня 2013 року по вул. Герцена, 8 м. Новоград-Волинського. Всупереч положенням ст. 214 КПК України даних про те, що зазначена заява внесена до ЄРДРП вона не отримала. На свою вимогу 08.08.2013 року отримала незрозумілу для себе відписку і ксерокопію не передбаченого законом висновку по телефонному повідомленню. Вважає, що така бездіяльність слідчого Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області суперечить вимогам ст. 214 КПК та призвела до того, що по її заяві не розпочато досудове розслідування, чим порушені її процесуальні права як заявника, передбачені КПК України, у звязку із чим вона вимушена звернутись із скаргою до слідчого судді відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України.

В судовому засіданні скаржник та адвокат ОСОБА_2 підтримали скаргу з підстав, в ній передбачених.

Представник субєкта оскарження не визнав скаргу, вказавши на її необґрунтованість та безпідставність.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали проведеної органом досудового слідства перевірки, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що 18.07.2013 року ОСОБА_1 звернулася до Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області із заявою, в якій вказала про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, а саме викрадення майна її покійного сина ОСОБА_4 на загальну суму понад 50 тисяч гривень (а.с. 2) колишньою невісткою ОСОБА_5

З письмової відповіді за вих. № 15131 від 08.08.2013 року (а.с. 6) видно, що орган досудового розслідування відмовив у внесенні відомостей заяви ОСОБА_1 до ЄДРДР, посилаючись на існування цивільно-правових відносин, які вирішуються в судовому порядку.

Проте, з таким висновком не можна погодитись, виходячи з наступних фактів.

З копії рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-1634/08 від 25 вересня 2008 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірваний.

ОСОБА_4 помер 08.06.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

В судовому засіданні скаржниця пояснила, що стоматологічне обладнання ОСОБА_4 придбав вже після того, як розлучився із ОСОБА_5, тому дане майно не можна вважати спільною сумісною власністю подружжя. За життя покійного сина її невістка не ставила питання про розподіл майна, нажитого в шлюбі.

Отже, станом на 18.07.2013 року, коли трапились описані в заяві події, ОСОБА_5 не була вдовою ОСОБА_4, оскільки не перебувала з останнім в зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, висновок органу досудового розслідування за результатами проведеної перевірки про наявність цивільно-правових відносин є хибним, так як ґрунтується на поверховому та неуважному вивченні обставин справи.

За чинним КПК України(ст. ст. 214, 60, 38,40,283) реєстрацію кримінального правопорушення і досудове розслідування з моменту реєстрації заяви про злочин протягом 24 годин з моменту подання, здійснює орган досудового розслідування слідчий, прокурор (стадія відкриття кримінального провадження не регламентована; стадія дослідчої перевірки заяви також не передбачена).

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть оскаржені під час досудового розслідування, визначені ч. 1 ст. 303 КПК України, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже, скарга ОСОБА_1 в частині зобовязання слідчого Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області внести до ЄРДР повідомлення про злочин та розпочати досудове розслідування є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В той же час вважаю за необхідне відмовити в решті заявлених вимог, а саме : надіслання документів, що підтверджують прийняття і реєстрацію повідомлення про злочин, та письмове повідомлення заявника про закінчення досудового розслідування, оскільки дані вимоги є передчасними, і можуть бути заявлені лише після того, як слідчий внесе відомості по даному випадку до ЄРДР, і не виконає після цього відповідні приписи КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307 КПК України -

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити частково.

Зобовязати слідчого Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за повідомленням ОСОБА_1 від 18 липня 2013 року та розпочати досудове розслідування.

В решті вимог відмовити за їх безпідставністю.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.

Слідчий суддя : М.Г. Гичко