Провадження № 11-кп/795/210/2016
Категорія - ст.309ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 жовтня 2015 року за № 0007787 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, одруженого, має на утримання малолітніх дітей 2007 та 2009 року народження, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше судимого: 19.02.2015 року Деснянським районним судом міста Чернігова за ч.1 ст. 309, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік, мешканця АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2015 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 307 (триста сім) грн. 20 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, 08 жовтня 2015 року, в денний час, ОСОБА_6 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту «вул. Рокосовського», що в м. Чернігові, діючи повторно, знайшов та залишив зберігати при собі медичний шприц з рідиною, масою 1, 570 г, яку, зберігаючи при собі, незаконно переніс на територію Чернігівської загальноосвітньої школи № 25, що по вул. Доценка, 29 в м. Чернігові.

Цього ж дня, приблизно о 17 год. 10 хв., працівники міліції, під час проведення огляду місця події на території вказаної ЗОШ виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_6 вказаний медичний шприц з рідиною, масою 1, 570 г, яка згідно висновку експерта № 1254 (х) від 22.10.2015 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0, 009 г, який останній зберігав для власного вживання без мети подальшого збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, з наступними змінами та доповненнями, опій ацетильований віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг, яких заборонено (таблиця 1, список 1).

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року відносно нього скасувати в частині призначеного покарання через незастосування судом першої інстанції ст. 69 КК України. Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання з застосуванням ст.69 КК України, у вигляді обмеження волі або позбавлення волі з випробуванням. Вважає, що вирок Деснянського районного суду м. Чернігова підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Зазначає, що кримінальне правопорушення, скоєне ним не пов`язане з насильством, заволодінням чужим майном та не є небезпечним для життя і здоров`я громадян. Вказує, що хоч офіційно і не працює, але підробляє, займаючись ремонтами спільно з дружиною, виховує двох малолітніх дітей. Вказані обставини є підставою для застосування ст. 69 КК України та призначення за ч. 2 ст. 309 КК України покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, просив вирок суду змінити, думку прокурора, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст.309 КК України та інші фактичні обставини кримінального провадження ґрунтуються на достовірних та узгоджених між собою доказах, визнавались, як обвинуваченим, так і іншими учасниками кримінального провадження, у зв`язку з чим судове засідання в суді першої інстанції було проведено в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а також враховуючи, що в апеляційній скарзі ці висновки суду не оскаржуються, то вказані обставини апеляційним судом не перевіряються.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненому повторно.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

В той же час, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про призначення йому судом занадто суворого покарання є непереконливими і безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції цілком правомірно і справедливо урахував в якості пом`якшуючих покарання обставин саме обставини, на які і посилається обвинувачений за змістом доводів своєї апеляційної скарги, зокрема що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиро розкаюється. Саме з огляду на вищевказані пом`якшуючі обставини суд обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України покарання, у виді мінімального терміну покарання, передбаченого санкцією статті, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо незастосування ст.69 КК України не порушують законності ухваленого щодо нього вироку суду.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення у сфері наркотичних засобів, а також з огляду на дані, про особу ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому більш м`яких, ніж позбавлення волі, покарань, що також і не передбачає санкція ч.2 ст.309 КК України.

Разом з тим, з урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив новий злочин, який пов`язаний з незаконним придбанням, зберіганням наркотичних засобів без мети збуту, та через невеликий проміжок часу в період іспитового терміну, колегія суддів вважає, що обвинувачений не може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, про що просить апелянт.

За вищевказаних обставин ухвалений щодо ОСОБА_6 вирок є законним та обґрунтованим і зміні чи скасуванню, за поданою обвинуваченим апеляційною скаргою, не підлягає.

Реальне відбування покарання обвинуваченим, на думку апеляційного суду, відповідатиме цілям покарання, виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3