Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7.,
суддів:ОСОБА_8., ОСОБА_9

розглянула 14 серпня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року щодо ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 2014 року засуджено

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Самарканд, Узбекистан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого вироком Краматорського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

- за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Як убачається з копій судових рішень, ОСОБА_4 засуджено за те, що він згідно з рішенням Краматорського міського суду Донецької області, зобов'язаний на користь ОСОБА_5 сплачувати аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6, 2001 року народження, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 25 жовтня 2004 року й до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Однак, починаючи з 9 червня 2012 року до 27 жовтня 2014 року, ОСОБА_4, будучи раніше судимим 23 травня 2012 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України , від сплати аліментів умисно, злісно ухиляється, ніякої матеріальної допомоги не надає, продуктами харчування та одягом не допомагає, ніякої участі у вихованні дитини не приймає, з метою ухилення від сплати аліментів приховує своє місце роботи та свої доходи, не зважаючи на те, що 24 червня 2005 року його було попереджено в ВДВС м. Краматорськ про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання його доньки: за період з 9 червня 2012 року по 27 жовтня 2014 року у розмірі 22686 грн. 25 коп. (за 29 місяців)

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не оскаржуючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо нього та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України та є немотивованою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

При призначенні покарання ОСОБА_4 районний суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України , врахував характер вчиненого правопорушення та те, що воно відноситься до правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу засудженого, а саме те, що він раніше засуджений за аналогічне правопорушення до 100 годин громадських робіт і вказане покарання відбув. Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнав визнання винним своєї вини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин провадження і даних про особу обвинуваченого в сукупності, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення останньому більш суворого покарання ніж за попереднім вироком суду, у межах санкції статті обвинувачення - у виді 240 годин громадських робіт.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду крім іншого має бути зазначено суть апеляції, мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положень закону яким він керувався, та докладні мотиви прийнятого рішення. Ухвала суду апеляційної інстанції поряд з іншим повинна містити зміст вироку суду першої інстанції, короткий виклад вимог апеляційної скарги, прийняте рішення по суті вимог апеляційної скарги, які статті порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Як убачається з копій судових рішень, долучених до касаційної скарги, апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження щодо ОСОБА_4, та винесенні ухвали було дотримано вимог вказаної норми кримінального процесуального закону.

Так прокурор, який брав участь при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, не погодившись з вироком суду, подав апеляцію, в якій, порушував питання про скасування вироку щодо ОСОБА_4 з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення та його особі внаслідок м'якості. Мотивуючи свої доводи тим, що засуджений хоч і вчинив злочин невеликої тяжкості, однак має не зняту та не погашену судимість за аналогічний злочин, що свідчить, на думку прокурора, про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Апеляційний суд, розглянувши апеляційну скаргу прокурора, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, навів в ухвалі підстави прийняття свого рішення, дав вичерпну відповідь на доводи апеляції та навів мотиви прийнятого рішення щодо залишення апеляції прокурора без задоволення.

Отже, суд апеляційної інстанції, розглянувши кримінальне провадження щодо ОСОБА_4, дав належну та обґрунтовану відповідь на доводи поданої прокурором апеляції, та прийняв рішення відповідно до вимог процесуального закону.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Із копії вироку та ухвали, доданих прокурором до касаційної скарги вбачається, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни судових рішень щодо ОСОБА_4, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для відкриття касаційного провадження та задоволення касаційної скарги прокурора немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити прокурору, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року щодо ОСОБА_4.

Судді:

_________________ ________________ ________________

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9