Справа № 192/655/16-к
Провадження № 1-в/192/575/16
Ухвала
Іменем України
"15" лютого 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну покарання більш м`яким покаранням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого 16 липня 2012 року Тернівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

за участю учасників провадження:

засудженого ОСОБА_3 ,
представника СВК № 21 ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
Початок строку:26.12.2001 року

Кінець строку: 26.12.2019 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну покарання більш м`яким покаранням.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та замінити йому покарання більш м`яким, пояснивши, що він постійно працює, немає стягнень має заохочення.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений на даний час відбув 1/2 частини строку покарання.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення (а.с. 10), засуджений мав три заохочення у виді подяк застосовані до засудженого 21 жовтня 2013 року, 25 липня 2014 року, 23 квітня 2015 року, та одне стягнення 25 лютого 2012 року.

Згідно наявних в матеріалах особової справи характеристик, засуджений за весь період відбування характеризувався посередньо.

Наявні матеріали справи, не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, оскільки засуджений порушував режим утримання за весь період відбування покарання. При цьому при визначенні ступеню поведінки засудженого, судом враховано, що засуджений не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

Посилання засудженого на відсутність в нього останнім часом порушень режиму утримання, судом враховано, але при цьому суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1