Справа № 4-1683/12р.
П О С Т А Н О В А

27 липня 2012 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого: судді Мельник І.О.

при секретарі: Бондар Н.І.

за участю: прокурора Щербак І.Г.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м.Черкаси подання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ УМВС України в Черкаській області капітана міліції ОСОБА_2, погодженого з заступником прокурора Черкаської області, про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та матеріали кримінальної справи № НОМЕР_1, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, в період часу з 11.05.2011 до 23.05.2011, переслідуючи мету наживи, з метою особистого збагачення, діючи умисно, разом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом надання допомоги громадянам у працевлаштуванні та винайму житла на вигідних умовах, укладаючи угоди про надання консультативних послуг від імені ТОВ ВІП Комфорт, юридична адреса якого - м. Хмельницький, вул. Проїздна, 10, регіональне представництво якого знаходиться за адресою: м. Черкаси вул. Хрещатик, 187/11, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами на загальну суму 6 400 гривень.

23.05.2011 СУ УМВС України в Черкаській області порушена кримінальна справа № НОМЕР_1 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України.

09.06.2011 винесена постанова про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого по вказаній кримінальній справі, в цей же день йому обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд і обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено в розшук.

В поданні слідчого ставиться питання про зміну обраного запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на взяття під варту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в звязку з тим, що він, перебуваючи на підписці про невиїзд, напротязі тривалого часу переховується від органів досудового слідства в звязку з чим був оголошений у розшук, зареєстрований на території іншої держави, а також з метою усунення перешкод у встановленні істини по справі та забезпечення виконання процесуальних рішень.

У ході судового розгляду слідчий та прокурор підтримали подання та просили його задовольнити з підстав, викладених у подані, а також враховуюче те, що ОСОБА_3 та його довіреними особами вчинювався тиск на ОСОБА_5 і ОСОБА_7., що стало підставою для застосування до останніх заходів безпеки.

ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_1 проти подання заперечували, посилаючись на те, що відсутні законні підстави для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_3 не був обізнаний про порушення відносно нього даної кримінальної справи, від органів досудового слідства не ухилявся, а також не знав, що перебуває у розшуку.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінальної справи, доходить до наступного.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і порядку, встановлених законом. Саме ці конституційні положення реалізовані Законом України від 21 червня 2001 року, яким були внесені зміни та доповнення у главу 13 КПК України Запобіжні заходи, серед яких ст.ст.148,150,155.

Відповідно до ст.. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також забезпечити виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Згідно з п. „с ч.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановлено законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втеча після його вчинення.

Пленумом ВС України № 2 від 28 березня 2008 року Про деякі питання застосовування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідствапередбачено, при розгляді подання про тимчасове обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина суддя перевіряє, чи відображено в ньому всі необхідні дані для їх розгляду, чи підписане воно повноважною службовою особою і чи погоджене воно у визначених законом випадках з прокурором, вивчає матеріали оперативно-розшукової, контр розвідувальної або кримінальної справи, за необхідне вислуховує субєкта внесення подання і виносить умотивовану постанову про задоволення подання або відмову в такому задоволенні. Суди мають додержувати вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 14 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання обвинуваченому процесуальних обовязків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

Сама по собі суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути достатньою підставою для обрання щодо нього даної міри запобіжного заходу.

Аналізуючи викладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення подання. При цьому судом враховано, що ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину та постійне місце проживання в Україні. Переконливих доказів про його ухилення від органів досудового слідства не надано. Факт оголошення в розшук обвинуваченого суд оцінює критично, оскільки з моменту порушення кримінальної справи 23.05.2011р. до оголошення в розшук 09.06.2011р. в матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні докази належного виклику ОСОБА_3 до слідчих органів. Факт здійснення тиску на інших підозрюваних по кримінальній справі саме ОСОБА_3 також обєктивно не доведений. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що більш мякі запобіжні заходи можуть не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а саме що він буде перешкоджати встановленню істини по справі чи ухилятись від слідства та суду.На підставі викладеного, керуючись ст.. 29 Конституції України, ст..ст.148, 150, 155, 165-2 КПК України, п. „с ч.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання про зміну обраного запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на взяття під варту стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Копію постанови направити слідчому в провадженні якого перебуває кримінальна справа

для виконання, та прокурору Черкаської області для здійснення контролю за досудовим слідством.

Постанова може бути оскаржена протягом 3 діб.

Суддя: ____________________________________________________________ І.О.Мельник

Постанова мені оголошена:________________________________________ ОСОБА_3

____________________20___року