08 лютого 2016 року
Справа № 203/1386/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря: - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004877, стосовно: Проходи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпропетровська, громадянин України, українець, освіта середньою-спеціальна, офіційно не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 25.06.2007 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 115; ч.1 ст.15; ч.3 ст. 185; ч.3 ст. 185; ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років. За ухвалою апеляційного суду від 24.12.2013 на підставі ст. 81 КК України замінено на умовно-дострокове не відбутий термін 9 міс. 15 д.
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
27.12.2014 приблизно о 23.30 годин, знаходячись біля б. АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на повторний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, вступив у попередню змову з двома невстановленими слідством особами, розподіливши ролі кожного при скоєнні кримінального правопорушення.

Реалізуючи умови попередньої змови, ОСОБА_8 разом з невстановленим слідством співучасником, приблизно о 23.40 годин 27.12.2014 року, прибув на третій поверх б. АДРЕСА_2 , де проникнувши через незакриті двері до кв. АДРЕСА_3 зазначеного будинку, ОСОБА_8 , виконуючи свою роль у скоєнні кримінального правопорушення, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком правої руки у щелепу ОСОБА_6 , чим причинив потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження середньої тяжкості, висновок експерта №590е від 12.02.2015 р., від чого останній впав на підлогу, а невстановлений слідством співучасник в цей час, діючи згідно розподілу ролей, знаходився у вхідних дверях квартири, спостерігаючи за навколишнім оточенням з метою попередження ОСОБА_8 про можливу небезпеку. Після цього, ОСОБА_8 разом з другою невстановленою слідством особою, знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_4 , відкрито викрали з комоду, розташованому в житловій кімнаті даної квартири, мобільний телефон «Xiaomi HM 1SW» IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , вартістю 1775 грн. 00 коп., після чого, незважаючи на законні вимоги потерпілого припинити свої злочинні дії, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілому матеріальні збитки в розмірі 1775 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливою зацікавленості, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, шляхом проникнення в житло, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, в результаті чого заволодів майном, яке належить ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1775 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України не визнав та пояснив, що у житло потерпілого ОСОБА_6 він не проникав, удари останньому не наносив, речі з його квартири не викрадав, у попередню змову ні з ким не вступав. Визнає свою вину в частині таємного викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що належав потерпілому ОСОБА_6 при наступних обставинах:
27.12.2014 біля 23-00 год. він вийшов зі свого місця проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та направився до ларька, що знаходився неподалік від будинку, придбати цигарки. Біля ларька він зустрів раніше невідомого ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та розпивав пиво. ОСОБА_6 запитав у нього де можливо придбати наркотичний засіб канабіс, на що він відповів йому, що наркотичний засіб можливо придбати у сусідньому будинку за двісті гривень. На що ОСОБА_6 повідомив, що таких грошей у нього при собі немає їх необхідно взяти дома. Після чого вони разом пішли до нього до дому, за адресою: АДРЕСА_5 . По дорозі ОСОБА_6 декілька разів падав, при цьому у нього випав мобільний телефон, однак про це він ОСОБА_6 нічого не сказав. Прийшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , вони піднялися на третій поверх, ОСОБА_10 зайшов до квартири, він в свою чергу весь час залишався біля вхідних дверей та в квартиру не заходив. Через декілька хвилин ОСОБА_6 виніс двісті гривень та передав йому. При цьому вони домовилися зустрітися біля того ж ларька через 10 хв.
Після чого він пішов до себе до дому, не маючи наміру повертатися. По дорозі він у снігу, підібрав мобільний телефон що раніше випав у ОСОБА_6 , витягнув сім-карту та поклав його до кишені. В подальшому він продав зазначений мобільний телефон за 800 грн. своєму знайомому ОСОБА_11 .
В ході досудового слідства він давав інші покази, згідно яких свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України визнавав в повному обсязі при обставинах зазначених у обвинувальному акті, оскільки з боку співробітників міліції на нього здійснювався фізичний та психологічний тиск та він вимушений був це робити боячись за своє здоровіє;
Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України, його вина повністю знайшла своє підтвердження сукупністю зібраних та досліджених в ході судового слідства доказів:
- свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , який в ході судового засідання пояснив про те, що 27.12.2014 він повертався з роботи після святкування корпоративу до дому, за адресою: АДРЕСА_5 . Приблизно о 23-30 год. він знаходився біля свого під`їзду, де до нього підішли двоє раніше невідомих чоловіки та попросили гроші на пиво. Оскільки грошей у нього при собі не було, та був гарний настрій, він запропонував раніше невідомим хлопцям провести його до квартири, де він дасть їм гроші. Вони піднялися на третій поверх будинку та підійшли до вхідної двері квартири АДРЕСА_6 . Він відчинив двері та зайшов до квартири. Раніше невідомі хлопці залишилися біля дверей. Їх до себе до дому він не запрошував та входити не дозволяв. В той час коли він роздягався та шукав гроші, один з хлопців без дозволу відчинив двері та зайшов до квартири, та спитав за гроші. На що він передав йому 100 грн. Та попросив принести решту, після чого хлопці вийшли з квартири, а він у свою чергу, зачинив двері та продовжив роздягатися.
Через деякий час він почув якийсь шум на сходинах за вхідними дверима, після підійшов до вхідної двері, відчинив її, двері відкривається в нутрь, раніше невідомий йому чоловік зробив крок на нього у квартиру та наніс удар правою рукою в область голови (щелепу), від чого він впав назад на ліву сторону та втратив свідомість.
В подальшому від працівників міліції йому стало відомо, що зазначеного хлопця звати ОСОБА_8 .
Коли він прийшов до тями, то побачив що один з хлопців рився в комоді, а другий Прохода О.М у шафі. Він намагався запитати у них що вони роблять, але після отриманого удару не міг розмовляти та на його наголос, один з хлопців сказав: Досить. Та вони обоє разом з речами що належать йому вийшли з квартири.
Після чого він дзвонив матері на мобільний телефон, ходив до сусідів просив допомоги.
Після цього, оглянувши квартиру він виявив відсутність наступних речей, які належать йому: два ноутбука, мобільний телефон, дві електронні книжки, на загальну суму 20 000 грн.
В подальшому, співробітники міліції повернули йому мобільний телефон.
Цивільний позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні.
- свідченнями свідка ОСОБА_12 , яка в ході судового засідання пояснила про те, що 28.12.2014 приблизно о 01-00 год. їй на мобільний телефон подзвонив її син ОСОБА_6 та почав щось незрозуміло казати. Після чого вона разом з чоловіком викликали таксі та приблизно через 30 хв. приїхали до дому до сина за адресою: АДРЕСА_5 .
Зайшовши до квартири побачили цивільну дружину сина ОСОБА_13 та співробітників швидкої медичної допомоги які щось робили її сину.
На полу при вході до квартири, вона бачила пляму крові.
Далі, через деякий час, співробітники швидкої медичної допомоги відвезли сина до 4-ї міської лікарні, разом з ними поїхали ОСОБА_13 та вона.
Коли вона побачила сина, обличчя у нього було опухле, з лівої сторони синє око, розмовляв він крізь зуби, оскільки в двох місцях була поламана нижня щелепа.Про подробиці нападу їй точно нічого не відомо.
- свідченнями свідка ОСОБА_11 , який в ході судового пояснив про те, що на передодні свята «Новий рік» його знайомий ОСОБА_8 приніс йому мобільний телефон та запропонував його придбати. Він передав йому грошові кошти в розмірі 800 грн., а ОСОБА_8 в свою чергу мобільний телефон. Про те що мобільний телефон крадений ОСОБА_8 йому не повідомляв.
06.01.2015 його викликали до Кіровського РВ з приводу скупівлі крадених речей. Де повідомили що мобільний телефон, який він придбав у ОСОБА_8 крадений. Зазначений мобільний телефон був у нього вилучений;
- свідченнями свідка ОСОБА_13 , яка в ході судового слідства пояснила про те, що 27.12.2014 її цивільний чоловік ОСОБА_6 святкував корпоратив на роботі. Біля 23-00 год. він подзвонив на мобільний телефон та сказав, що буде повертатися до дому. Приблизно о 01-30 год. їй на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що невідомі пошкодили ОСОБА_6 щелепу. Коли вона приїхала до дому, за адресою: АДРЕСА_2 , то побачила, що ОСОБА_6 лежав на дивані, в області голови були наявні сліди фізичного насилля: синці, кров, розмовляв він не розбірливо, через зуби. Їй також відомо, що ОСОБА_6 давав гроші невідомим хлопцям на пиво, та останні повинні були принести залишок.
- свідченнями експерта ОСОБА_14 , яка в ході судового слідства пояснила про те, що є судово-медичним експертом вищої категорії, зі стажем роботи за фахом 14 років.
Вона дійсно проводила судово-медичні експертизи за участю потерпілого ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 .
Висновки експертиз підтверджує в повному обсязі. Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 могли утворитися в термін на який вказує останній. Виявленні ушкодження не характерні внаслідок падіння з висоти особистого росту. У наданих медичних документах об`єктивних даних щодо стану сп`яніння потерпілого немає, є лише суб`єктивні данні лікаря стосовно наявності запаху алкоголю з порожнини рота. У потерпілого був виявлений відкритий перелом щелепи, пошкоджено слизову оболонку, були наявні сліди крові.
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_8 , підтверджується письмовими доказами, дослідженими в ході судового слідства:
-протоколом огляду місця події від 28.12.2014, за яким проведено огляд квартири АДРЕСА_4 (т.1 а.с. 14-18);
-висновком судово-дактилоскопічної експертизи від 02.01.2015 №65/01-253-2014, згідно якого шість слідів рук на липких стрічках, вилучені 28.12.2014 року, під час огляду місця події за адресою, АДРЕСА_5 придатні для ідентифікації за ними особи (т.1 а.с.38-40)
-постановою про визнання речових доказів від 29.12.2014 року, згідно якої оглянуті предмети: товарний чек №ДК000006587 від 17.12.2014, товарний чек №ДХ000003591 від 27.12.2014 року, оригінальна упаковка мобільного телефону Redmi 1SWCDMA/GMS Dual Sim Metal Gray IMEI45108, НОМЕР_2 , оригінальна упаковка ноутбуку Acer Aspire 5742G-373G32Mnkk, гарантійний талон Poket Book, модель 602- визнані в якості речових доказів. Ксерокопії зазначених речових доказів, зберігаються в матеріалах справи (т.1 а.с.46);
-протоколом огляду предмету від 08.01.2015 року, за яким проведено огляд мобільного телефону Xiaomi HM 1 SV, який добровільно видав користувач ОСОБА_11 вказаний мобільний телефон на кінці грудня 2014 року йому продав його давній знайомий за грошові кошти в розмірі 800 грн. (т.1 а.с.51);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2015 року, згідно якого на запитання, чи впізнає потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених йому для впізнання осіб, він заявив, що впізнає особу, яка стоїть третьою з ліва на права з номером 3, після чого вказаний чоловік назвався ОСОБА_8 , при цьому потерпілий пояснив, що саме вказаний чоловік 27.12.2014 року близько 23-30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 відкрито заволодів його майно (т.1 а.с. 60-62);
-висновком дактилоскопічної експертизи від 14.01.2015 року №65/01-01, згідно якого сліди пальця руки розміром 11х15 мм, виявлений 28.12.2014 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , відкопійований на ліпку стрічку №3 залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_8 .
Сліди пальця руки розміром 12х18 мм на ліпкій стрічці №3, вилучений там же залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_8 (т.1 а.с.71-78);
-протоколом про визнання речових доказів від 14.01.2015, згідно якого визнані в якості таких, вилучені в ході огляду місця події 6 слідів рук на 3 ліпких стрічках, які зберігаються при матеріалах провадження (т.1 а.с.79);
-протоколом про визнання речових доказів від 12.01.2015, згідно якого залучена в якості такого СІМ-карта з закріпленим номером НОМЕР_3 , яка зберігається в матеріалах провадження (т.1 а.п.82-83);
-висновком судово-товарознавчої експертизи від 23.01.2015 року №60/38, згідно якою залишкова вартість мобільного телефону марки Xiaomi HM 1 SV, на момент вчинення злочину 27.12.2014 року, з урахуванням зношування та наявних дефектів могла становити 1775 грн. (т.1 а.п. 104-114);
-постановою про визнання речовими доказами від 23.01.2015, згідно якої залучений в якості такого мобільний телефон Xiaomi HM 1 SV, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 (т.1 а.с.115, 116);
-висновком судово-медичної експертизи №590е від 12.02.2015, згідно висновку якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого кликового перелому нижньої щелепи ліворуч, розриву слизової оболонки на рівні 23-го зубу, підслизової гематоми.
Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження можливо вказати, що воно могло утворитися не менш як від дії однієї механічної дії тупим твердим предметом.
Враховуючи данні медичної документації, дані рентгенологічних обстежень можливо вказати, що воно могло утворитися незадовго до надходження його до медичного закладу, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.
За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад з тижні (більш, як 21 день), п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 (т.1 а.с. 191-192);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2015, згідно якого слідчим експериментом встановлено, що потерпілий за допомогою статиста вказав, що ОСОБА_8 знаходячись біля дверей кв. АДРЕСА_4 при вказаних обставинах наніс йому один боковий удар кулаком правої руки в область щелепи з ліва, від чого ОСОБА_6 впав на праву сторону на підлогу (т.1 а.п. 194-198);
-висновком додаткової судово-медичної експертизи від 26.02.2015 №785е, згідно висновків якої у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого кликового перелому нижньої щелепи ліворуч, розриву слизової оболонки на рівні 23-го зубу, підслизової гематоми.
Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження можливо вказати, воно не суперечить механізму його утворення на який вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю.
За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад з тижні (більш, як 21 день), п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 (т.1 а.п.202-203);
- протоколом одночасного допиту осіб від 27.02.2015, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 повністю викриває ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло (т.1 а.с.222-226).

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині доведеною і кваліфікує його дії за ч.3 ст.187 КК України, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_8 в частині невизнання своєї вини за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, про те, що у житло потерпілого ОСОБА_6 він не проникав, удари останньому не наносив, речі з його квартири не викрадав, у попередню змову ні з ким не вступав. Лише таємно заволодів мобільним телефоном, що належав потерпілому, після того як останній його загубив під час повернення до дому.

Суд, вважає, що таким чином він використовує своє право на захист, намагається уникнути відповідальності, заплутати судове слідство.
Оскільки вони, спростовуються свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , який в ході судового слідства пояснив, що в ніч з 27.12.2014 на 28.12.2014 саме ОСОБА_8 зробивши крок на нього у квартиру АДРЕСА_4 та наніс удар правою рукою в область голови (щелепу), від чого він впав назад на ліву сторону та втратив свідомість.
Коли він прийшов до тями, то побачив що один з невстановлених слідством осіб рився в комоді, а Прохода ОСОБА_15 у шафі. Та після того, як він намагався запитати у них що вони роблять, один з хлопців сказав: Досить, та вони обоє разом з речами, що належать потерпілому вийшли з квартири.
Суд вважає показання потерпілого ОСОБА_6 , в ході досудового розслідування (згідно протоколу одночасного допиту осіб) та в судовому засіданні правдивими, оскільки вони, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні були однаковими, послідовними в деталях, суттєвих розбіжностей в показах не було, а тому суд покладає їх в основу вироку, як один з доказів, на підтвердження винності обвинуваченого ОСОБА_8 , так як вони ще й об`єктивно узгоджуються з іншими доказами.

Про що також свідчить протокол проведення слідчого експерименту від 20.02.2015 року, згідно якого встановлено, що потерпілий за допомогою статиста вказав, що ОСОБА_8 знаходячись біля дверей кв. АДРЕСА_4 при вказаних обставинах наніс йому один боковий удар кулаком правої руки в область щелепи з ліва, від чого ОСОБА_6 впав на праву сторону на підлогу (т.1 а.п. 194-198);
Також в ході пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2015, потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, яка стоїть третьою з ліва на права з номером 3, після чого вказаний чоловік назвався ОСОБА_8 , при цьому потерпілий пояснив, що саме вказаний чоловік 27.12.2014 близько 23-30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 відкрито заволодів його майно (т.1 а.с. 60-62);
Крім того, спростовуються показання ОСОБА_8 стосовно того, що останній у квартиру потерпілого ОСОБА_6 не заходив, оскільки висновком дактилоскопічної експертизи від 14.01.2015 №65/01-01, встановлено, що сліди пальця руки розміром 11х15 мм, виявлений 28.12.2014 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , відкопійований на ліпку стрічку №3 залишений середнім та безіменним пальцями правої руки ОСОБА_8 (т.1 а.с.71-78);
Також вина ОСОБА_8 підтверджується висновком судово-медичної експертизи №590е від 12.02.2015, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого кликового перелому нижньої щелепи ліворуч, розриву слизової оболонки на рівні 23-го зубу, підслизової гематоми.
Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження можливо вказати, що воно могло утворитися не менш як від дії однієї механічної дії тупим твердим предметом.
Враховуючи данні медичної документації, дані рентгенологічних обстежень можливо вказати, що воно могло утворитися незадовго до надходження його до медичного закладу, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові (т.1 а.с.191-192); висновком додаткової судово-медичної експертизи від 26.02.2015 року №785е, згідно якої враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження можливо вказати, воно не суперечить механізму його утворення на який вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю.
За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад з тижні (більш, як 21 день), п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (т.1 а.п.202-203).
Що також в ході судового слідства підтвердила експерт ОСОБА_14 , яка пояснила про те, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 могли утворитися в термін на який вказує останній. Виявленні ушкодження не характерні внаслідок падіння з висоти особистого росту. У наданих медичних документах об`єктивних даних щодо стану сп`яніння потерпілого немає. У потерпілого був виявлений відкритий перелом щелепи, пошкоджено слизову оболонку, були наявні сліди крові.
Оцінюючи докази що добиті в ході досудового слідства та судового слідства, суд вважає їх достовірними, оскільки у сукупності кожне з них доповнює та підтверджує друг друга, а відомості що містяться у них є такими, що вірно відображають фактичні обставини зазначеної справи, у зв`язку з чим приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.
Свідчення свідків, висновки експертиз, протоколи слідчих дій та документи складені та оформлені у порядку передбаченому КПК України та є джерелом доказів, в них підтверджуються обставини та факти, які мають значення для вирішення справи.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який раніше судимий (т.1 а.с.228, 36), на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться (т.1 а.с.233, 234).
Пом`якшуючих та обтяжуючих вину ОСОБА_8 обставин в ході судового слідства не встановлено.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого діяння, суд вважає, що він повинен нести покарання у виді позбавлення волі, оскільки його перевиховання не можливо без ізоляції від суспільства, а також із застосуванням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_8 суми спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 20273,00 грн., необхідно задовольнити частково, а саме в частині матеріальних витрат на лікування в розмірі 2398 грн., в іншій частині позовні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила.

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілому моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь цивільного позивача, суд враховує роз`яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, згідно з приписами п. 6.4 «Методичних рекомендацій» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року № 35-13/797), враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода потерпілому ОСОБА_6 завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_8 .

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_6 , і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.

Речові докази по даному кримінальному провадженню: ксерокопії товарного чеку №ДК000006587 від 17.12.2014 року, товарного чеку №ДХ000003591 від 27.12.2014 року, упаковки мобільного телефону Redmi 1SWCDMA/GMS Dual Sim Metal Gray НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , упаковки ноутбуку Acer Aspire 5742G-373G32Mnkk, гарантійний талон Poket Book, модель 602, вилучені в ході огляду місця події 6 слідів рук на 3 ліпких стрічках, СІМ-карта з закріпленим номером НОМЕР_3 , що зберігаються в матеріалах провадження, необхідно зберігати при матеріалах провадження; мобільний телефон Xiaomi HM 1 SV, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , необхідно залишити за належністю у останнього, відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів, -
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 09 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Строк відбування покарання обраховувати з часу затримання, тобто з 13.01.2015, залишивши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.
Зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 13.01.2015 по 08.02.2016 у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_8 суми спричиненої матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду, пов`язану з витратами на лікування в розмірі 2398 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:
- ксерокопії товарного чеку №ДК000006587 від 17.12.2014 року, товарного чеку №ДХ000003591 від 27.12.2014 року, упаковки мобільного телефону Redmi 1SWCDMA/GMS Dual Sim Metal Gray НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , упаковки ноутбуку Acer Aspire 5742G-373G32Mnkk, гарантійний талон Poket Book, модель 602, вилучені в ході огляду місця події 6 слідів рук на 3 ліпких стрічках, СІМ-карта з закріпленим номером НОМЕР_3 , що зберігаються в матеріалах провадження - зберігати при матеріалах провадження;
- мобільний телефон Xiaomi HM 1 SV, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити за належністю у останнього.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3