ВИРОК

Справа № 600/107/15-к
Справа № 1-кп/600/14/2015
06 жовтня 2015 року Козівський районний суд
Тернопільської області
в складі: судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника /адвоката/ ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, безробітної,
судимої Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 17.12.2012 року за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. 20.03.2013 року вирок змінено ч.1 ст.185 КК України - позбавлення волі на 1 рік 6 місяців, згідно ч.4 ст.70 КК України. Остаточний вирок за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за ч.1 ст.185 КК України по даному вироку більш суворим по вироку Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18.06.2012 року позбавлення волі терміном 2 роки, згідно с.75 КК України умовно з випробувальним терміном 1 рік, із застосуванням ст.76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
З травня по вересень 2012 року ОСОБА_4 проживала у житловому будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , де у неї виник намір на викрадення з кімнати вказаного житлового будинку двох крісел, килиму для подальшого їх використання у власній квартирі в АДРЕСА_1 .
В третій декаді серпня 2012 року ОСОБА_4 таємно викрала з кімнати житлового будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , два бувші у користуванні дерев`яні крісла, вартістю 200 грн., килим коричневого кольору з візерунком, розміром 2,50х1,35 метра, вартістю 350 грн.
ОСОБА_4 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 550 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вказаному кримінальному правопорушенні визнала частково. Пояснила, що проживала у ОСОБА_6 в смт.Козова, взяла два крісла та килим з щоб їх почистити в м.Тернопіль, залишила їх у квартирі по АДРЕСА_1 , оскільки не мала можливості їх доставити в будинок ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проживали у кімнаті його будинку в АДРЕСА_2 . Зайшовши в кімнату, де вони проживали побачив, що немає двох крісел та килима, ОСОБА_4 пояснила йому, що взяла килим та два крісла щоб їх почистити, проте добровільно їх не повернула. Повернула їх після написання ним в січні 2015 року заяви в міліцію. В судове засідання потерпілий подав заяву, в якій вказує, що матеріальна шкода йому відшкодована, килим та два крісла повернуто.
Покази обвинуваченої є достовірними, узгодженими з матеріалами справи.
Крім часткового визнання обвинуваченою вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, її вина підтверджується матеріалами кримінального провадження:
- заявою ОСОБА_4 від 05 січня 2015 року про добровільну видачу працівникам міліції двох дерев`яних крісел, коричневого килиму з візерунком;
- протоколом огляду місця події від 06 січня 2015 року, житлового будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 ;
- протоколом огляду предмету від 12 січня 2015 року, двох дерев`яних крісел та коричневого килима із візерунком;
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення і кваліфікує вчинене нею кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину повторно.
При обранні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, за місцем проживання характеризується позитивно, матеріальну шкоду відшкодувала.
На підставі вищенаведеного, суд вважає, що перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і їй слід призначити покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі та застосувавши ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням.
Разом з тим суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_4 в період дії випробувального терміну відповідно до ст.76 КК України на неї слід покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Керуючись ст. ст. 373-374, ст. 376 КПК України, суд,-
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання - звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 /три/ роки, та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази, два дерев`яні крісла із оббивкою сидіння та спинки тканиною червоного кольору та коричневий килим із візерунком, довжиною 2.5 метра та шириною 1,35 метра, передані на зберігання ОСОБА_6 , залишити в його розпорядженні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: підпис
З оригіналом: вірно