печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Батрин О.В.,

при секретарі Липській І.С.

за участю особи, яка подала скаргу - ОСОБА_1

прокурора Капелюшного О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генерального прокурора України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2013 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Генерального прокурора України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов'язання вчинити дії.

Скарга мотивована тим, що 5 грудня 2013 року він звернувся із заявою на ім'я Генерального прокурора України щодо вчинення суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст.ст. 209, 366, 368, 364, 365, 375, 376, 382 та іншими статтями КК України. Проте, такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав.

Прокурор заперечив щодо задоволення скарги, мотивуючи її безпідставністю та зазначив, що заява ОСОБА_1 від 5 грудня 2013 року була скерована 10 грудня 2013 року до прокуратури м. Києва для розгляду по суті та прийняття рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що 5 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім'я Генерального прокурора України щодо вчинення суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст.ст. 209, 366, 368, 364, 365, 375, 376, 382 та іншими статтями КК України.

Вказана скарга 10 грудня 2013 року Генеральною прокуратурою України була скерована до прокуратури м. Києва для її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об'єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов'язковими елементами складу будь-якого злочину є об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 від 5 грудня 2013 року про вчинення суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст.ст. 209, 366, 368, 364, 365, 375, 376, 382 та іншими статтями КК України, слідчий суддя встановив, що вона не містить даних, які б вказували на об'єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення, свідчили про наявність в діях суддів ознак кримінального правопорушення за вказаними статтями КК України.

Крім того, доводи ОСОБА_1, викладені в його скарзі та заяві про вчинення злочину, за своїм змістом є одним із протиправних намагань втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді.

Згідно з ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів внутрішніх справ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст.ст. 214, 218 КПК України.

А тому, дії Генеральної прокуратури України щодо направлення заяви ОСОБА_1 до прокуратури м. Києва за підслідністю відповідають вищезазначеним положенням закону.

Аналізуючи зміст скарги ОСОБА_1 та його заяву про вчинення злочину, слідчий суддя не вбачає підстав для внесення обставин, викладених у його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Генерального прокурора України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.В. Батрин