Справа № 11-851/11 Головуючий у 1 інстанції: Джало С.Ю.
Доповідач : Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2011 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Макойди З.М, ОСОБА_1,

з участю прокурора Нижника М.Т.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.121 КК України за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 03 червня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 03 червня 2011 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдівець /на утриманні має 3-х неповнолітніх дітей/, працюючий різноробочим МКП "Житловик", раніше не судимий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

засуджений за ч.2 ст.121 КК України на вісім років позбавлення волі.

За ч.3 ст.135 КК України виправданий на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Запобіжний захід взяття під варту залишено без змін.

Строк відбуття покарання рахується 20 лютого 2011 року з часу його фактичного затримання.

Питання про речові докази та про стягнення судових витрат вирішено відповідно до вимог ст.ст.81,93 КПК України.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, 19 лютого 2011 року, близько 13 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і, знаходячись в приміщенні своєї квартири в с. Крисовичі Мостиського району Львівської області, на ґрунті раптово виниклої сварки із дружиною ОСОБА_3, наніс останній удари руками, ногами, металевим черпаком та дерев'яною палицею по тілу, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота із розривом частки печінки та масивною внутрішньою кровотечею, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, переломами ребер справа із розгинальним механізмом утворення, що відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я, саднами та синцями на голові, на правій руці, сідниці справа, стегні зліва та на грудях, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 померла у реанімаційному відділенні Мостиської центральної районної лікарні.

На вирок суду засуджений подав апеляцію, в якій просить вирок районного суду скасувати. Свої вимоги мотивує тим, що справу розглянуто необ'єктивно та однобічно, вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Суд не взяв до уваги його позитивну характеристику за місцем проживання та місцем праці, а також те, що в нього на утриманні троє дітей.

На апеляцію засудженого потерпіла ОСОБА_4 подала заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні вимог засудженого, оскільки врок суду є законним та обґрунтованим; судом при постановленні вироку враховано всі обставини, що помякшують відповідальність; засуджений утриманням дітей не займається цим займається вона, як баба дітей.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_2, який підтримав апеляцію і просить її задовольнити, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції без задоволення, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на досліджених судом доказах:

показаннями потерпілої ОСОБА_4, яка підтвердила, що дійсно 19 лютого 2011 оку. до неї додому приїхав онук ОСОБА_5, який повідомив, що батько побив матір, тобто її дочку. Після чого, вони разом поїхали в с. Крисовичі Мостиського району, де вона, зайшовши у квартиру дочки, побачила останню у спальні непритомною, на обличчі у неї була кров. ОСОБА_2 знаходився в другій кімнаті та не підходив до дружини. Побачивши вищевказане, вона вибігла на вулицю та попросила ОСОБА_6 подзвонити на швидку допомогу. Згодом приїхалашвидка допомога, однак дочка від отриманих тілесних ушкоджень померла в реанімаційному відділенні;

показаннях свідка ОСОБА_7. який показав, що він не був безпосереднім, очевидцем конфлікту, який відбувся між ОСОБА_2 та дружиною останнього ОСОБА_3, а лише від свого сина ОСОБА_6 чув, що той на прохання ОСОБА_4 викликав швидку допомогу для ОСОБА_3, оскільки її побив чоловік ОСОБА_8;

показаннях свідка ОСОБА_6, який показав, що не був безпосереднім очевидцем конфлікту, який відбувся між підсудним та його дружиною ОСОБА_3, а лише викликав швидку допомогу до ОСОБА_3, на прохання її матері ОСОБА_4, яка йому повідомила, що підсудний побив свою дружину. Через декілька хвилин приїхала швидка допомога та міліція, а десь через 2 год. почув на вулиці, що ОСОБА_3 померла;

показаннях свідка ОСОБА_5, який підтвердив факт побиття його мами ОСОБА_3 батьком ОСОБА_2, а саме, що останній наносив їй удари ногами руками по голові, животі, грудній клітці, а також наносив удари за допомогою дерев'яної палиці та черпака, і те, що поїхав до бабці ОСОБА_4, яку попросив приїхати до них додому і повідомив, що батько побив матір. Разом з бабцею приїхали до дому, де бабця викликала швидку допомогу;

протоколі добровільної видачі від 19 лютого 2011 р., згідно з яким ОСОБА_9 добровільно видано металевий черпак та одяг ОСОБА_3, а саме: жіночу куртку, штани, сорочку, светр-гольф;

протоколі огляду вищевказаних речей від 22 лютого 2011 р. та постановою про визнання їх речовими доказами по справі;

висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 № 08/2011 від 19.02.2011 року, із якого вбачається, що причиною смерті стала закрита травма живота із розривом правої частки печінки та масивною внутрішньою кровотечею (1300 мл). Крім цього, виявлено переломи ребер справа із розгинальним механізмом утворення, садна та синці на голові, правій руці, сідниці справа, стегні зліва, на грудях. Перераховані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, знаходяться в прямому причинному зв'язку зі смертю. У живих осіб травма печінки (розрив та внутрішній крововилив) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Переломи ребер відносяться в живих осіб до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я; синці ті садна кваліфікуються як легке тілесне ушкодження. В крові трупа виявлено етиловий спирти кількості 3,30 проміле, що в живих осіб відповідає важкому алкогольному сп'янінню;

висновку судово-імунологічної експертизи №3/262 від 17.03.2011 р., згідно з яким на марлевій серветці зі змивом, блузі, светрі-гольфі та куртці, наданих на дослідження! виявлено кров людини (об'єкти №№1, 2, 5, 7-9). На штанах, наданих на дослідження крові не виявлено. У крові, що виявлена на марлевій серветці зі змивом (об'єкт №1) встановленої антигени А та В. Виявлена кров (об'єкт №1) може походити від особи (осіб), крові якої (яких) притаманні виявлені антигени, проте висловитьсь про її групову приналежність не вбачається можливим у зв'язку з відсутністю контролю предмета-носія (змиву з сусідньої ділянки). У крові, що виявлена на блузці, светрі-гольфі та куртці, наданих на дослідження (об'єкти №№2,5, 7-9), виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0. Виявлена кров (об'єкти №№2,5, 7-9), може походити від особи (осіб), крові якої притаманний антиген А ізосерологічної системи АВ0;

протоколом телефонного повідомлення від 19.02.2011р. в Мостиський райвідділ міліції від медперсоналу Мостиської ЦРЛ про факт поступлення ОСОБА_3 з травмами кримінального характеру та протоколами огляду місця події від 19.02.2011 р. та схемою і фототаблицею до цього протоколу, чим стверджується час і місце вчинення злочину.

Згідно з актом стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 119 від 11.05.2011 р. підсудний ОСОБА_2 психічним захворюванням не страждає, виявляє легку розумову відсталість в степені легкої дебільності. За своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій підсудний ОСОБА_2 також будь-яким психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Висновком судового експерта - психолога: підсудний ОСОБА_2 під час інкримінованих йому дій, у стані фізіологічного афекту не перебував. Не перебував він також і в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність.

Суд вірно не взяв до уваги доводів підсудного про те, що він не наносив ОСОБА_3 удари за допомогою металевого черпака та кулаками руки, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_5 та іншими доказами, що наведені вище, не довіряти яким у суду не має підстав, оскільки вони є логічними, послідовними, переплітаються між собою, відтворюючи реальну картину подій, що мали місце між підсудним та потерпілою ОСОБА_3

Щодо покарання, з яким засуджений не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину /згідно з ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, є тяжким/; обране з врахуванням особи засудженого, який вчинив даний злочин під час іспитового строку, та призначене в межах, встановлених санкцією статті обвинувачення, в розмірі ближчому до мінімального.

Доводи засудженого про те, що з врахуванням усіх пом'якшуючих покарання обставин призначене покарання є надто суворим, безпідставні, й колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки усі дані про особу засудженого та помякшуючі обставини при призначенні покарання були в повній мірі враховані судом першої інстанції.

Саме тому суд першої інстанції, виходячи із передбачених ст.65 КК України загальних засад призначення покарання, врахувавши усі обставини справи та особу засудженого, призначив останньому ближче до мінімального покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 03 червня 2011 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 без задоволення.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.