П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2012 Справа №1915/19038/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Кунцьо С.В.

при секретарі Паюк М.М.

за участю прокурора Бурик О.М.,

розглянувши подання начальника відділу СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_1 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно обвинуваченого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

встановив:

Начальник відділу СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_1 за погодженням з прокурором Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_3, звернувся в суд з поданням про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_2.

Досудовим слідством встановлено, що в період з серпня по жовтень 2008 року ОСОБА_2, подав в ВАТ АБ УКРГАЗБАНКзавідомо підроблені платіжні доручення про нібито перерахування платником ТОВ Надія-2з поточного рахунку №8 відкритого в ВАТ АБ УКРГАЗБАНКгрошових коштів на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 відкритий в ВАТ АБ УКРГАЗБАНК, викликавши тим самим у працівників ВАТ АБ УКРГАЗБАНКвпевненість у обовязковості перерахування з поточного рахунку ТОВ Надія-2відкритого в ВАТ АБ УКРГАЗБАНК, грошових коштів в загальній сумі 556 000 гривень на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 відкритий в ВАТ АБ УКРГАЗБАНК.

В подальшому, відповідно до вказаних платіжних доручень з призначенням платежу на погашення заборгованості, згідно акту звірки взаємних розрахунків від 01.08.2008 року, ВАТ АБ УКРГАЗБАНКбуло перераховано грошові кошти в загальній сумі 556 000 гривень на рахунок № НОМЕР_1 відкритий ОСОБА_2 в ВАТ АБ УКРГАЗБАНК.

Після цього, перераховані на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 556 000 гривень, останній отримав на підставі заяв про видачу готівки в касі ВАТ АБ УКРГАЗБАНК, без мети повернення та використав на власний розсуд, чим заподіяв ВАТ АБ УКРГАЗБАНКматеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

18 вересня 2012 року старшим слідчим СУ УМВС України в Тернопільській області Процак О.Я. відносно ОСОБА_2 порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України ( в редакції 2001 року) та ч.4 ст. 190 КК України.

19 вересня 2012 року слідчим винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3 ст. 358 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_2 оголошено в розшук, оскільки останній скрився від досудового слідства і його місцезнаходження на даний час невідомо. Матеріали для здійснення розшукових заходів направлено в УКР УМВС України в області.

З врахуванням того, що ОСОБА_2 вчинив ряд умисних корисливих злочинів, в тому числі злочин, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від пяти до дванадцяти років, скрився від досудового слідства, і на даний час його місцезнаходження не відомо, будь який інший запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки та виконання процесуальних рішень по кримінальній справі, начальник відділу СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_1 просить обрати щодо ОСОБА_2 запобіжний захід у виді взяття під варту.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що слід дати дозвіл на затримання ОСОБА_2 і доставку його під вартою в суд в звязку з необхідністю вирішити подання щодо взяття його під варту виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 148, 155 КПК України запобіжний захід у вигляді взяття під варту може бути застосований за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений буде намагатися ухилитися від слідства, перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність та якщо особа підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п'яти років, за винятком випадків, коли ця особа, перебуваючи на волі, переховувалася від органів дізнання, досудового слідства чи суду, перешкоджала встановленню істини у справі або продовжила злочинну діяльність.

Згідно ст. 150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин зазначених у статті 148 КПК України, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до ч.4 ст.165-2 КПК України якщо в поданні ставиться питання про взяття під варту особи, яка перебуває на волі, суддя вправі своєю постановою дати дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого і доставку його в суд під вартою. Затримання в цьому випадку не може продовжуватися більше сімдесяти двох годин; а в разі коли особа перебуває за межами населеного пункту, в якому діє суд, - не більше сорока восьми годин з моменту доставки затриманого в цей населений пункт, а тому в даному судовому засіданні неможливо постановити рішення про взяття обвинуваченого під варту, і як наслідок необхідно дати дозвіл на затримання ОСОБА_2 і доставку його в суд під вартою.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.148, 155, 165, 165-1, 165-2 КПК України, -

постановив:

Дати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, і доставку його в суд під вартою для подальшого розгляду подання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Головуючий С.В. Кунцьо