УХВАЛА
Іменем України

18.09.2015 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно,
встановив:

17.09.2015 року слідчий СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме земельну ділянку, кадастровий номер якої :01:000:0889, яка на праві власності згідно державного акту належать ТОВ «Грінкос» м. Житомир вул. Косіора 27, Житомирської області.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що в провадженні СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000500 від 18.04.2013 року, за фактом незаконного видобутку невідомими особами грунтосуміші на території Левківської сільської ради Житомирського району, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

Під час проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ТОВ «Грінкос» м. Житомир вул. Косіора 27, Житомирської області на земельній ділянці, кадастровий номер якої :01:000:0889, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №586226 належить вказаному товариству проводить будівництво ставу. Під час будівництву вказаного ставу проводиться видобування грунто-піскової суміші яка вивозиться невідомими особами в невідомому напрямку.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що вище вказані земельні ділянки використовуються не за своїм призначенням, а саме вже на протязі з 2013 по теперішній час на вказаних земельних ділянках за допомогою екскаваторів та вантажних автомобілів здійснюється незаконний видобуток копалин місцевого значення (піску) з подальшим його вивезенням за межі вказаних земельних ділянок.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думки прокурора та слідчого, які просили задовольнити дане клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом порядку.

Таким чином, арешт майна може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Аналогічна позиція викладена в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 2014 року, зробленої ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Так, згідно підп. 2 Розділу 2.6 арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно - земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно земельну ділянку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1