Справа № 694/1171/15-к Провадження №1-кп/694/94/15
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
12.10.2015 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Приблизно о 15 год. 00 хв. 15 травня 2015 року ОСОБА_3 , з метою викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника, таємно, умисно, з корисливих мотивів, проник через паркан на територію будинковолодіння по АДРЕСА_1 , звідки викрав майно ОСОБА_5 , а саме металобрухт вагою 113 кг 20 гр вартістю 3 грн. 25 коп. за 1 кг на загальну суму 367 грн. 09 коп., після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, завдавши потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Дав показання про те, що поруч з його будинком, знаходиться будинок в якому ніхто не проживає. В денний час 15 травня 2015 року він помітив на подвір`ї вказаного будинку металобрухт та вирішив його викрасти. Він перекинув металобрухт через паркан до себе у двір. Потім викликав таксі та завіз його на прийом металолому, за що отримав 300 грн. Гроші витратив на власні потреби.
ОСОБА_3 щиро розкаюється в скоєному та просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Пообіцяв виправитися та не вчиняти злочинів.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просила призначити покарання на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який ніде не працює, раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 2 групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, однак з урахуванням тяжкості злочину та особи винного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а тому: металевий каркас прямокутної форми з відворотами, металеві шестерні округлої форми в кількості 3 шт., запчастину до культиватора, металеву запчастину до трактора, металеве колесо, металеві палиці деталі до трактора у кількості 2 шт., передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , необхідно залишити їй, як законному володільцю (а.с. 41).
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази - металеві вироби: металевий каркас прямокутної форми з відворотами, металеві шестерні округлої форми в кількості 3 штуки, запчастину до культиватора, металеву запчастину до трактора, металеве колесо, металеві палиці деталі до трактора в кількості 2 штуки, передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити їй, як законному володільцю.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1