Справа № 146/996/15-к
Провадження №11-кп/772/1104/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого: судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000220 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Томашпільського районного суду від 22.10.2015, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Цивільний позов потерпілого задоволений частково.
Стягнено з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 879,39грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди, пов`язаної із стаціонарним лікуванням; 3000грн. компенсації у відшкодування моральної шкоди; 383,13грн. судових витрат, які складаються із 73,08грн. сплаченого при поданні позовної заяви судового збору та 310,05 грн.витрат на правову допомогу, а всього 4262,52грн.
Згідно вироку суду, 11 червня 2015 року біля 20:00год. ОСОБА_8 , перебуваючи на леваді, яка розташована біля домогосподарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки з останнім, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область обличчя, чим заподіяв потерпілому закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, закритий перелом кісток носа без зміщення, садни обличчя, які за супенем тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілий в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати внаслідок мякості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді виправних робіт строком 1 рік. Також просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 10 000грн. моральної шкоди, 2 493,49грн. матеріальної шкоди та 5 000грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.
На думку ОСОБА_9 судом не взято до уваги, що обвинувачений вину визнав частково, заперечував проти відшкодування шкоди.
Потерпілому спричинено моральну шкоду, у виді душевних переживань, було порушено нормальний життєвий уклад та зв`язки потерпілого внаслідок погіршення самопочуття, оскільки він був позбавлений на протязі тривалого часу повноцінно спілкуватись та харчуватись, однак суд, в порушення вимог п.9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди безпідставно зменшив розмір моральної шкоди до трьох тисяч гривен.
Крім того, суд безпідставно не взяв до уваги вимоги Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та відмовив у відшкодуванні сплаченого потерпілим гонорару адвокату в розмірі 5 000 гривень.
Прокурор в запереченнях на апеляційну скаргу потерпілого просить вирок суду залишити без зміни, оскільки обвинувачений не працює, а тому призначення йому покарання у виді виправних робіт суперечитиме вимогам ст.57 КК України.
Заслухавши доповідача, потерпілого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу лише в частині цивільного позову, обвинуваченого та його адвоката, які просили вирок суду залишити без змін, прокурора, що погодився з апеляційною скаргою потерпілого в частині цивільного позову, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потерпілого слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст. 125 ч. 2 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого.

Як встановив суд ОСОБА_8 ніде не працює, а тому призначення йому покарання у виді виправних робіт, як зазначено в апеляційній скарзі потерпілого, суперечитиме вимогам ст.57 КК України, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнову та моральну шкоду, має право під час кримінального провадження предявити цивільний позов до обвинуваченого.

Як вбачається з позовної заяви, потерпілий просив стягнути з обвинуваченого ці кошти, оскільки витратив їх на лікування.

Суд задовольнив позов лише в сумі 879, 39грн. витрати на придбання ліків та не взяв до уваги витрати на проведення МРТ головного мозку та шийного відділу хребта і транспортні витрати на поїздку у м.Вінниці для проведення цього дослідження на загальну суму 1664,10 грн., з тих підстав, що 18.06.2015 року лікар потерпілому ці дослідження не призначав.

Однак висновки суду є суперечливими, оскільки для проведення МРТ-дослідження направлення лікаря не потрібно, як і рецепта на придбання ліків. Однак витрати на ліки суд стягнув, а в стягненні витрат на МРТ безпідставно відмовив.

Потерпілим надано докази, що не викликають жодних сумнівів у витраті 1664,10грн на транспортні витрати та проведення МРТ головного мозку та шийного відділу хребта 18.06.2015 року (а.с.29) Саме в цей період потерпілий перебував на стаціонарному лікування в зв`язку з струсом головного мозку, отриманого внаслідок злочинних дій обвинуваченого (а.с.40), а тому підлягає задоволенню апеляційна скарга потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого заподіяної матеріальної шкоди в сумі 2 493,49грн.

Згідно ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зменшуючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції вищезазначених вимог законодавства не дотримався.

А саме, не врахував тяжкість заподіяної травми - закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку та закритий перелом кісток носа без зміщення.
В зв`язку з цим, фізичні та психологічні страждання потерпілого від злочину явно не відповідають моральній шкоді в розмірі 3000грн.

На думку колегії суддів, з врахуванням матеріального становище обвинуваченого, відшкодування заподіяної моральної шкоди має становити 5000грн.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До процесуальних витрат, згідно ст. 118 КПК України, відносяться витрати на правову допомогу.

Частиною 5 ст.128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

ОСОБА_9 , як учасник даного кримінального провадження має статус не лише потерпілого, а й цивільного позивача, якому правову допомогу надавав адвокат ОСОБА_10 .

Тому суд мав би керуватись Законом України від 20.12.2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" відповідно до ст.1 якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Посилання суду у вироку на постанову КМУ від 18.04.2012 року №305 «Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну допомогу» є безпідставними, оскільки регулюють інші правовідносини, та їх застосування суперечить вимогам ч.1 ст.124 КПК України. Крім того, дана постанова з 17.09.2014 року втратила чинність.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 вересня на рівні 1378,00 грн., відповідно розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 551,2 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до наданого адвокатом розрахунку погодинної вартості послуг загальна кількість годин обслуговування становить 9 годин (а.с.111).

Витрати на правовому допомогу не мають перевищувати 4960,80грн.

Враховуючи, що вартість однієї години участі адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, не перевищує 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі та наявність в матеріалах справи документального підтвердження здійснених позивачем витрат на правову допомогу квитанція про сплату потерпілим 5000грн. (а.с.112), колегія суддів вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу потерпілого в цій частині частково, та стягнути з обвинуваченого цивільного відповідача 4960,80грн. процесуальних витрат на правову допомогу потерпілому - цивільному позивачу.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Томашпільського районного суду від 22.10.2015 в частині вирішення цивільного позову потерпілого змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 у відшкодування заподіяної злочином шкоди: матеріальної - 2 493,49грн. (дві тисячі чотириста дев`яносто три грн. 49коп.) та моральної - 5000грн. (пять тисяч грн.); процесуальні витрати 4960,80грн. (чотири тисячі девятсот шістдесят грн. 80коп.) А всього 12454,29грн. (дванадцять тисяч чотириста пятдесят чотири грн. 29коп).
В решті вирок Томашпільського районного суду від 22.10.2015 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: ОСОБА_2