Вирок
Іменем України
04 грудня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004907 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарубинці, Андрушівського р-ну, Житомирської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05.08.2008р. Овруцьким районним судом Житомирської обл. за ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 105 КК

України, кримінальна справа була зупинена на підставі ст. 9 КПК України;

-13.08.2012р. Андрушівським районним судом Житомирської обл., за ст. 122 ч.1КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту від 21.10.2015р., ОСОБА_4 26 вересня 2015р. близько 23 години, перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , в АДРЕСА_2 , де помітив ноутбук, який належав останньому.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , під приводом тимчасового користування, звернувся до ОСОБА_5 щодо надання ноутбуку «Lenovo CORE 13 2350M» Z570/Z575,c/н НОМЕР_1 , вартістю 5450 грн. Не усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , будучи впевненим у щирості його переконань, добровільно надав йому ноутбук у тимчасове користування.

В подальшому, отримавши у такий спосіб вищезазначений ноутбук, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі ноутбук, місце скоєння злочину залишив та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріального збитку на загальну суму 5450 грн.

Своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст. 190 ч.1 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою вчинив кримінальне правопорушення, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.

01 грудня 2015 року в м. Житомирі між потерпілим та обвинуваченим було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 з підозрюваним ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 не має до ОСОБА_4 жодних претензій стосовно матеріальної та моральної шкоди, в зв`язку з тим, що вона йому відшкодована в повному обсязі.

ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 01.12.2015 року, укладену в м. Житомирі між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючим, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1