overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа №4-4/2011 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А.

при секретарі Павлович Ю.М.,

з участю прокурора Вовка В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду Володимир-Волинського міського суду подання з слідчого СВ Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області Куліша І.М. про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2,- встановив:

Слідчий СВ Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області Куліш І.М. звернувся із поданням про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_1 та інших підсобних і господарських приміщеннях.

Подання погоджено з Володимир-Волинським міжрайонним прокурором.

З подання вбачається, що 04.01.2011 року близько 12 год. 55 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Газ-24»з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 в м. Володимирі-Волинському по вул. Ковельській, під час зупинки інспекторами взводу №2 ДПС (для обслуговування доріг державного значення) м. Володимир-Волинського (підпорядкованого УДАІ УМВС України у Волинській області) вказаного автомобіля, достовірно знаючи, що посвідчення водія НОМЕР_2 від 15.07.2009 року категорій «В, С1, С, Д1, Д»та талон БКД НОМЕР_3 від 15.07.2009 року до вказаного посвідчення водія, виготовлені на його прізвище, котрі надають йому право керувати транспортними засобами даних категорій, є підробленими, умисно пред'явив ці документи для перевірки інспекторам ДПС, з метою їх використання для уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія і талону до нього, тобто свідомо використав завідомо підроблені документи.

14.12.2011 року за даним фактом СВ Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області відносно ОСОБА_2 порушена кримінальна справа № 13-016-11 за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України.

Слідчий СВ Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області Куліш І.М. в поданні, яке підтримав прокурор, просить надати дозвіл на проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_1 та інших підсобних і господарських приміщеннях.

Враховуючи наведене, є підстави вважати, що за місцем проживання ОСОБА_2 можуть зберігатись інші підроблені документи, технічні засоби для їх виготовлення, а також інші предмети, які мають значення для встановлення істини в справі, а тому подання підлягає задоволенню.

Керуючись ч.5 ст. 177 КПК України , -

постановив:

Надати дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_1 та інших підсобних і господарських приміщеннях.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Каліщук
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2011 року. Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сарапіна Г.С.

за участю секретаря Процюк Н.Р.,

прокурора Васьовчика І.В.,

розглянувши кримінальну справу за № 13-047-96, що надійшла від слідчого відділення Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області з постановою для вирішення питання про закриття кримінальної справи в звязку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України,

в с т а н о в и в:

З постанови дізнавача Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 від 02.02.1996р. вбачається, що в період з 10 по 21 січня 1996 року невідома особа проникла на дачу ОСОБА_2, що знаходиться в м. Устилузі, Володимир-Волинського району, звідки таємно викрала котел водяного опалення вартістю 70 мільйонів карбованців та інші індивідуальні речі.

02.02.1996р. за цим фактом СВ Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області було порушено кримінальну справу за № 13-047-96 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 140 ч. 2 КК України в редакції 1960 року.

Проведеними в справі оперативно-розшуковими заходами та слідчими діями не встановлено особу, яка вчинила зазначений вище злочин.

У звязку з тим, що з дня вчинення кримінального діяння минуло понад 15 років, тобто закінчився строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України, протягом якого особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності за вчинене діяння, у постанові ставиться питання про закриття кримінальної справи в звязку із закінченням строків давності.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що за названих вище обставин є достатні підстави для закриття кримінальної справи в звязку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею особливо тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 15 років.

На підставі ст. 49 ч.1 КК України, керуючись ст. 11-1 ч.3, 248 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу за № 13-047-96, порушену за ст. 140 ч. 1 КК України в редакції 1960 року за фактом крадіжки невідомою особою індивідуального майна ОСОБА_2 в період з 10 по 21.01.1996 року з дачі, що знаходиться в м. Устилузі Володимир-Волинського району Волинської області, закрити в звязку із закінченням строків давності.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя:
ПОСТАНОВА

26 грудня 2012 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

з участю прокурорів: Сидоренка П.С., Калиновської Л.О.

потерпілого: ОСОБА_1

представника потерпілого: ОСОБА_2

захисника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

В судовому засіданні під час розгляду справи підсудний ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення у справі додаткової судово-медичної експертизи, на предмет встановлення у нього тілесних ушкоджень, зокрема внаслідок пошкодження носа під час конфлікту з потерпілим, що мав місце 19 жовтня 2012 року.

З»ясувавши думку прокурора, потерпілого та його представника, які вважають дане клопотання безпідставним, захисника, який вважає що воно підлягає до задоволення, суд приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

У відповідності до ст.76 КПК України, для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень призначення експертизи є обов»язковим.

Як вбачається з матеріалів справи, на предмет наявності на тілі підсудного тілесних ушкоджень 20 жовтня 2012 року було проведено судово-медичну експертизу, висновок якої був підтриманий в суді судово-медичним експертом ОСОБА_5, який дав роз»яснення свого висновку.

Даних, які б давали суду підставу призначити додаткову чи повторну судово-медичну експертизу підсудного, відповідно до ст.75 КПК України, з підстав, викладених у клопотанні, судом не здобуто.

Керуючись ст.ст.75,76 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_4 про призначення у справі додаткової судово-медичної експертизи на предмет наявності у нього інших тілесних ушкоджень відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Іваничівський районний суд Волинської області
ПОСТАНОВА

попереднього розгляду кримінальної справи

2 серпня 2010 р. Суддя Іваничівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

При секретарі Кирилюк Л.М.

За участю прокурора Дмитрука Д.І.

Розглянувши кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обох за ст.. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України

ВСТАНОВИВ:

Справа підсудна Іваничівському районному суду.

Підстав для закриття справи або її зупинення немає.

Обвинувальний висновок складено відповідно до вимог кримінально-процесуального кодексу України.

Під час порушення справи або досудового слідства не було допущено порушень вимог кримінально-процесуального кодексу України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 44, 237, 240, 244, 245 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обох за ст.. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України призначити до судового розгляду на 9 серпня 2010 року в приміщенні Іваничівського районного суду.

2.Міру запобіжного заходу підсудним залишити попередню.

3.В судове засідання викликати підсудних, потерпілого та свідків згідно обвинувального висновку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Дильний
Номер справи: 164/951/15-к
Провадження по справі: 1-кс/164/141/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі подання Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області про конфіскацію в дохід держави заборонених предметів, вилучених в Маневицькій ВК № 42, -
В С Т А Н О В И В :
07 червня 2015 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, в чергову частину Маневицької ВК № 42 надійшов письмовий рапорт начальника ВНБ каітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про те, що за викликом до його кабінету прибув засуджений ОСОБА_4 , який приніс із собою грошові кошти в розірваному вигляді, купюри номіналом у 200 (двісті) гривень серійний номер ЗЕ 7860838 та 20 (двадцять) гривень серійний номер КС 5696642 для подальшої здачі в дохід держави.
Адміністрація установи, з цих міркувань, звернулася в суд з поданням про конфіскацію в дохід держави заборонених предметів.
Проаналізувавши матеріали, які приєднані до подання, суд вважає, що подання підставне і підлягає до задоволення.
Відповідно вимог ч. 4 ст. 59, ч. 7 ст.102, п. 3 ч. 4 ст. 107 КВК України, ст. ст. 29, 42 Правил внутрішнього трудового розпорядку установ виконання покарань засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах, а виявлені вони у них, за рішенням суду, можуть бути конфісковані в дохід держави.
Матеріалами приєднаними до подання доведено, що 07 червня 2015 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, в чергову частину Маневицької ВК № 42 надійшов письмовий рапорт начальника ВНБ каітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про те, що за викликом до його кабінету прибув засуджений ОСОБА_4 , який приніс із собою грошові кошти в розірваному виглді, купюри номіналом у 200 (двісті) гривень серійний номер ЗЕ 7860838 та 20 (двадцять) гривень серійний номер КС 5696642 для подальшої здачі в дохід держави.
З наведених підстав, дані грошові кошти слід конфіскувати в дохід держави.

Керуючись ч. 4 ст. 59, ч. 7 ст. 102, п. 3 ч. 4 ст. 107 КВК України, ст. ст. 29, 42 Правил внутрішнього трудового розпорядку установ виконання покарань, суд,-
У Х В А Л И В :
Конфіскувати в дохід держави грошові кошти номіналом у 200 (двісті) гривень серійний номер ЗЕ 7860838 та 20 (двадцять) гривень серійний номер КС 5696642.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя:
Справа №0414/2845/2012
Провадження №5/0414/552/2012
П О С Т А Н О В А

06 червня 2013 року, Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Хорошенка В.М.

при секретарі - Кіняк Т.Ю.

з участю прокурора - Стецюри М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води матеріали справи за поданням П'ятихатського МРВ кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровської області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ :

За набравшим законної сили вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року ОСОБА_1 було засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_1 звільнено з випробуванням, з покладанням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КПК України.

Так як засуджений ОСОБА_1 не виконував покладені на нього судом обов'язки, набравшою законної сили постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2012 року звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо нього було скасовано, і ОСОБА_1 направлено для відбування покарання, призначеного йому за вироком від 11 серпня 2011 року.

При цьому, згідно змісту вироку суду від 26 березня 2012 року, ОСОБА_1 до дня його проголошення перебував під вартою, однак у судовому вироку строк перебування його під вартою не було зараховано до строку покарання. У постанові суду від 25 жовтня 2012 року також про це не зазначено.

Адміністрація Криворізької виправної колонії №80, де ОСОБА_1 відбуває покарання, звернулася до Жовтоводського міського суду з приводу зарахування засудженому у строк покарання час утримування його під вартою з 24 грудня 2011 року по 26 березня 2012 року.

Прокурор вважає, що суддя може у порядку ст. 409 КПК України (1960 року), п. 14 ст. 537 КПК України (2013 року) своєю постановою усунути зазначену вище невизначеність вироку і постанови, винесеної за цим вироком, і зарахувати засудженому в строк покарання перебування його під вартою з 24 грудня 2011 року по 26 березня 2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України (1960 року), ст.ст. 537, 539 КПК України (2012 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Зарахувати засудженому ОСОБА_1 у строк відбуття покарання, призначеного йому за вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року, час перебування його під вартою з 24 грудня 2011 року по 26 березня 2012 року з розрахунку день за день.

Суддя:
Справа №274/3406/14-к
Провадження №1-кс/0274/426/14

У Х В А Л А
іменем України
про тимчасовий доступ до речей і документів
м. Бердичів 21.06.2014 року.
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах
в с т а н о в и в :
Згідно клопотання, 20.06.2014 року близько 21.00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вийшов з постійного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний час його місцезнаходження не відоме.
21.06.2014 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 надала покази про те, що 20.06.2014 року приблизно о 21 год. її чоловік ОСОБА_5 пішов на зустріч до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке знаходиться по АДРЕСА_2 , однак з ким на зустріч не повідомив. Також додала, що приблизно о 22 год. 15 хв. телефонуючи на мобільний номер чоловіка НОМЕР_1 , мобільний телефон останнього знаходився в не зони доступу.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , надав покази про те, що 20.06.2014 року приблизно о 22 год., він бачив як ОСОБА_5 сідав до автомобіля Ауді А6 д.р.н. А.М. НОМЕР_2 , який був припаркований поряд із кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке знаходиться по АДРЕСА_2 , та за кермом якого був ОСОБА_8 із пасажиром ОСОБА_9 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що за кермом даного автомобіля був ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючий в АДРЕСА_3 , мобільний номер телефону НОМЕР_3 , пасажиром був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючий в АДРЕСА_4 , мобільний номер телефону НОМЕР_4 .
Враховуючи те, що ОСОБА_5 міг спілкуватись по мобільному телефону з людьми, яким відомо його місце перебування, або може бути відомо іншу важливу інформацію по факту, а також проведення подальших слідчих дій з метою розкриття даного злочину та з`ясування істини по справі, суд вважає вказане клопотання підставним та підлягаючим задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть у часть у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного і керуючись ст.160,163 КПК України,-
у х в а л и в :
Надати слідчому слідчого відділу Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 , тимчасовий доступ на отримання роздруківок які знаходиться в операторів мобільного зв`язку ПрАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 , АТ ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_3 тобто отримання роздруківки вхідних та вихідних з`єднань номера 1) НОМЕР_1 належного ОСОБА_5 , з наданням: виду, дати, часу, тривалості з`єднання, LAC, CID, азимут базової станції і адреси розташування базових стацій, з якими виходили на зв`язок власники мобільних терміналів з 00 год. 20.06.2014 року до моменту виконання.
Встановити строк дії ухвали до 21 липня 2014 року включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Апеляційного суду в Житомирській області.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до вказаної інформації слідчий суддя, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до інформації на підставі ухвали має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначеної інформації.
Слідчий суддя :
Справа №274/3404/14-к
Провадження №1-кс/0274/424/14

У Х В А Л А
іменем України
про тимчасовий доступ до речей і документів
м. Бердичів 21.06.2014 року.
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, -
в с т а н о в и в :
Згідно клопотання слідчого 20.06.2014 року близько 21.00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вийшов з постійного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний час його місцезнаходження не відоме.
21.06.2014 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 надала покази про те, що 20.06.2014 року приблизно о 21 год. її чоловік ОСОБА_7 пішов на зустріч до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке знаходиться по АДРЕСА_2 , однак з ким зустріч не повідомив. Також додала, що приблизно о 22 год. 15 хв. телефонуючи на мобільний номер чоловіка НОМЕР_1 , мобільний телефон останнього знаходився в не зони доступу.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , надав покази про те, що 20.06.2014 року приблизно о 22 год., він бачив як ОСОБА_5 сідав до автомобіля Ауді А6 д.р.н. А.М. НОМЕР_2 , який був припаркований поряд із кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке знаходиться по АДРЕСА_2 , та за кермом якого був ОСОБА_9 , 20.05.1973. із пасажиром ОСОБА_10 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що за кермом даного автомобіля був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий в АДРЕСА_3 , мобільний номер телефону НОМЕР_3 , пасажиром був ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий в АДРЕСА_4 , мобільний номер телефону НОМЕР_4 .
Також встановлено, що право власності на користування автомобілем Ауді А6 д.р.н. А.М. НОМЕР_2 закріплено за ОСОБА_11 , проживаючою в АДРЕСА_5 , а користується даним автомобілем на праві тимчасового посвідчення ОСОБА_9 .
Враховуючи вищевикладене та те, що в ході досудового розслідування даний автомобіль Ауді А6 д.р.н. НОМЕР_5 .М. НОМЕР_2 на даний час перевіряється на причетність до вчинення злочину, суд вважає подане клопотання підставним та підлягаючим задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.160-163КПК України,-
у х в а л и в :
Надати слідчому СВ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до автомобіля Ауді А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . НОМЕР_6 , який знаходиться у користувані ОСОБА_9 та належить ОСОБА_11 .
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали до 21 липня 2014 року.
Роз"яснити, що у разі невиконання ухвали слідчого судді будуть застосовані положення закону, передбачені ст.166 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя:
Справа №274/4506/14-к
Провадження №1-кс/0274/592/14

У Х В А Л А
іменем України

м. Бердичів 18.08.2014 року.
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звернулася зі скаргою на вказану постанову, посилаючись на те, що дана постанова являється незаконною, так як вона винесена з порушенням чинного законодавства, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, оскільки під час досудового розслідування не було проведено всіх можливих слідчих дій для встановлення всіх обставин злочину на необхідність проведення яких вона неодноразово заявляла під час досудового розслідування
Так під час досудового розслідування не було належним чином надано оцінку показам ОСОБА_6 щодо повернення їй аліментів у сумі 15 тисяч грн., оскільки він не платив їй такої суми, не допитано державного виконавця чи відповідають покази ОСОБА_6 дійсності, а також не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_6 вже був судимий за несплату аліментів у 2012 році, що свідчить про його стійке не бажання й умисне ухилення від сплати аліментів..
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою скаргу підтримала в повному обсязі з підстав викладених в ній.
Слідчий будучи повідомленним належним чином в судове засідання не зя`вився, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Вивчивши матеріали кримінального провадження відкритого за скаргою ОСОБА_5 , постанову про закриття кримінального провадження, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню з наступних підстав.
Так, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об"єктивного дослідження всіх обставин справи, та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Як вбачається зі змісту постанови яка оскаржується, слідчий в обгрунтування своєї постанови посилається на те, що ОСОБА_6 на даний час періодично сплачує борг по аліментах, а тому на даний час не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.
Вивчивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що такий висновок слідчого не відповідає встановленим обставинам справи.
Крім того, приймаючи рішення слідчий не врахував і не надав належної правової оцінки діям ОСОБА_6 , зважаючи на те, що ОСОБА_6 вже був засуджений за вироком суду від 10 березня 2010 року за ч. 1 ст. 164 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, слідчий зобов"язані всебічно, повно, неупередженодослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюванного, а також обставини що пом"якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За таких обствин оскаржувану постанову не можна вважати обгрунтованою та законною, а тому на підставі наведенного та керуючись ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в :
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя :