Провадження №1-кп/761/403/2016
В И Р О К
іменем України
05 лютого 2016 року
Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0005918 від 24 травня 2015 року,

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянчик Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має двох неповнолітніх дітей 2010, 2012 років народження, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

23 травня 2015 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автобусом «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Щербакова зі сторони вул. М. Гречка, в напрямку вул. Салютної в м. Києві та наближався до регульованого світлофорами перехрестя вул. Щербакова вул. Стеценка в м. Києві.

Грубо порушуючи вимоги пунктів 2.3 «б», 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, введених в дію 1 січня 2002 року, ОСОБА_5 проявив неуважність до дорожньої обстановки, при увімкненні для його напрямку червоного сигналу світлофору, що забороняє рух, не зупинив керований ним транспортний засіб перед розміткою 1.12 (стоп лінія) та продовживши рух виїхав на перехрестя. В цей час на зелений, дозволяючий рух, сигнал світлофору з вул. Стеценка на перехрестя виїхав мотоцикл марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався з права на ліво відносно напрямку руху автобуса «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Внаслідок проявленої водієм ОСОБА_5 грубої необережності, відбулось зіткнення правої частини автобуса «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 та передньої частини мотоцикла марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок зіткнення водій мотоцикла «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово медичної експертизи №171-Е у ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді переломів лонної та сідничної кісток тазу зліва, удари м`яких тканин лівого плечового суглоба і садна лівої гомілки. Описані ушкодження були небезпечними для життя в момент заподіяння, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення переломів потрібно термін більше двадцяти одного дня.

Під час керування транспортним засобом, водій автобуса «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 порушив п.п. 2.3 «б», 8.7.9 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України:

-п. 2.3 «б» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п.8.7.3 «е» сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

-п.8.10 у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожнім знаком 1.12 (стоп лінія), 5.62 (стоп), якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в судовому засіданні визнав повністю та пояснив, що на час вчинення кримінального правопорушення він працював водієм в ПП «АВЕН ЄЗЕР». 23 травня 2015 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, він керував автобусом марки «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до регульованого перехрестя вулиць Щербакова Стеценка в м. Києві, проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора, зіткнувся з мотоциклом марки «Сузукі» під керуванням ОСОБА_4 , який рухався на дозволяючий зелений сигнал світлофора з права на ліво відносно напрямку руху автобуса, проїхавши ще 100 метрів, зупинився та вийшов з автобуса. Побачив, що на перехресті лежить мотоцикліст, з яким зіткнувся автобус під його керуванням, та який внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження. В скоєному щиросердечно кається.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому ці його дії кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, у відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України, судом враховується не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Суд визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, його щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, тяжкість наслідків вчиненого кримінального правопорушення, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, вчиненого з необережності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2010 та 2012 років народження, а також матеріали, що його характеризують, те що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює, однак займається суспільно корисною працею.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу, при цьому суд вважає за можливе не застосовувати відносно обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази: компакт диск, із записом обставин дорожньо транспортної пригоди, що мала місце 23 травня 2015 року, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Під час розгляду кримінального провадження ,після початку судового розгляду, 15 грудня 2015 року, потерпілим ОСОБА_4 пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину.

У відповідності до ч.1 ст. 128 КПК України особа ,якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди ,має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Таким чином, цивільний позов у кримінальній справі може бути пред`явлено лише на двох стадіях: під час досудового розслідування кримінального правопорушення, а також під час підготовчого судового засідання.

У розумінні ч.7 ст. 128 КПК України у випадку пред`явлення цивільного позову під час судового розгляду кримінального провадження суд залишає позов без розгляду, що не позбавляє особу пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов у даному кримінальному провадженні пред`явлено після початку судового розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне залишити пред`явлений у кримінальному провадженні 15 грудня 2015 року цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину, без розгляду, та роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_4 , що залишення цивільного позову без розгляду не позбавляє його права пред`явити позов у порядку цивільного судочинства.

Речові докази по справі: компакт диск, із записом обставин дорожньо транспортної пригоди, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1