Справа № 1-138/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої Толкачова Л.А.

при секретарі Данько В.В., Духота Л.В.

за участю прокурора Міненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше не судимого, офіційно не працюючого, військовозобовязаний, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Згідно рішення Вишгородського районного суду від 31.07.2008 року ОСОБА_1 було зобовязано до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 для утримання доньки: Юлії ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму, починаючи з 14.12.2007 року і до досягнення дитиною двадцяти трирічного віку. Рішення суду не виконується з 19.03.2008 року і станом на 01.12.2009 року заборгованість становить 14 279 грн. 66 коп.

Оскільки підсудний не визнав себе винним у вчиненні злочину, тому за клопотанням прокурора і згодою потерпілої, докази у судовому засіданні досліджувалися, у наступному порядку: допит підсудного, допит потерпілої, вивчення письмових матеріалів кримінальної справи.

Допитаний в судовому засіданні підсудний не визнав себе винним у вчиненні злочину. Пояснив, що офіційно не працює, заборгованість перед потерпілою виникла у зв'язку з тим, що у підсудного нема постійного заробітку, він з квітня 2009 року лікується та не має змоги допомагати дітям матеріально та сплачувати аліменти.

Потерпіла суду пояснила, що підсудний не сплачує тривалий час аліменти на утримання доньки, у підсудного була земельна ділянка площею 999,98 кв.м. яку він продав, проте матеріальної допомоги дітям не надав, не спілкується з ними та не бере участі у вихованні.

Крім того вина підсудного підтверджується:

-виконавчим листом від 31.07.2008 року № 3/2-1419/09;

-постановою про відкриття виконавчого провадження;

-попередженням та довідкою розрахунком з Виконавчої служби;

Оцінюючи всі докази по справі в їх взаємозв'язку і сукупності суд прийшов до висновку що вина підсудного ОСОБА_1 знайшла підтвердження у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення підсудного, потерпілої, вивчивши матеріали справи суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч,1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу підсудного, а саме те, що ОСОБА_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок. Посилання підсудного на те, що він хворіє не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Підсудний не є інвалідом, не стоїть на обліку в центрі зайнятості, його дочка є інвалідом II групи, він позбавлений батьківських прав, але повинен утримувати своїх дітей

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд бере до уваги те що підсудний, раніше не судимий, вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за його поведінкою з боку органів з питань виконання покарань, а ому суд застосовує до нього ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначити йому покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

-протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи;

-періодично з'являтись до органу кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

До набрання вироком чинності змінити засудженому ОСОБА_1 запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути оскаржений в апеляційний суд Київської області шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд

Суддя Л.А.Толкачова