Справа № 509/4132/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Приморське Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 27.07.2015 року, в період з 14.00 до 15.00 год. знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 став свідком того, що ОСОБА_6 та малолітня ОСОБА_7 в ході сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин спричинили своїй матері ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження та зв`язали їй руки та ноги скотчем, чим скоїли згідно ст.12 КК України тяжкий злочин.

В подальшому ОСОБА_5 , умисно, заздалегідь не обіцявши ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_7 приховати скоєний ними тяжкий злочин, з метою їх переховування і уникнення ними кримінальної відповідальності, з місця скоєння злочину зник, поїхав з ними до м.Одеси та не повідомив правоохоронні органи.

Своїми умисними діями, які виразились у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.396 КК України.
07 вересня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 80002250, та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.396 ч.1 КК України, ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин, а саме у вигляді 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених пп.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язання ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись у кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 07 вересня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за ст.396 ч.1 КК України узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості, міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 вересня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 80002250.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України, за яке призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07 вересня 2015 року покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1