Провадження № 11-кп/792/659/15
Справа № 686/7781/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинувачених: ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,
перекладача ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 11 вересня 2015, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11 вересня 2015,
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженець м. Хмельницького, громадянин України, українець, з середньою освітою, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючий сторожем ТОВ ТСЦ «Кооператор», зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 4 квітня 2008 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2 КК України на 1 рік позбавлення волі, постановою Шепептівського міськрайонного суду від 18 грудня 2008 р. звільнений від відбування покарання 26 грудня 2008 року умовно - достроково на 3 місяці 17 днів, -
засуджений: за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженець м. Червонопартизанськ Луганської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_3 , проживаючий в АДРЕСА_4 , раніше судимий:
- 8 травня 2009 року Свердловським міським судом Луганської області за ст. 194 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі, ст. 75 КК України - 1 рік;
- 3 червня 2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 22 серпня 2014 року по відбуттю строку покарання, -
засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 зараховано з 11.09.2015 року, зарахувавши час утримання його під вартою з 30.01.2015 року по 10 вересня 2015 року включно.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено попередню: ОСОБА_10 - тримання під вартою, а ОСОБА_9 особисте зобов`язання.
Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь ОСОБА_11 20 566 грн. 38 коп. матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в дохід держави по 117 грн. 94 коп. судових витрат за проведення експертизи з кожного.
За вироком суду, 19 жовтня 2014 р. біля 15 години 00 хвилин ОСОБА_13 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у очереті біля річки Плоска неподалік літнього майданчику кафе «Пиво Квас» по вул. Будівельників м Хмельницького, з корисливих мотивів із застосуванням до ОСОБА_11 насильства яке виразилось у нанесенні йому ОСОБА_9 удару кулаком правої руки в обличчя, та спричиненні при цьому тілесних ушкоджень у вигляді набряку і крововиливу м`яких тканин правої половини обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень і мають незначні скороминущі наслідки, послідуючого спільного нанесення ОСОБА_14 та ОСОБА_10 ряду ударів ногами в різні частини тіла потерпілого, повторно відкрито заволоділи мобільним телефоном останнього марки «Fly IQ 256» вартістю 450 грн. 87 коп. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та картою пам`яті, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, а також двома кредитними картками «Приватбанку», із однієї з яких в подальшому зняли через банкомати у різних частинах м. Хмельницького грошові кошти в розмірі 9710 грн. 00 коп. заподіявши йому (з урахуванням комісій банку в сумі 405 грн. 51 коп.) матеріальної шкоди на загальну суму 10566 грн. 38 коп.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить вирок суду змінити, виключивши таку кваліфікуючу обставину як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та пом`якшити йому покарання.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а призначене покарання є занадто суворим.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Вважає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим.

Вказує, що судовий розгляд проведено не в повному обсязі, висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а в ході досудового слідства та судового розгляду допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинувачених та їх захисників на підтримку апеляційних скарг, прокурора, потерпілого про законність та обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відповідають обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_10 вказав, що з потерпілим він познайомився напередодні вказаних подій при спільному вживанні спиртних напоїв. У вказаний в обвинувальному акті день він знову зустрівся з потерпілим в кафе «Фазан», де вони замовили пива та зустрілись з ОСОБА_15 . Останньому хтось подзвонив і він запропонував продовжити відпочинок на літньому майданчику кафе «Пиво-Квас» по вул. Будівельників м. Хмельницького. Там вони зустрілись з ОСОБА_14 , який замовив пива та горілки. Коли спиртні напої закінчились, потерпілий запропонував придбати ще горілки. Він разом з потерпілим пішов до банкомата, де останній зняв з власної кредитної картки кошти. Перебуваючи поряд з ним, він запам`ятав код для вчинення операцій з банківською карткою та вирішив заволодіти наявними на ній коштами. Після придбання та розпиття ще однієї пляшки горілки разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 він відійшов з потерпілим в природних потребах в очерет поряд з літнім майданчиком, де наніс йому один удар кулаком в голову. Від його удару потерпілий впав, а він, придушивши його коліном, забрав телефон та банківські картки. Після цього він наніс потерпілому ногами ще пару ударів, пішов до банкомату і зняв з його кредитної картки гроші, вже знаючи код доступу. Що стосується ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , то він їх після цього не бачив.
Обвинувачений ОСОБА_9 показав, що дійсно у вказаний день та час він. зателефонував до свого товариша ОСОБА_15 і зустрівся з ним на літньому майданчику кафе «Пиво-Квас» по вул. Будівельників м. Хмельницького. Там вони, присівши за столик, спілкувались та розпивали спиртні напої. Згодом до них підійшов ОСОБА_10 з потерпілим. Замовивши пива та розпивши з ними пляшку горілки, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 пішли, але через 30 хвилин знову повернулись ще з однією пляшкою горілки. Після її розпиття потерпілий сп`янів і разом з ОСОБА_10 пішов на вихід. Він же з ОСОБА_15 залишався на літньому майданчику ще на 30-40 хвилин. При цьому, ОСОБА_15 знайшов під столиком документи потерпілого, які повернув йому наступного дня, дізнавшись про його побиття та викрадення коштів з банківської картки. До побиття потерпілого він не має ніякого відношення, хоча і телефонував йому для владнання відносин.
Разом з тим, вина обвинувачених підтверджується зібраними доказами по справі. Зокрема, згідно відомостей протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_11 , звернувшись в органи міліції, повідомив про своє побиття невідомими особами неподалік перехідного містка по вул. Будівельників м. Хмельницького та заволодіння його майном, а саме - мобільним телефоном; банківськими картками, з яких було знято 10 000 грн.; техпаспортом на автомобіль і зв`язкою ключів.
Під час розгляду справи як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_11 показав, що 19 жовтня 2014 року після спільного розпиття спиртних напої він був побитий ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в подальшому заволоділи його телефоном та банківськими картками, з яких у банкоматах зняли кошти на загальну суму 9710 грн.. При цьому наголошує, що його побиття та заволодіння його майно було здійснено саме двома обвинуваченими. Зокрема, перший удар в обличчя йому наніс саме ОСОБА_9 , а коли він впав то обвинувачені спільно почали наносити йому удари ногами по різних частинах тіла. Також зазначає, що коли ОСОБА_10 заволодів його банківськими картками і залишив місце події ОСОБА_9 утримував його, а коли згодом до ОСОБА_9 зателефонували останній наніс йому ще близько трьох ударів в живіт, вимагаючи повідомити код до банківської картки.
Вказані показання потерпілого є послідовними, незмінними і підстав у суду їм недовіряти немає. Обвинувачений ОСОБА_9 також не зміг навести обгрунтованих причин на підтвердження свого твердження, що потерпілий його оговорює.
Показання потерпілого узгоджуються також із іншими доказами.
За даними травмкарти Хмельницької міської лікарні від 20 жовтня 2014 року у ОСОБА_11 було виявлено набряк та крововилив синього кольору правої половини обличчя і біль носу, а також діагностовано забій носу.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1401 від 5 грудня 2014 року у ОСОБА_11 станом на 20 жовтня 2014 р. виявлені тілесні ушкодження у вигляді набряку та крововиливу м`яких тканин правої половини обличчя, що могли утворитися від не менш ніж одноразової дії тупого твердого предмету за механізмом «удар». Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незнанні скороминущі наслідки, з можливістю їх утворення в межах однієї доби до моменту обстеження потерпілого у травмпункті міської лікарні 20 жовтня.
Згідно відомостей протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 грудня 2014 року потерпілий ОСОБА_11 впізнав обвинувачених та пояснив, що саме вони в чагарниках по вул. Будівельників м. Хмельницького побили його, забрали мобільний телефон та банківські картки, з яких в послідуючому зняли грошові кошти в сумі 10 000 грн..
При розгляді справи місцевим судом вірно не взято до уваги показання свідка ОСОБА_15 щодо непричетності ОСОБА_9 до скоєння злочину та розцінено їх як намагання у такий спосіб допомогти другові уникнути кримінальної відповідальності.
Апеляційні вимоги захисника ОСОБА_7 щодо повторного допиту свідка ОСОБА_15 апеляційною інстанцією відхилено, оскільки стороною захисту не наведено даних про неповне дослідження свідчень свідка ОСОБА_15 чи проведення його допиту з порушенням.
Отже, суд першої інстанції, оцінивши наявні докази в сукупності вірно прийшов до висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб повторно.
З огляду на викладені обставини, апеляційні вимоги захисників в інтересах обвинувачених не можуть бути задоволені, оскільки не ґрунтуються на наявних доказах.
Міра покарання судом першої інстанції призначена обвинуваченим відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого злочину, осіб винних та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , судом враховано часткове визнання його вини.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є скоєння злочину обвинуваченими в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, суспільну небезпечність скоєного, особи обвинувачених, які, зокрема, є раніше судимими, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченим у виді реального позбавлення волі, що є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів. При цьому також слід зазначити, що строк покарання, призначений судом, наближений до мінімальної межі, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а вирок Хмельницького міськрайонного суду від 11 вересня 2015 року без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку

Судді / підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2