Справа №1-108/11 року
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2011 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,

громадянина України , освіта базова середня, інвалід 3 групи

утриманців немає , не військовозобов`язаний

в порядку ст. 89 КК України не судимий

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В :
Підсудний ОСОБА_4 27 травня 2011 року близько 17 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в м. Снігурівка по вул.. Грушевського зупинив ОСОБА_5 , який їхав на велосипеді, реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите викрадення його майна, відібрав у потерпілого телефон «Самсунг`вартістю 250 грн. із сім картою оператора «Лайф`вартістю 20 грн. на рахунку якої було 1 грн. Загальна сума викраденого склала 271 грн. Викрадене привласнив та розпорядився за власним розсудом.

В пред`явленому обвинуваченні підсудний ОСОБА_4 винним себе визнав частково.

Суду показав, що 27.05.2011 року він попросив у Завірюхіна телефон і той сам видав такий. Коли мав намір повернути телефон потерпілому, його знайома ОСОБА_6 попросила не повертати. Телефон залишили в себе, потім продали, за вилучені гроші купили горілку. На сьогодні телефон повернуто.

Свою поведінку пояснив тим, що був у нетверезому стані. Наразі у вчиненому щиро розкаюється .

Вина підсудного крім його часткового визнання,підтверджена показаннями потерпілого ОСОБА_5 ,який суду показав, що їдучи на велосипеді по вул.. Грушевського в м. Снігурівка був зупинений ОСОБА_7 та Тегою. Останні вживали спиртні напої. Гентош попросив показати мобільний телефон, не отримавши його згоди відібрав, на прохання повернути ОСОБА_7 вирішив утримати телефон в себе. Побоюючись, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 удвох, та в стані алкогольного сп`яніння поїхав додому. Потім разом з дружиною пішли за телефоном натомість останні встигли телефон продати.

Із показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що дійсно ОСОБА_4 забравши мобільний телефон у ОСОБА_5 на прохання останнього не повернув. Телефон продали і за вилучені гроші купили спиртні напої.

Заявою поданою потерпілим ОСОБА_5 до Снігурівського РВУМВС на наступний день після вчинення злочину (а.с.2)

Протоколом огляду предмета , об`єктом огляду є телефон «Самсунг`який впізнав потерпілий і який вилучений у покупців на яких вказав ОСОБА_7 , (а.с.4)

Протоколами очних ставок, де підсудний детально розказав порядок відібрання телефону у потерпілого (а.с.36,37)

Посилання підсудного ОСОБА_4 про відсутність в його діях грабежу, спростовується показаннями свідка ОСОБА_9 та потерпілого, який мав намір мирним шляхом вирішити питання в той же день, що не заперечив сам підсудний. Суд знаходить, що такі не заслуговують на увагу і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності, оскільки ці показання ретельно перевірені судом і проаналізовані в сукупності з іншими доказами і підстав сумніватися в їх достовірності у суду немає. Потерпілий заявив про грабіж на наступний день, надавши підсудному час для повернення телефону.

Дослідивши докази в їх сукупності суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Призначаючи підсудному покарання, суд відповідно до ст..65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину який відноситься до середньої тяжкості, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, його минуле, вік, стан здоров`я, поведінку в суспільстві, злочин вчинено через легковажність, та обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд , відповідно до ст..66 КК України , визнає щире каяття підсудного та відсутність тяжких наслідків., відсутність цивільного позову.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення підсудними злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини справи, та те, що підсудний є соціально-адаптованою особою і примирився з потерпілим, суд вважає за можливе застосувати до нього ст.75 КК України .

Судових витрат у справі немає. Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Суд, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України ,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі .

На підставі ст..75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст..76 КК України передбачені п.п. 2,3,4 цієї ж статті.(не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця роботи проживання або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально виконавчої служби.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази , (мобільний телефон ) що на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 вважати повернутим.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення ,а засудженими з моменту вручення їм копії вироку.

СУДДЯ