Провадження № 1-в/127/823/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», -
До Вінницького міського суду Вінницької області 12 жовтня 2015 року з заявою про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» звернувся ОСОБА_4 .
Згідно заяви ОСОБА_4 відбуває покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, у зв`язку з чим просить розглянути його заяву та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення заяви, в зв`язку з тим, що засуджений не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2014 році».
Засуджений ОСОБА_4 надав суду заяву, згідно якої просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», а розгляд заяви провести у його відсутність.
Суд, дослідивши заяву, особову справу засудженого, вислухавши думку прокурора, дійшов наступного висновку.
Згідно із ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Пунктом «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 має три судимості, які не зняті та не погашені в установленому Законом порядку.
Так, з вимоги про судимість ОСОБА_4 вбачається, що він був засуджений за вчинення тяжкого злочину (згідно ст. 12 КК України), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 10.11.2003 року вбачається, що ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
Разом з тим, ОСОБА_4 в період вказаного строку знову вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за який він засуджений Могилів-Подільським міськрайонним судом від 18.05.2005 року за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Звільнений за вказаним вироком 29.02.2008 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 11 днів.
В подальшому ОСОБА_4 засуджений 20.05.2012 року Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків передбаченими ст. 76 КК України.
Вищевказані судимості не зняті та не погашені у встановленому Законом порядку з огляду на наступне.
Згідно ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються, особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Разом з тим, ОСОБА_4 в період непогашеної судимості знову вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за який він засуджений 24.10.2013 року Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України є умисним тяжким злочином, що вбачається з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, оскільки його санкцією передбачено покарання більше ніж 5 років позбавлення волі.
Вказане свідчить, що ОСОБА_4 має три непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, крім того, на даний час відбуває покарання також за тяжкий умисний злочин, а тому не є суб`єктом амністії відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та п. «б» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Таким чином, судом встановлено, що до ОСОБА_4 не може бути застосована амністія з підстав визначених Законом.
На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про амністію у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст. 89, 90 та Прикінцевими та Перехідними Положеннями КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб.
Суддя: