АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0001094 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

проживаючого в АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- 14.04.2010 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15, ч.1

ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільнений від відбування

покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 06.09.2011 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15, ч.1

ст. 186 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 71 КК України на 3 роки

1 місяць позбавлення волі;

- 10.10.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309,

ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого

04.11.2013 умовно-достроково на 11 місяців 11 днів, -

по обвинуваченню за ч.2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Печерського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 28.04.2015 приблизно о 19 год. 15 хв., знаходячись у вагоні електропоїзду станції метро «Майдан незалежності» КП

______________________

Справа № 11-кп/796/1562/2015 Категорія: ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1
«Київського метрополітену», діючи умисно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_8 мобільний телефон «НТС» вартістю 1050 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду, після чого вийшов на платформу станції метро «Майдан незалежності» і направився до виходу, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим, але був затриманий працівниками міліції, а викрадене у нього вилучено.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вказує, що судом при призначенні покарання не достатньо враховано особу обвинуваченого, що на момент вчинення злочину не працював, суспільно-корисною працею не займався, обтяжуючу обставину рецидив злочину і те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, втім належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисний злочин протягом короткого терміну часу після звільнення з місця позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджені у суді в порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому апеляційним судом у відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

За встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною.

Покарання ОСОБА_5 призначено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Зокрема, при призначенні ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше багаторазово судимий, у тому числі за злочини проти власності, новий злочин вчинив під час не знятої і не погашеної у встановленому законом порядку судимості, що свідчить про його відверте небажання стати на шлях виправлення, що майно потерпілій повернуто не ним, а завдяки вчасним діям по затриманню ОСОБА_5 працівниками міліції, те, що він офіційно не працює, на спеціальних обліках не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації, а також обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з яким колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неврахування судом такої обтяжуючої обставини, як рецидив злочину, задоволенню не підлягають, оскільки згідно ч.2 ст. 67 КК України, суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати будь-яку із зазначених в ч.1 цієї статті і обставин, у тому числі рецидив злочину такою, що обтяжує покарання.

Про можливість, а не обов`язок врахування цієї обставини, як обтяжуючої, вказується й в обвинувальному акті, а отже цей довід апеляційної скарги є безпідставним.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора для призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання, враховані судом першої інстанції, а тому задоволенню не підлягають.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3