АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фергана Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 20 липня 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Оболонського районного суду м Києва від 20 липня 2015 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.71 КК України, ОСОБА_6 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2013 року, й остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.
Змінено ОСОБА_6 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою в Київському СІЗО №13.
Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , стягнуто з ОСОБА_11 на її користь 15 000 грн. у рахунок відшкодування завданої злочином шкоди.
Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_6 з урахуванням обставин, які його пом`якшують.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом призначено покарання, яке за своєю суворістю не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При обранні виду покарання ОСОБА_6 , судом не враховано його відношення до вчиненого; дані, характеризуючі його особу, зокрема позитивну характеристику за місцем проживання, зайняття суспільно-корисною працею та те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_6 має посвідку на постійне місце проживання в Україні, та постійне місце проживання у м. Києві.
Згідно із вироком суду, ОСОБА_6 13 лютого 2015 року, близько 22 год. 30 хв. знаходячись у приміщенні розважального закладу «Зіон Клуб», по вул. Полярній, 10-В в м. Києві, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу належне ОСОБА_10 майно, а саме мобільний телефон марки «iPhone 5S», вартістю 10 000 грн. Після вчиненого ОСОБА_6 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, обвинуваченого та представника потерпілої, які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які не оспорювалися і стосовно них відповідно до вимог ст. 349 КПК України докази не досліджувалися. Окрім того, в апеляційній скарзі вони не оспорюються, а тому відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядається.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, дані про його особу, і правильно призначив йому покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2013 року.
Суд врахував дані про особу ОСОБА_6 , який вчинив новий корисливий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, матеріали, що його характеризують, та те, що на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, однак займається суспільно-корисною працею. Наведеним обставинам суд дав належну оцінку і призначив покарання у виді позбавлення волі в межах статті обвинувачення.
При цьому, суд правильно застосував положення ч.1 ст.71 КК України, згідно яких, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повно або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Колегія суддів уважає, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та не убачає підстав для його пом`якшення, у тому числі призначення покарання у виді штрафу.
Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , не враховано пом`якшуючих обставин, не заслуговують на увагу. Самі по собі наведені в апеляційній скарзі пом`якшуючі обставини, у тому числі висловлена в суді апеляційної інстанції позиція представника потерпілої, щодо відсутності претензій до ОСОБА_6 , на думку колегії суддів не дають підстав для призначення йому покарання у виді штрафу, оскільки він вчинив новий злочин в період іспитового строку.

Порушень вимог кримінально - процесуального закону не встановлено, вирок суду відносно ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 425, 426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3