Справа № 466/6248/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/581/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

при секретарі - ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

перекладачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах останнього на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 29 квітня 2015 року,-

встановила:
цим вироком :

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Поті Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, грузина, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого на території України без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.4 ч.2 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 вирішено рахувати з часу його фактичного затримання з 08 липня 2014 р.

Цивільний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_11 в користь потерпілої ОСОБА_10 44658,45 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_11 в користь держави 1844,00 грн витрат за проведення експертиз.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_11 , 06.07.2014 року близько 02 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , з якою він раніше проживав у громадянському шлюбі, прибув до АЗС №12 ТзОВ «Смарагда», що знаходиться по вул.Липинського, 54 б у м.Львові, де придбав бензину, з яким для реалізації свого злочинного умислу направився до місця проживання потерпілої ОСОБА_10 будинку по АДРЕСА_3 .

06.07.2014 року близько 03 години, ОСОБА_11 , знаходячись на території, прилеглій до вищевказаного будинку, маючи із собою пляшку, наповнену бензином, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, викликав ОСОБА_10 із місця її проживання для розмови, під час якої, на грунті довготривалих особистих неприязних відносин і ревнощів, керуючись умислом, спрямованим на вчинення вбивства ОСОБА_10 , з метою позбавлення життя останньої з особливою жорстокістю вилив на тіло ОСОБА_10 вищевказаний світлий нафтопродукт (бензин) та підпалив, усвідомлюючи, що своїми діями завдає їй особливих фізичних страждань та нестерпного болю.

В результаті злочинних дій ОСОБА_11 потерпілій полум`ям, внаслідок дії високої температури, спричинено тілесні ушкодження у вигляді опікових ран на голові, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках І-ІІ-ІІІ ступеню всього на 70% поверхні тіла, що призвели до токсичного ураження всіх внутрішніх органів та полі органної недостатності, які. Згідно з висновком судово-медичної експертизи за № 315/14 від 08.08.2014 р., відносяться до тяжких тілесних тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

В подальшому ОСОБА_11 , вважаючи, що вчинив усі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_10 , з місця події втік. Злочинні дії обвинуваченого щодо вбивства потерпілої не були доведені до кінця з причин, що від нього не залежали. Полум`я на тілі потерпілої вдалося погасити та госпіталізувати її до Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м.Львова, де їй надано невідкладну кваліфіковану медичну допомогу, в результаті чого життя потерпілої було врятовано.

Обвинуваченим ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.15, п.4 ч.2 ст.115 КК України, тобто замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з особливою жорстокістю, на ст.128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

Вказує, що не мав умислу на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_10 , а лише хотів її налякати, однак суд на це уваги не звернув, виніс рішення, не в повній мірі дослідивши всі матеріали справи.

Крім того, звертає увагу, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 нічим не мотивований та не підтверджений.

Разом з тим вказує, що судом не враховано, що саме ОСОБА_10 своєю поведінкою спровокувала його на вчинення незаконних діянь, що, на думку апелянта, являється обставинами, що пом`якшують покарання.

Адвокатом Поліковським в інтересах ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий вирок, яким змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_11 на менш тяжке правопорушення.

Вважає його незаконним та необґрунтованим, винесеним з допущенням однобічності та неповноти судового слідства у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Вказує, що ОСОБА_11 як під час досудового розслідування, так і в суді першої інстанції визнав свою вину частково, не намагаючись уникнути покарання, а навпаки повністю підтверджує свою участь у події злочину. Однак за словами апелянта, його підзахисний не мав умислу на вбивство, чи-то заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 та прагне лише справедливого покарання за дійсно вчинене ним діяння, а не той злочин, який йому інкримінують.

Крім того, під час досудового розслідування та судового слідства не було підтверджено та спростовано показів потерпілої та обвинуваченого на рахунок призначення пожежно-технічної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи.

За словами апелянта, не було встановлено, внаслідок чого відбулося займання потерпілої, чи було на потерпілу повторно вилито бензин.

Разом з тим звертає увагу, що у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_11 визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 в повному обсязі, однак у вироку суду першої інстанції зазначено, що останній заперечує у позові та просить суд відмовити у задоволенні такого. Така позиція суду, на думку апелянта, є невірною.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданих апеляційних скарг, думку прокурора, потерпілої ОСОБА_10 , які вважають оскаржуване рішення суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення.

Висновки суду про винність ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідає фактичним обставинам справи та підтверджені дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- наданими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_11 , з яким вона з 2007 року по 2014 рік проживала та має від нього дитину, постійно бив її, ревнув, 06.07.2014 року близько 03.00год., прийшовши до неї в нетверезому стані, вилив бензин на неї, підпалив її запальничкою. Дані покази підтвердила ОСОБА_10 у суді апеляційної інстанції.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила факт спільного проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та що останній за час їх спільного проживання постійно бив потерпілу та знущався з неї.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтвердив, що ОСОБА_10 мала зустрітися із колишнім співмешканцем ОСОБА_11 та те, що вибігши на вулицю, побачив потерпілу з опіками на тілі, а також відчув запах дизельного палива.

- згідно з наданими у судовому засіданні 24.03.2015 року показаннями свідка ОСОБА_14 , який близько 02.30год., перебуваючи на АДРЕСА_4 , бачив як сперечалися обвинувачений та потерпіла, підтвердив, що хлопець підбіг до дівчини, вони обнялися, а далі він побачив спалах, загорілась дівчина, а у хлопця загорілась футболка, яку він з себе зняв, кинув на землю та втік.

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що потерпіла ОСОБА_16 скаржилася на погрози фізичної розправи зі сторони ОСОБА_11

- показаннями свідка ОСОБА_17 щодо наявності у ОСОБА_11 опіків на животі;

- показаннями свідка - молодшого оператора (заправника) АЗС «ANP» №12 по вул. Липинського, 54б у м. Львові ОСОБА_18 , згідно яких, він, перебуваючи на зміні 05.07.2014 року з 08.00год. до 08.00год. 06.06.2014 року наливав бензин особі, подібної зовнішності до ОСОБА_11 в пластикову пляшку.

- показаннями свідка таксиста Львівської філії ПП «Оптимальне таксі» ОСОБА_19 , згідно яких він висадив на вул. Миколайчука чоловіка віком до 35 років, кавказької зовнішності, від якого було чути запах алкоголю, при собі останній мав пластикову пляшку, яку заповнив на АЗС «WOG» .

- показаннями лікаря бригади невідкладної медичної допомоги на підстанції №2 КП ЛОР «Львівська станція швидкої медичної допомоги ОСОБА_20 , який приїхавши на виклик, помітив дівчину, в якої було виявлено почервоніння, утворення різної величини пухирів із серозним вмістом та великі ділянки мацерації (злущення) шкіри на руках, ногах, промежині, верхній частині спини та живота, загалом близько 60% опіків тіла. Обличчя не було ушкоджене. На той час їй діагностовано опіковий шок І-ІІ ступенів, термічні опіки І-ІІ ступенів (рук, ніг, промежини, верхньої частини спини, живота). На той час її стан був важкий, проте вона постійно була при свідомості.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , проживаючого у квартирі за адресою АДРЕСА_5 , який 06.07.2014 року близько 03.00год через вікно помітив невідомого чоловіка, який біг за будинок та він не розгледів його зовнішності, та вийшовши на вулицю, побачив дівчину й відчув на місці події запах бензину.

- протоколом огляду місця події від 06.07.2014р. та фототаблицею до нього, під час проведення якого оглянуто ділянка території навпроти будинку АДРЕСА_3 , а також місце скоєння злочину та вилучено одяг потерпілої. ( т. 1 а. с. 42-46).

- протоколом огляду квартири АДРЕСА_3 від 06.07.2014р. та фототаблицею до нього, в ході якого вилучено паспорт громадянина Грузії, мобільний телефон Нокіа, посвідчення, три фотографії, два блокноти, свідоцтво про смерть та копії документів, завірених нотаріусом. ( т. 1 а. с. 47-54).

- протоколом огляду місця події від 06.07.2014р. та фототаблицею до нього, під час проведення якого оглянуто газон біля будинку АДРЕСА_3 та виявлено на траві видні ознаки недавнього вогнища, через 50см. інше місце зі слідами горіння. Біля місця горіння виявлено шматки обгорілої матерії, на тротуарній доріжці 2 метри від газону видніється пляма від розлитої невідомої речовини. ( т. 1 а. с. 55-64).

- висновком судово-медичної експертизи від 10.07.2014р. №1137, згідно якого на тілі ОСОБА_11 виявлено почервоніння шкіри на грудях та на передній черевній стінці з раневими поверхнями і пухирцями, яке є опіком 1 -2 ступеня. Опіки утворились від дії високої температури. Крім того, у нього виявленні садна на правій руці, в ділянці лівого колінного суглобу, поверхневі рани та садна-подряпини на лівій руці, які утворились від дії тупих предметів а бо при ударах до таких. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути 06 липня 2014 року. Опіки 1-2 ступеня відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; поверхневі рани, садна та садна-подряпини - до легкого тілесного ушкодження (Т.2 а.с.4-5).

- висновком судово-медичної експертизи від 08.08.2014р. №315/14, згідно якого на тілі ОСОБА_10 виявлено опікові рани на голові, тулубі. Верхній та нижніх кінцівках 1-2-3 ступеня - всього на 70% поверхні тіла, котрі утворилися від дії високої температури полум`я, можливо при обставинах, котрі мали місце 06.07.2014 року та викладені в заяві ОСОБА_10 , привели до токсичного ураження всіх внутрішніх органів та поліорганної недостатності, що було небезпечним для життя на момент заподіяння та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. (Т.2 а.с.10)

- висновком експертизи паливо-мастильних матеріалів і нафтопродуктів від 29.07.2014 року №3/867 встановлено те, що на футболці на короткий рукав різних відтінків зеленого кольору з декоративними вставками та написами зелено-чорного, світло-синього та світло жовтих кольорів виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту ( бензин, дизельне паливо. Встановити вид світлого нафтопродукту не вбачається можливим в результаті його зміни в процесі випаровування. (Т.2 а.с.33-35);

- висновком експертизи паливо-мастильних матеріалів і нафтопродуктів від 05.07.2014 року №3/868 встановлено що на марлевому тампоні із змивом із місця події 06.07.2014 р. за адресою вул.Хвильового, 56 у м.Львові, виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензин, дизельне паливо). Встановити вид світлого нафтопродукту не вбачається можливим з результаті його зміни в процесі випаровування (Т.2 а.с.42-45);

- висновком експертизи паливо-мастильних матеріалів і нафтопродуктів від 10.07.2014 року №3/869 встановлено, що на светрі на довгий рукав виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензин, дизельне паливо). Встановити вид світлого нафтопродукту не вбачається можливим з результаті його зміни в процесі випаровування( Т.2 а.с.71-73);

- висновком експертизи паливо-мастильних матеріалів і нафтопродуктів від 31.07.2014 року №3/870 встановлено, що на парі тапок виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту ( бензин, дизельне паливо). Встановити вид світлого нафтопродукту не вбачається можливим з результаті його зміни в процесі випаровування. (Т.2 а.с.80-82);

- згідно з актом судово-психіатричної експертизи від 20.08.2014р. №131, ОСОБА_11 психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій, ОСОБА_11 також психічними захворюваннями чи недоумством не страждав, не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії у ОСОБА_11 не виявлено (Т.2 а.с.289-291).

Усі обставини справи досліджені судом всебічно, повно та об`єктивно, які узгоджуються між собою.

Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_11 за ч.2 ст.15, п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки та бажає їх настання).

Згідно з п. 22 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передували події, їх стосунки.

З огляду на зазначене, покликання адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_22 про відсутність прямого умислу в останнього та необхідність перекваліфікації діянь ОСОБА_11 на менш тяжке кримінальне правопорушення, зокрема на ст.128 КК України, є безпідставними.

Так, в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що після суперечки з ОСОБА_10 він купив бензин та пішов до потерпілої, під час сварки з якою він вилив на її груди приблизно 100 грам бензину. Після цього потерпіла почала від нього тікати, але він підбіг до неї і від сигарети, яку він курив, загорілася потерпіла.

Згідно з показами потерпілої ОСОБА_10 , наданими у судовому засіданні в апеляційному суді, остання вказала, що обвинувачений ОСОБА_11 облив її бензином, після чого вона зняла шорти та футболку, однак останній вилив на неї ще бензину, підпалив її запальничкою та втік, останній не намагався надати їй допомогу.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду робить висновок про те, що усі дії обвинуваченого ОСОБА_11 , зокрема те, що останній придбав бензин, облив потерпілу ним, підпалив, залишив її на вулиці й не надав допомоги, свідчать про спрямованість його умислу на заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Заперечення обвинуваченим свого прямого умислу на заподіяння смерті ОСОБА_10 розцінюється судом як метод захисту та спосіб применшення відповідальності за скоєне.

Щодо покликань адвоката про необгрунтованість висновків суду про наявність обставин, що обтяжують покарання, зокрема його вчинення у стані алкогольного сп`яніння, такі спростовуються показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 .

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

У відповідності до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, дотримався вимог чинного законодавства, окрім цього, визначив суму моральної шкоди в розмірі 100 000 грн, яка є справедливою та відповідає глибині душевних і фізичних страждань, спричинених потерпілій неправомірними діями обвинуваченого, а тому доводи апеляційної скарги останнього не беруться до уваги.

Призначаючи покарання обвинуваченому, місцевий суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, його наслідки, особу винного, який раніше не судимий, обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та визначив покарання, необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_11 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, й підстав для його зміни чи скасування та задоволення апеляційних скарг не вбачаються.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 29 квітня 2015 року, яким ОСОБА_11 визнано винним і засуджено за ч.2 ст.15, п.4 ч.2 ст.115 КК України, - залишити без змін, а його апеляційну скаргу та скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:
Судді: