Справа № 307/816/15-к
Провадження № 1-кп/307/178/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , України , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 122 ч.1 КК України
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 24 вересня 2014 року, близько 23.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кафе «Едельвейс», що розташоване в центрі смт. Усть-Чорна по вул. Верховинській, 154, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 , таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung I9152 Galaxy Mega 5.8», вартістю 4186 гривень, що знаходився на столику у вищевказаному приміщенні, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4186 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 20 листопада 2014 року, близько 15.00 год., за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в середні житлового будинку АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника вказаного будинку, таємно викрали із будинку телевізор марки «LG» модель № СТ -20 J55 М, вартістю 455 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 455 гривень.
Також ОСОБА_5 , 02.01.2015 року, близько 03.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в середині житлового будинку АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , під час спільного вживання алкогольних напоїв з останнім, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар взутою ногою в обличчя ОСОБА_7 , від якого той впав на дерев`яну підлогу, і продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 взутими ногами почав наносити удари по тілу ОСОБА_7 , а коли останній підпираючись лівою рукою від підлоги хотів піднятися на ноги, ОСОБА_5 наніс один удар взутою ногою в верхню третину лівої руки, чим заподіяв ОСОБА_7 тілесну ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритого перелому верхньої третини лівої плечової кістки, забою лівої половини обличчя, а також синців грудної клітки зліва, лівої заушної області та обох стегон, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як при звичайній їх течії викликають розлад здоров`я більше 21-го дня.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що 24.09.2014 року, близько півночі він прийшов у кафе «Едельвейс», що в центрі смт. Усть-Чорна, де замовив собі пиво. В подальшому в дане кафе прийшла його знайома ОСОБА_8 та її хлопець на ім`я ОСОБА_9 . Вони запросили його грати в більярд. В подальшому запросили його за столик і пригостили коньяком. Потім ОСОБА_8 та її хлопець пішли замовити для себе музику, а мобільний телефон залишили на столику. Скориставшись тим, що його ніхто не бачить він викрав даний мобільний телефон. Далі до нього додому приходили ОСОБА_10 та її хлопець і просили повернути даний телефон, однак йому було соромно і він говорив, що не брав телефон. Потім вирішив непомітно повернути викрадений телефон, а тому підкинув його у двір, де по проживає ОСОБА_11 будучи впевненим, що ОСОБА_11 знайде власника телефону і поверне його. Але телефон десь зник.
Також пояснив, що 20.11.2014 року, він разом з ОСОБА_12 прийшли до будинку їх знайомого ОСОБА_13 , щоб розпити пляшку горілки, яку принесли з собою. Далі він дав ОСОБА_14 гроші і попросив піти в магазин та купити ще пляшку горілки. Коли ОСОБА_13 пішов у магазин, то він з ОСОБА_12 вирішили викрасти телевізор, який знаходився у вказаному будинку. Хто саме запропонував вчинити крадіжку не пам`ятає. Він знайшов в будинку покривало, яким обмотав телевізор, і разом з ОСОБА_12 винесли його на вулицю, де поставили на багажник велосипеду та відвезли до його сусіда. Вони продали вказаний телевізор за 500 гривень, з яких 250 гривень отримали одразу, а решту наступного дня. Далі разом з ОСОБА_12 повернулися до будинку ОСОБА_14 , який не помітив, що з будинку викрали телевізор, та продовжили вживати спиртні напої.
Зобов`язується відшкодувати шкоду і просить його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив, що 20.11.2014 року він разом з ОСОБА_4 прийшли в гості до ОСОБА_13 , де розпивали спиртні напої. В подальшому ОСОБА_15 пішов в магазин купити ще одну пляшку горілки, а вони з ОСОБА_16 залишилися у будинку самі. Тоді ОСОБА_17 запропонував викрасти телевізор марки «LG», який мав намір продати своєму сусіду. Вони замотали даний телевізор в покривало та разом винесли його з будинку. Далі на багажнику його велосипеда відвезли до будинку ОСОБА_18 , де продали його за 500 гривень, з який 250 гривень отримали одразу, а решту наступного дня. Після цього повернулися в будинок ОСОБА_15 , де продовжували пити горілку. При цьому Цаунер навіть не помітив пропажу телевізора, так як на те місце вони встановили духовку.
Крім цього ОСОБА_5 пояснив, що 02.01.2015 року він знаходився в гостях у ОСОБА_14 , де вживали спиртні напої і в той час він згадав, що колись раніше ОСОБА_15 викрав у нього бензопилу. Через це між ними виникла сварка, в ході якої він наніс один удар ногою в обличчя ОСОБА_13 , від якого останній впав на підлогу. Потім він почав наносити удари ногами ОСОБА_13 по різним частинам тіла. А коли ОСОБА_15 хотів встати та оперся на ліву руку, він наніс йому удар по лівій руці. Від болю ОСОБА_13 почав кричати і тому він припинив наносити йому удари. Просить його суворо не карати.
В порядку ст. 349 ч.3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених і інші докази щодо фактичних обставин справи в судовому засіданні не досліджувалися.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ст. 185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду крадіжки суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, а по епізоду заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_15 за ст. 122 ч.1 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 : визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, за наявністю альтернативних санкцій ч. 1 і 2 ст 185 КК України, з врахуванням позиції потерпілих , кожен з яких просить обвинуваченого суворо не карати , суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, який характеризується негативно, обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 : визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, за наявністю альтернативних санкцій ч. 2 ст. 185 КК України і ч.1 ст. 122 КК України , з врахуванням думки потерпілого , який просить обвинуваченого суворо не карати , суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно і доцільно призначити остаточне покарання в виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
На підставі ст.. 1206 ЦК України цивільний позов прокурора Тячівського району про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину слід задоволити.
Речовий доказ по справі: картонну коробку з мобільного телефону «SAMSUNG I 9152 Galaxy Mega 5.8», яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_6 слід залишити їй як власниці.
Речовий доказ по справі: телевізор марки «LG» модель № СТ-20 J 55 М, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , слід залишити йому як власнику
Процесуальних витрат немає.
Запобіжні заходи обвинуваченим не обиралися.
Керуючись ст.ст.374-375 КПК України , суд ,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 1 і 2 КК України і призначити йому покарання за ст. 185 ч.1 КК України в виді позбавлення волі строком на два роки, за ст. 185 ч. 2 КК України в виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання в виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи,
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирався.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 122 ч.1, 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання за ст. 122 ч.1 КК України в виді обмеження волі строком на два роки, за ст. 185 ч.2 КК України в виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання в виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання в виді позбавлення волі з випробуванням , якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи,
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов прокурора Тячівського району задоволити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь фінансового відділу Тячівської районної державної адміністрації 2124( дві тисячі сто двадцять чотири) гривні витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 .
Речові докази по справі: картонну коробку з мобільного телефону «SAMSUNG I 9152 Galaxy Mega 5.8», яка передана на зберігання ОСОБА_6 , залишити їй як власниці.
Речові докази по справі: телевізор марки «LG» модель № СТ-20 J 55 М, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити йому як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1