Справа № 362/393/16-к
Провадження № 1-кп/362/83/16
ВИРОК
Іменем України
03.02.2016 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення,-
17.01.2016 року приблизно о 06 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замикаючого пристрою на вхідних дверях, проник до сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , звідки таємно викрав чотири мішки з зерном пшениці, вагою по 50 кг кожний, загальною вартістю 1200 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 . Вищезазначені мішки з зерном ОСОБА_4 заніс до свого домоволодіння АДРЕСА_1 , де заховав у приміщенні бані, таким чином зберігаючи викрадене майно.
Після цього, 17.01.2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території свого домоволодіння, взяв один викрадений ним мішок з зерном пшениці й приблизно о 07 год. 00 хв. прийшов у домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_6 , де на пропозицію останньої, обміняв вищевказаний мішок з зерном пшениці на пляшку горілки об`ємом 0,5 літрів, один сирок, 5 цигарок та одну парафінову свічку. Потім ОСОБА_4 пішов додому.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1200 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що він на протязі трьох років допомагає потерпілій ОСОБА_5 по господарству, оскільки вона похилого віку і в неї немає сили для його обслуговування. Восени минулого року, коли він допомагав по господарству, то він побачив, що в сараї ОСОБА_5 є 20 мішків пшениці. 17.01.2016 року у нього не було коштів, але йому потрібно було похмелитися і він згадав про пшеницю, яка зберігається в сараї у потерпілої ОСОБА_5 і біля 6-ти годин ранку цього ж дня він викрав з її сараю чотири мішки з пшеницею, які привіз до себе додому. Один мішок пшениці він обміняв на пляшку горілки, закуску та цигарки. Наступного дня по селу він почув, що міліція шукає викрадену пшеницю у потерплої ОСОБА_5 і він вирішив добровільно повернути їй три мішки пшениці, що і зробив. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 надала до суду письмову заяву про розгляд даного кримінального провадження у її відсутності.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття, часткове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, щире каяття, часткове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_4 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_4 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1