Справа №: 1-290/11
ВИРОК

Іменем України

"09" червня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А.

з участю прокурора Бойко Ю.С.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, має на утримані малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, раніше судимого Олександрійським міськрайонним судом 12.07.2010 року за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 умисно спричинив потеплілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин скоєно за таких обставин.

04 лютого 2011 року близько 14 години ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в с. Гайове Олександрійського району біля автобусної зупинки, що розташована на вул. Шкільній, на ґрунті виниклих особистих неприязнених стосунків в ході сварки наніс не менше одного удару кулаком руки в область лівої частини тулуба та ногою в ту саму область, спричинивши потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді перелому 10 ребра зліва з явищами гемопневмотораксу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 130 від 07. 03. 2011 року виникли від дії тупих предметів і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоровя.

Підсудний вину свою визнав частково.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав частково, повністю підтвердив викладені вище обставини, уточнивши суду, що він оборонявся, оскільки першим наніс йому удар ОСОБА_1, а він першим не бив його. В судовому засіданні вибачився перед потерпілим, у скоєному щиро розкаявся в останньому слові .

Крім часткового визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочині в повній мірі доведена зібраним у справі доказами, зокрема:

-показами потерпілого ОСОБА_1 який, будучи допитаним в судовому засіданні, показав суду, що підсудний ОСОБА_3 того дня на зупинці перший почав бійку, коли дружина запитала, за що він обізвав її «бабушкой». ОСОБА_3 спробував уникнути розмови, однак вона тримала його за одяг, він відбивався від неї. В цей час він підійшов до них, а ОСОБА_3 штовхнув на землю та почав бити і кулаками і ногами, всього наніс не менше 10 ударів. Внаслідок нанесених йому ударів він перебував на стаціонарному лікуванні. Він не вибачає підсудного за його дії.

- показами свідка ОСОБА_4- дружини потерпілого, яка будучи допитаною в судовому засіданні, показала суду, що того дня вона ще в автобусі вона зробила ОСОБА_3 зауваження, а на зупинці він перший ударив чоловіка у груди, повалив на землю та почав бити ногами, цього ж вечора його відвезли до лікарні.

-показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які будучи допитаними в судовому засіданні, показали суду, що того дня сварку в автобусі почала дружина ОСОБА_1, виражалась нецензурними словами, ОСОБА_3 перейшов на заднє сидіння. На зупинці, коли всі виходили з автобуса, вона продовжувала сваритись, а біля автобуса почала сумкою його «зачіпати». Тоді підскочив ОСОБА_1 та ударив ОСОБА_3 в обличчя, і він у відповідь почав бити ОСОБА_1, наніс десь зо три удари, і його за руки відтягнули. Бійка тривала хвилини зо дві три.

- протоколом огляду місця події (а.с.4);

- протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо обставин скоєння злочину, коли ОСОБА_3 частково підтвердив, що тілесні ушкодження потерпілмі спричинив він в ході сварки та бійки, що мала місце на автобусній зупинці ( а. с.29-30);

- протокалами відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які добровільно в присутності понятих розказали та показали, як та за яких обставин були спричинені тілесні ушкодження ( а.с. 15-16, 21-22);

- матеріалами судово-медичної експертизи від 07.03.2011 року № 130, згідно якої було виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_1, які віднесені до категорії середнього ступеня тяжкості.( а. с. 43-46);

- та іншими матеріалами справи.

Суд приймає до уваги висновок судово наркологічної експертизи №78 від 03.03.2011 року, згідно якої ОСОБА_3 ознак синдрому залежності від алкоголю не має, лікування не потребує.

Оцінюючи зібрані та досліджені у справі докази, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне спричинення потерпілому середнього ступеня тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоровя.

Суд враховує, що підсудний скоїв злочин середньої тяжкості.

Призначаючи покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утримані малолітню дитину, до кримінальної відповідальності раніше притягувався.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає щире каяття підсудного в останньому слові, його добровільні правдиві покази в ході досудового слідства і в суді, що допомогли встановити істину у справі.

Обставини, що обтяжують покарання скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 65 КК України суд враховує суспільну небезпечність скоєного ним злочину та призначає підсудному більш суворий вид покарання з числа передбачених в санкції ст. 122 ч. 1 КК України, оскільки менш суворий вид покарання буде не достатній для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд приймає до уваги, що підсудний ОСОБА_3 раніше судимий Олександрійським міськрайонним судом 12.07.2010 року за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що підсудний, будучи судимим, на шлях виправлення не став, скоїв злочин в період іспитового строку.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання та відповідно до ст.. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком суду від 12 липня 2010 року, що складає один місяць. Підстав для повторного застосування до підсудного ст.ст. 75, 76 КК України суд не вбачає.

Суд враховує побажання потерпілого, який наполягає на суворому покаранні для ОСОБА_3 та приймає до уваги, що між ними раніше склались неприязнені стосунки.

Суд приймає до уваги, що причинами та умовами, що призвели до скоєння злочину також є неправильна поведінка дружини потерпілого ОСОБА_1 та потерпілого, який прийшов на зупинку саме для зясування стосунків з підсудним.

У справі цивільний позов не був заявлений.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.321-324 КПК України , суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Відповідно до ст.. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 12 липня 2010 року - один місяць та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 підписку про невиїзд змінити на утримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_3 з моменту його затримання, тобто з 09 червня 2011 року з 10 години 20 хвилин.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд ОСОБА_3 - протягом 15 діб з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу - протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: