Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Миргородський міськрайонний суд
в складі головуючого судді Городівського А.О.
при секретарі Ніколаєнко М.В.,
з участю прокурора Лещенко А.О.,
захисника : адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргород
справу по обвинуваченню в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, не судимий, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_4.
06 липня 2009 року близько о 16 год. неповнолітній ОСОБА_2 прибув на території міського пляжу на березі р. Хорол в м. Миргороді по провулку Дачному. Де, діючи умисно з корисливих мотивів, помітивши на березі жіночу сумку з майном ОСОБА_3, скориставшись відсутністю власниці та сторонніх осіб, таємно шляхом вільного доступу викрав з сумки мобільний телефон «Соні-Ерікссон Т303» вартістю 280 грн., з чохлом вартістю 20 грн. та сім карткою «Лайф» вартістю 45 грн. на рахунку якої були кошти в сумі 30 грн., а всього викрав майна у ОСОБА_3 на загальну суму 375 грн. Після цього, ОСОБА_2 почав тікати з місця події і в цю мить його таємні дії були викриті потерпілою ОСОБА_3, яка почала кричати ОСОБА_2 щоб той зупинився і повернув їй її мобільний телефон. ОСОБА_2 доводячи до кінця свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи те що його злочинні дії були викриті, тобто діючи відкрито, на вимоги ОСОБА_3 повернути викрадене в неї майно не зважав, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_3 матеріальних збитків на суму 375 грн.
Підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що 06 липня 2009 року близько 16 години 30 хв. він разом із своїм товаришем ОСОБА_4, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 Березня, прийшли на міський пляж м. Миргороді зі сторони вул. Сорочинської, через пров. Дачний, щоб відпочити. В цей момент він вирішив викрасти мобільний телефон у двох дівчат, яких бачив на пляжу. Він побачив, що дівчата стоять біля води. Сів на лавку і дочекався поки дівчата зайдуть у воду і відпливуть, потім він підійшов до їхніх речей, а саме рушників та двох пляжних сумок. Він присів та зробив вигляд, що завязує шнурки на кросівках. Одна з дівчачих сумок була відкрита і зверху на речах лежав мобільний телефон марки «Sony Ericson» Т 303. Він схопив його та побіг, в цей момент дівчата помітили його та почали кричати, щоб він зупинився, і віддав телефон, але він продовжував тікати. Одна з них вийшла з води і побігла за ним, він впізнав її, це була його колишня однокласниця ОСОБА_3, але вона його не наздогнала і зупинилася. Він добіг до ОСОБА_4 і сказав йому, щоб він теж почав бігти, не пояснюючи йому нічого. Вони побігли вперед через вул. Сорочинська і зупинилися біля аптеки, що розташована в пятиповерховому будинку біля фітнес клубу «Лайм» по вул. Сорочинська. Він вийняв сім- картку і викинув її десь в траву, чи був на телефона чохол він не памятає. Він сказав ОСОБА_4 пізніше, що вкрав мобільний телефон, однак він йому не вірив, доки не показав цей телефон. Він запитав в нього, де можна його продати, на що ОСОБА_4 сказав, що не знає і пішов додому. Він відніс телефон до магазину «Гулівер», що розташований по вул. Гоголя у будинку № 137/2. там він його продав скупщику телефонів б/у за 200 грн., половину грошей він отримав відразу, а половину покупець пообіцяв віддати після того, як він принесе документи на телефон. Продавцеві він сказав, що мобільний телефон належить його сестрі. Він забрав 100 грн. і більше в магазину не повертався.
Крім визнання ОСОБА_2 своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується сукупністю доказів перевірених в судовому засіданні:
Показами потерпілї ОСОБА_3 яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що 06.07.2009 року близько 16 год. коли вони купалася на міському пляжу в м. Миргороді разом зі своєю подругою Марією, то вона побачила з води як ОСОБА_2 та його знайомий ОСОБА_4 ходили біля її сумки, яка лежала на березі. Роман побачивши їх швидко почав йти з пляжу, а ОСОБА_4 залишився. Вони вийшовши з води вона запитала у ОСОБА_4 що вони роблять біля їх речей, однак він грубо висловився в її бік і також почав йти з пляжу. Оглянувши сумку вона виявила пропажу її мобільного телефону «Соні-Ерікссон Т303» з сім-карткою «Лайф» на рахунку якої були 30 грн.
Свідченням свідка ОСОБА_5, який пояснив, що в липні 2009 року в магазин «Гулівер», де він працює, прийшов молодий хлопець, який запропонував йому придбати в нього мобільний телефон «Соні-Ерікссон Т303» сріблястого кольору за 200 грн. Хлопець, запевнив, що даний телефон раніше належав його сестрі. Вони домовились, що він спочатку віддасть йому 100 грн., а решту 100 грн. тоді коли він принесе документи на телефон. Хлопець погодився віддав телефон, забрав 100 грн. і після того він його не бачив. Даний телефон він потім продав своєму знайомому ОСОБА_6.
- протоколом огляду місця події від 18.08.2009 року в якому зафіксовано факт і місце вчинення крадіжки (а.с.16-19);
- протоколом огляду від 18.08.2009 року в якому зафіксовано факт вилучення в ОСОБА_6 мобільного телефону «Соні-Ерікссон Т303» (а.с.20-21);
- показами свідка ОСОБА_6, який показав, що придбав мобільний телефон «Соні-Ерікссон Т303» у магазині «Гулівер» (а.с.42);
- висновком товарознавчої експертизи про вартість викраденого у ОСОБА_3 майна на момент вчинення злочину з урахуванням відсотку зносу (а.с.60-61);
- та іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.
Таким чином, суд вважає вину підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину доведеною повністю.
Його злочинні діяння містять які виразились у відкритому викраденні чужого майном тому суд вважає необхідним кваліфікувати їх по ч.1 ст. 186 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2 суд не вбачає.
Обставинами, що помякшують покарання підсудного суд визнає каяття та сприяння у розслідуванні справи, зявлення із зізнанням.
При обранні міри покарання підсудному за вчинений злочин суд враховує те, що підсудній вперше вчинив злочин середнього ступеня тяжкості, а також незначний розмір обєкту посягання та позитивну характеристику особи підсудного за місцем проживання, відсутність обтяжуючих обставин та помякшуючі обставини, і тому вважає, за необхідне обрати вид покарання визначений санкцією ч. 1. ст. 186КК України близьке до мінімуму вказаному у санкції статті.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_2 визнати винним і призначити покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку законної сили залишити у вигляді утримання під вартою.
Речовий доказ по справі : мобільний телефон «Соні-Еріксон Т303 », який знаходить на зберіганні у власниці ОСОБА_7 залишити їй як власнику.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської обл.. через Миргородський міськрайсуд на протязі пятнадцяти діб.
Суддя Миргородського міськрайонного суду О.А. Городівський