Справа № 381/3127/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1202/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 27.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого Жовтого- ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2015 року, яким,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено та призначено покарання за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 15.11.2014 року близько 04 год. 00 хвилин, перебуваючи на законних підставах у квартирі АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а також станом алкогольного сп`яніння потерпілого, у спосіб відкритого доступу, привласнив майно, що належить гр. ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон «Lenovo 369i» та золоту обручку, вагою 4,5 гр., на загальну суму 2 685 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Цієї ж доби, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, повторно вирішив протиправно заволодіти чужим майном. Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою потерпілого Жовтого ОСОБА_8 , під надуманим приводом отримав від останнього, мов би в тимчасове користування, ноутбук «Dell Inspiron», вартістю 1200 грн., яким заволодів та розпорядився на власний розсуд.

Цієї ж доби, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи за вищевказаною адресою, повторно привласнив майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: коробку з документами на мобільний телефон «Lenovo 369i» та банківську карту «Приватбанку», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, металеву копилку з роздрібною монетою, флеш карту на 1 ТВ «Труансенад», механічний годинник «Слава», механічний жіночий годинник у вигляді підвіски, золоті сережки, вагою 3 гр., всього на загальну суму 3 140 грн., яким розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати, ухвалити новий вирок, призначивши йому покарання у виді позбавленні волі та стягнути з нього завдані злочином збитки в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог, зазначає що обвинувачений ОСОБА_7 є особою, раніше судимою і був звільнений від відбування покарання, хоча він скоїв злочин вже після закінчення іспитового строку по першому вироку, але ж знову скоїв злочин і не один, а три епізоди викрадення чужого майна, останній не працює, завдану матеріальну шкоду не відшкодував і при цьому суд звільнив його з під варти. Крім того, потерпілий зазначає що йому завдана більша шкода, а не така яку вказав слідчий і потім суд і не зрозуміло як слідчий оцінював вартість викраденого майна, і як погодився з такою оцінкою суд.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого, котрий апеляційну скаргу підтримав та просив її задоволити, думку прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , котрі вважають вирок суду законним і обґрунтованим і просять залишити його в силі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 394 ч. 2 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Як видно з матеріалів провадження в судовому засіданні суд першої інстанції досліджував докази у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України.

Потерпілий в судовому засіданні погодився з неповним дослідженням доказів, які були в кримінальному провадженні і не оспорював фактичних обставин вчинення злочинів.

Твердження потерпілого, що він не був ознайомлений з матеріалами провадження після закінчення досудового розслідування спростовуються наявним у матеріалах провадження протоколом про надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування від 24.07.2015 року (т. 1 а.с. 132-133).

Щодо цивільного позову про відшкодування потерпілому матеріальних збитків то він такий позов ні в ході досудового розслідування ні в судовому засіданні суду першої інстанції не заявляв, а тому оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, які не досліджувалися він не може.

Стосовно доводів апеляційної скарги про м`якість призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 то вони також задоволенню не підлягають, оскільки суд при обранні виду та розміру покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, дані про особу, котрий за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України не судимий, вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, намагався реально відшкодувати завдані матеріальні збитки потерпілому проте останній відмовився, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2015 року, щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: