ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2010 року Справа №1-114/10

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Васильчука С.Ф.

при секретарі Воробей T.B.

з участю прокурора Михалевича В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Черняхові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, на утриманні дітей не має, раніше судимого: 07.10.2003 р. вироком Черняхівського райсуду за ст. ст. 186 ч.З, 185 ч.З, 304, 309 ч.І, 70 ч.І, 71 ч.І КК України до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі; 30 грудня 2009 р. вироком Черняхівського райсуду за ст. 186 ч.2 КК України до 5 р. позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

ОСОБА_2, 12.10. ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, маючого на утримання двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

за ст. 186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.09 р. біля години 30 хвилин ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вживши спиртні напої, вирішили поїхати на гужовій підводі на гумовому ходу, запряженою в двоє коней, яка належить матері ОСОБА_3 - потерпілій ОСОБА_4 в с. Горбулів до знайомих, що і зробили.

Приїхавши в с. Горбулів, Черняхівського району, до своїх знайомих до домогосподарства, що на вул. Леніна, 18, вони розпрягли коней та, зайшовши в будинок, продовжили розпивати спиртні напої з своїми знайомими.

Біля 4 години того ж дня ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили, за попередньою змовою між собою, скориставшись тим, що ОСОБА_3 заснув, викрасти коней з підводою для того, що покататися та поїхати додому в с. Бежів, так як ОСОБА_3 відмовив їм у цьому. Незважаючи на заборону ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запрягли коней у підводу. В цей момент на вулицю вийшла знайома ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка наголосила на тому, що ОСОБА_3 заборонив брати коней, а тому почала вимагати від них розпрягти коней з підводи. Незважаючи на це, ОСОБА_2 та Щенявстький відкрито, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_1 повторно, викрали чуже майно, а саме: пару коней - вартістю 6 тис. грн. кожен, підводу - вартістю 850 грн., кінну упряж -вартістю 220 грн., а всього на суму 13 тис. 70 грн. та з місця викрадення майна втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в інкримінуємому їм діянні себе винними визнали повністю, щиросердно розкаялися та суду показали, що дійсно, розпивши спиртні напої 7.09.09р. біля першої години, вони вирішили разом з ОСОБА_3 на конях та підводі, які належать його матері, поїхати з с. Бежів в с. Горбулів до знайомих, що і зробили.

Розпивши у знайомих спиртні напої в 4 години ранку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вирішили їхати додому - в с. Бежів, однак ОСОБА_3 заборонив їм брати коней з підводою. Скориставшись тим, що ОСОБА_3 заснув, вони запрягли коней у підводу. В цей час до них вийшла знайома ОСОБА_3 -ОСОБА_5 та зробила їм зауваження з приводу того, що незважаючи на заборону ОСОБА_3, вони

забирають коней з підводою. Незважаючи на це, вони швидко виїхали з подвір'я та втекли з кіньми та підводою.

Беручи до уваги те, що підсудні в інкримінуємому їм діянні себе визнали повніспо, впевнившись в тому, що вони розуміють те, в чому вини звинувачуються, обсяг оскарженні вироку суду, судом постановлено, згідно ст. 299 КПК України, обрати спрощений порядок судового слідства, обмежившись допитом підсудних, потерпілої та дослідженням письмових доказів.

Крім визнавальних показів підсудних, їх вина в інкримінуємому їм діянні повністю підтверджується слідуючими доказами, дослідженими судом:

-показами потерпілої ОСОБА_4, яка суду показала, що мала у власності двоє конеі та підводу. 07.09.09 р. син - ОСОБА_3 попросив у неї коней з підводою поїхати в с. Горбуліа. Вона йому довірила коней та підводу. Вранці син повідомив, що коней та підводу викрали підсудні, незважаючи на його заборону. Претензій матеріального характеру вона до підсудних не має. Просила їх суворо не карати;

-заявою ОСОБА_3, з якої вбачається, що ОСОБА_1 викрав без його дозволу пару коней та підводу (а.с.81);

-протоколом про адмінправопорушення, згідно з яким 07.09.09 р. ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи гужовою підводою в смт. Черняхові (а.с.21);

-протоколом медичного огляду ОСОБА_1 від 07.09.09 р., з якого вбачається те, що він керував кіньми, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (а.с.28);

- довідкою про вартість пари коней, підводи та кінської упряжі (а.с.32);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події, згідно з яким ОСОБА_2 показав та розказав при яких обставинах він разом з ОСОБА_1 викрав коней з підводою (а.с. 62-65);

Оцінивши в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб доведеною повністю.

Вину ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене за попередньою змовою групою осіб - доведеною повністю.

Обираючи міри покарання підсудним, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особи підсудних, обставини, які пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудними вчинено тяжкий злочин - ст. 12 КК України.

Підсудні за місцем проживання характеризуються позитивно (а.с.69, 70).

Обставинами, які пом'якшують покарання обох підсудних, суд визнає:

- щире каяття та сприяння розкриттю злочину;

- відшкодування завданих злочином збитків. Обставинами, які обтяжують покарання суд визнає:

- щодо ОСОБА_1 - вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного! сп'яніння та рецидив злочинів;

- щодо ОСОБА_2 - вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп'янінні.

З вищенаведених підстав, суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_2

ОСОБА_1 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Щодо ОСОБА_2, то суд вважає за доцільне застосувати вимоги ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Щодо покарання ОСОБА_1, то суд не знаходить підстав до застосування вимог ст. КК України, зважаючи на те, що за попереднім вироком судимість ОСОБА_1 не погашена.

Обираючи покарання ОСОБА_1 , суд застосовує вимоги ст. 70 пп.1,4 КК України враховує вирок Черняхівського районного суду від 30 грудня 2009 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ст. 186 ч.2 КК України до п'яти років позбавлення волі з іспитовим строком на роки, а тому остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначає ОСОБА_1 остаточно покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов, згідно поданих розписок та пояснень потерпілої, погашено в повному

обсязі.

Речові докази: підвода, кінь, упряж, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_4 повернути їй (а.с. 105).

Судові витрати відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому за цим законом покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі.

Згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки та під час іспитового строку покласти на нього слідуючі обов'язки: періодично з'являтися до органу кримінально-виконавчої системи для реєстрації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому за цим законом покарання у вигляді чотирьох років восьми місяців позбавлення волі.

З врахуванням вироку Черняхівського районного суду від ЗО грудня 2009 р., яким ОСОБА_1 засуджено за ст. 186 ч.2 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів з застосуванням вимог пп. 1, 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначає ОСОБА_1 покарання у вигляді п'яти років двох місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази (а.с. 105) залишити потерпілій ОСОБА_4 - коня, підводу, упряж.

Цивільний позов залишити без розгляду у зв'язку з його добровільним задоволенням підсудними.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський райсуд протягом 15 діб після його проголошення.

Головуючий суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: