№ 336/6646/15-к
провадження № 1кп/336/553/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, -
29.06.2015 р. приблизно о 23.00 годині водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «HYUNDAI-SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги «Вільнянськ-Запоріжжя» з боку м.Вільнянськ в напрямку м.Запоріжжя.
В цей же час, по проїзній частині автодороги «Запоріжжя-Вільнянськ», в зустрічному для водія ОСОБА_9 напрямку, рухався автомобіль «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 . В салоні зазначеного автомобіля в якості пасажирів знаходилися ОСОБА_6 та ОСОБА_10
29.06.2015 р. приблизно о 23.00 годині, водій ОСОБА_9 , знаходячись в стані стомлення, керуючи автомобілем «HYUNDAI-SONATA», рухаючись по автодорозі «Вільнянськ-Запоріжжя», в районі 14 км с.Кринички, що розташоване на адміністративній території Шевченківського району м.Запоріжжя, маючи об`єктивну можливість стежити за дорожньою обстановкою та не відволікатись від керування автомобілем, в порушення вимог п.2.3 Правил дорожнього руху України, який визначає, що "для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі"… та п.2.9, де вказано, що "водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу"…під час руху заснув, в наслідок чого автомобіль «HYUNDAI-SONATA» під його керуванням виїхав на смугу зустрічного руху.
Водій ОСОБА_5 , побачивши на смузі свого руху автомобіль «HYUNDAI-SONATA» під керуванням водія ОСОБА_9 , застосував заходи гальмування, однак уникнути зіткнення не зміг.
Відбулося лобове зіткнення передніх частин зазначених автомобілів.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди: пасажир ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 2175 від 29.07.2015 р. отримав тілесні ушкодження у виді тупої травми голови, тулуба та кінцівок з численними пошкодженнями кісток скелета, що призвело до розвитку шоку, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю;
водій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 2976 від 10.08.2015 р. отримав тілесні ушкодження закриту травму правого тазостегнового суглоба; закритий вивих правого стегна; закритий багато осколковий перелом правої вертлюжної впадини; закритий внутрішньо суглобний крайовий перелом головки правої стегнової кістки; закритий перелом зовнішнього відростку правої таранної кістки з задовільним стоянням кісткових осколків; відкрите внутрішньо суглобне поранення правого колінного суглоба з пошкодженням сухожиль, фасції та зв`язок наколінника з наступним оперативним видаленням життєнепридатних тканин, які кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Рана в лобній області з правої сторони слідом якої є виявлений при освідуванні рубець, численні забиття та садни кінцівок, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;
пасажир ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3263 МД від 26.08.2015 р. отримав тілесні ушкодження поєднану травму голови, тулуба та кінцівок; тупу травму голови з численними ранами та синцями; закриту тупу травму грудної клітки з закритим переломом тіла грудини зліва, вилив крові в порожнину грудної клітки зліва та справа, серцевої сумки, в простір середостіння, забиття нижніх частин легень; закриту тупу травму черевної порожнини з розривами правої долі печінки та селезінки; з наступним видаленням селезінки, з накопиченням крові в зачеревному просторі; численні закриті переломи кісток тазу: перелом лонної кістки з права в області симфіза; перелом нижньої гілки сидалищної кістки з права, перелом тіла правої підвздошної кістки; тупу травму кінцівок з відкритим переломом правої стегнової кістки в середній та нижній третині; внутрішньо суглобний закритий перелом головки правої стегнової кістки, закритий перелом лівої стегнової кістки в верхній третині, закритий перелом правої лучової кістки, відкритий осколковий перелом основи першої п`ясної кістки правої кисті при проявах травматичного та геморрагічного шоку 3 ступеня, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 446/15 від 12.08.2015 р., в діях водія ОСОБА_9 є невідповідність вимогам п.2.3 б), 2.9 б) Правил дорожнього руху, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає у повному обсязі, не оспорює фактичних обставин кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно 29.06.2015 р. біля 23.00 год. він, керуючи автомобілем «HYUNDAI-SONATA», рухався по автодорозі в районі с.Кринички. В якийсь час обвинувачений задрімав за кермом, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху. Припускає, що саме в цей час відбулась ДТП, після якої він опритомнів лише в лікарні, де дізнався про наслідки дорожньої пригоди. Розкаявся у вчиненому.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що обставини ДТП їй особисто не відомі. ОСОБА_9 добровільно відшкодував спричинену шкоду, просила суд не призначати обвинуваченому покарання, яке б було пов`язане з ізоляцією його від суспільства.
Представник потерпілого ОСОБА_6 , позицію якого підтримав і потерпілий, вказав, що обвинувачений відшкодував потерпілому моральну шкоду, завдану злочином. Просив не призначати ОСОБА_9 сурове покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 рішення щодо покарання відніс на розсуд суду, вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, у зв`язку з відшкодуванням шкоди.
Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин. Обвинувачений має постійне місце проживання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, раніше не судимий, на обліку у нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди потерпілим.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, думку потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому покарання пов`язаного з позбавленням волі, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дійшов висновку, про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі без його ізоляції від суспільства та звільненням обвинуваченого від призначеного покарання з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, оскільки вбачається, що обвинуваченим при керуванні транспортним засобом були грубо порушені ПДР України, що призвело до тяжких наслідків - смерті потерпілого ОСОБА_10 .
Зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обране обвинуваченому таке покарання, є необхідне й достатнє для його перевиховання та виправлення, які можливі без ізоляції від суспільства, та попередження нових злочинів, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але і особі обвинуваченого та буде відповідати цілям покарання.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, а саме витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, суд прийшов до висновку, що на підставі ст.ст.122, 124 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, висновки яких покладені в основу обвинувачення, підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.
Суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 736,56 грн.
Цивільні позови не заявлялись.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.371, 373-374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п"яти) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки 6 місяців, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, не виїжджати без їх дозволу за територію України.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_9 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави судові витрати на проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 736 грн. 56 коп.
Речові докази по справі:
автомобіль «Хюндай», р.н. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , передати у розпорядження власника ОСОБА_11 ;
автомобіль «ВАЗ-2105», р.н. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , передати у розпорядження власника;
речі, вилучені в ході ОМП, передані на зберігання до камери схову речових доказів ЗМУ, знищити;
диск з відеозаписом обставин ДТП, долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1