П О С Т А Н О В А №1-141/11

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
з участю прокурора з участю захисникаОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні чотирьох дітей (одного повнолітнього та трьох неповнолітніх), працюючого директором ТОВ «Даталюкс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ст.235 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 предявлено обвинувачення в тому, що він, працюючи директором товариства з обмеженою відповідальністю «Даталюкс» (далі ТОВ «Даталюкс»), зловживаючи службовим становищем, умисно використав службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило істотну шкоду охоронюваним законом інтересам юридичних осіб, вніс як службова особа до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а також склав і видав завідомо неправдиві документи, при наступних обставинах.

Так, згідно договору оренди № 1141ж від 5 серпня 2005 року КП УЖГ Соломянського району м. Києва передало в оренду ТОВ «Даталюкс» приміщення по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві загальною площею 4 270 кв.м. строком до 05 липня 2006 року. Додатковою угодою від 31 жовтня 2005 року про внесення змін до вищевказаного договору оренди строк дії договору продовжено до 04 серпня 2006 року та доповнено пунктом, згідно якого у разі відсутності заяви про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору оренди він вважається продовженим до 01 серпня 2010 року.

ОСОБА_5, працюючи з 17 травня 2001 року по 07 березня 2008 року директором ТОВ «Даталюкс» (код за , юридична адреса: м. Київ, Червонозоряний пр-т, 51, фактична адреса: м. Київ, вул. Очаківська, 5/6), і на підставі наказу директора товариства № 1/1 від 17 травня 2001 року, постійно обіймаючи посаду повязану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, тобто являючись службовою особою, 3 квітня 2007 року, використовуючи своє службове становище в інтересах третіх осіб - ТОВ «Даталюкс» і в інших особистих інтересах та всупереч інтересам ЗАТ «Вікторія», діючи умисно, подав до Фонду приватизації комунального майна Соломянського району м. Києва заяву № 034/02 про приватизацію шляхом викупу будівлі складу склотари (літера Д) і соко-томатного цеху (літера Д) і заяву № 035/02 про приватизацію шляхом викупу будівлі прибудови (літера Д), розташованих по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві та довідку без номеру і дати про підтвердження вартості витрат, понесених товариством із здійсненням поліпшень вказаних приміщень на суму 420 000 грн. (з врахуванням ПДВ 504 000 грн.), достовірно знаючи про не проведення таких поліпшень. При цьому ОСОБА_5 достовірно знав і про те, що будівля прибудови (літера Д) площею 58,20 кв.м. по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві ніколи не знаходилась в оренді у ТОВ «Даталюкс», що було зафіксовано в поповерховому плані - додатку № 1 до договору оренди № 1141ж вiд 05 серпня 2005 року.

Згідно договорів купівлі-продажу № 455 та № 456 від 24 травня 2007 року, укладених між Фондом приватизації комунального майна Соломянського району м. Києва та ТОВ «Даталюкс», товариством здійснено викуп приміщень: складу склотари (літера Д) площею 1 599,60 кв.м., соко-томатного цеху (літера Д) площею 1 597,00 кв.м., загальною вартістю 3 247 950 грн. 18 коп. та прибудови (літера Д) площею 58,20 кв.м., вартістю 59 134 грн. 92 коп., розташованих по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві.

Приміщення прибудови (літера Д) площею 58,20 кв.м. в 1997 році, разом з іншими приміщеннями цілісного майнового комплексу по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві, було передано в оренду ЗАТ «Вікторія», згідно з договором оренди від 01 квітня 1997 року строком на 10 років. Розпорядженням Соломянської районної у місті Києві ради № 512 від 21 березня 2007 року, строк договору оренди продовжено на три роки. Тобто на момент приватизації ТОВ «Даталюкс» прибудови (літера Д) площею 58,20 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Василенка, 2, будівля перебувала в орендному користуванні ЗАТ «Вікторія».

Також недодержання вимог п. 51 розділу ІХ Закону України «Про державну програму приватизації» (у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного обєкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення) під час приватизації приміщень складу склотари (літера Д) площею 1 599,60 кв.м. і соко-томатного цеху (літера Д) площею 1 597,00 кв.м. по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві, а саме: не проведення фактично поліпшень орендованого майна, яке неможливо відокремити від обєкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової вартості майна, позбавляло ТОВ «Даталюкс» законних підстав для такої приватизації.

Тобто, приватизація ТОВ «Даталюкс» приміщень: складу склотари (літера Д) площею 1 599,60 кв.м., соко-томатного цеху (літера Д) площею 1 597,00 кв.м. та прибудови (літера Д) площею 58,20 кв.м., розташованих по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві здійснена незаконно.

Таким чином, ОСОБА_5, зловживаючи своїм службовим становищем як директора ТОВ «Даталюкс», заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом інтересам юридичної особи, а саме ЗАТ «Вікторія», так як позбавив останнього права на приватизацію прибудови (літера Д) площею 58,20 кв.м. по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві.

Крім того, ОСОБА_5, працюючи директором ТОВ «Даталюкс» (код за ), і на підставі наказу директора товариства № 1/1 від 17 травня 2001 року, постійно обіймаючи посаду повязану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, тобто являючись службовою особою, з метою приватизації вищевказаних обєктів комунальної власності Соломянського району м. Києва, 1 березня 2006 року, знаходячись на своєму робочому місці уклав з ТОВ «Леге Артіс» (ідентифікаційний код 31453275, юридична адреса: м. Київ, вул. Кіквідзе, 13) договір № 03/06 на проведення ремонтно-будівельних робіт приміщень, які орендувало ТОВ «Даталюкс» в м. Києві по вул. М. Василенка, 2, поставивши свій підпис як директор товариства.

Продовжуючи свої злочині дії, 1 грудня 2006 року ОСОБА_5, знаходячись на своєму робочому місці, діючи умисно як службова особа ТОВ «Даталюкс», вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості, а саме до акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) і до довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) від 01.12.2006р. по вищевказаному договору ремонтно-будівельних робіт орендованих товариством приміщень по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві, щодо виконання таких робіт на суму 420 000 грн. (з врахуванням ПДВ 504 000 грн.), і засвідчив як службова особа достовірність внесених до документів відомостей, поставивши свій підпис та відбиток печатки товариства на вказаних документах, при цьому достовірно знаючи про не проведення таких робіт.

Після того ОСОБА_5, діючи умисно склав неправдивий документ, а саме довідку без номеру і дати про підтвердження вартості витрат, понесених ТОВ «Даталюкс» із здійсненням поліпшень орендованих товариством вищевказаних приміщень в сумі 420 000 грн. (з врахуванням ПДВ 504 000 грн.), і засвідчив як службова особа достовірність внесених до документу відомостей, поставивши свій підпис та відбиток печатки товариства.

Склавши вищевказану довідку, 3 квітня 2007 року ОСОБА_5, продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно як службова особа ТОВ «Даталюкс», видав вищезазначений завідомо неправдивий документ, подавши його до Фонду приватизації комунального майна Соломянського району м. Києва разом з заявою № 034/02 про приватизацію шляхом викупу комунального майна: будівлі складу склотари (літера Д) і соко-томатного цеху (літера Д) і з заявою № 035/02 про приватизацію шляхом викупу комунального майна: будівлі прибудови (літера Д), розташованих по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві.

Крім того ОСОБА_5, працюючи директором ТОВ «Даталюкс» (код за ), 1 серпня 2007 року знаходячись на своєму робочому місці, діючи умисно як службова особа ТОВ «Даталюкс», вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості, а саме до акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) і до довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) від 01.08.2007р. по договору між ТОВ «Даталюкс» і ТОВ «Інтекс Трейд» без номеру від 2 липня 2007 року на проведення ремонтно-будівельних робіт орендованих ТОВ «Даталюкс» приміщень по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві, щодо виконання таких робіт на суму 84 835 грн. (з врахуванням ПДВ 101 802 грн.), і засвідчив як службова особа достовірність внесених до документів відомостей, поставивши свій підпис та відбиток печатки товариства на вказаних документах, при цьому достовірно знаючи про не проведення таких робіт.

Крім того, ОСОБА_5, працюючи з 17 травня 2001 року директором ТОВ «Даталюкс» (код за , юридична адреса: м. Київ, Червонозоряний пр-т, 51, фактична адреса: м. Київ, вул. Очаківська, 5/6), і на підставі наказу директора товариства № 1/1 від 17 травня 2001 року, постійно обіймаючи посаду повязану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, тобто являючись службовою особою, 3 квітня 2007 року, діючи умисно як службова особа юридичної особи, а саме ТОВ «Даталюкс», подав до Фонду приватизації комунального майна Соломянського району м. Києва заяву № 034/02 про приватизацію шляхом викупу комунального майна: будівлі складу склотари (літера Д) і соко-томатного цеху (літера Д) і заяву № 035/02 про приватизацію шляхом викупу комунального майна: будівлі прибудови (літера Д), розташованих по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві, та довідку без номеру і дати про підтвердження вартості витрат, понесених товариством із здійсненням поліпшень вказаних приміщень на суму 420 000 грн. (з врахуванням ПДВ 504 000 грн.), достовірно знаючи про не проведення таких поліпшень. При цьому ОСОБА_5 достовірно знав і про те, що будівля прибудови (літера Д) площею 58,20 кв.м. по вул. М. Василенка, 2 в м. Києві ніколи не знаходилась в оренді у ТОВ «Даталюкс», що було зафіксовано в поповерховому плані - додатку № 1 до договору оренди № 1141ж вiд 05.08.2005 року. Тобто ОСОБА_5 подав неправдиві відомості у документах, необхідних для приватизації вищевказаного комунального майна.

Підсудний ОСОБА_5 винним себе у інкримінованих йому злочинах не визнав та показав, що з 2001 року і по теперішній час, він працює директором ТОВ «Даталюкс», тобто наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями. Влітку 2005 року товариство «Даталюкс» орендувало нежитлові приміщення по вул. Василенка, 2 у м. Києві, що належали до комунальної власності Соломянського району м. Києва, про що був складений та підписаний договір оренди. У 2006 році, товариство «Даталюкс» вирішило придбати орендоване приміщення у власність, у звязку з чим були підготовлені необхідні документи: заява, договір оренди, документи про виконання орендних платежів. На засіданні сесії ради Солом'янського району м. Києва було прийнято рішення про надання дозволу ТОВ «Даталюкс» на приватизацію шляхом викупу нежитлових приміщень по вул. Василенка, 2 в м. Києві. Після чого, БТІ виготовило довідку-характеристику на зазначені приміщення і було призначено оцінку приміщень, що підлягало приватизації. Орендовані приміщення були оцінені на суму 3 908 540 гривень. Після укладання договору купівлі-продажу з Фондом приватизації комунального майна Соломянського району м. Києва, товариство «Даталюкс» сплатило всю суму коштів, визначену оцінкою, в результаті чого були підписані акти приймання-передачі вказаних приміщень. Крім того, всю документацію в процесі приватизації товариством «Даталюкс» нежитлових приміщень по вул. Василенка, 2, він підписував особисто як директор. Також він зазначив, що ще під час оренди товариство «Даталюкс» проводило ремонт вказаних приміщень на підставі проектно-кошторисної документації та договору укладеного з фірмою «Леге Артіс».

Після цього, у 2007 році почалися судові процеси ініційовані ЗАТ «Вікторія» у Господарському суді м. Києва, з метою визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщень по вул. Василенка, 2 в м. Києві, укладених ТОВ «Даталюкс» та Фондом приватизації комунального майна Солом'янського району м. Києва. Судом приймалися рішення, якими позовні вимоги ЗАТ «Вікторія» задовольнялися. У 2008 році Верховним Судом України ці рішення були скасовані, а справа направлена на новий судовий розгляд. У звязку з цим ТОВ «Даталюкс» запропонувало ЗАТ «Вікторія» купити спірні приміщення. Внаслідок чого, в червні 2009 року був укладений договір купівлі-продажу, за яким ТОВ «Даталюкс» продало ЗАТ «Вікторія» приміщення складу склотари, соко-томатного цеху і прибудови по вул. Василенка, 2 в м. Києві. Крім того, товариство «Даталюкс» продало спірне приміщення ЗАТ «Вікторія» за ціною нижчою, ніж була сплачена свого часу Фонду приватизації комунального майна. Після цього, ЗАТ «Вікторія» відмовилось від позову і в такий спосіб були припиненні слухання у Господарському суді. Крім цього, ЗАТ «Вікторія» у 2007 році звернулось до прокуратури Соломянського району м. Києва про незаконність приватизації нежитлових приміщень, в результаті чого і виникла дана кримінальна справа. Також, він зазначив, що жодних порушень вимог чинного законодавства України під час викупу приміщень по вул. Василенка, 2 в м. Києві не порушував.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона працювала охоронцем на овочевій базі, що належала ЗАТ «Вікторія» та знаходилася за адресою: м. Київ, вул. Василенка, 2. Вищевказане товариство здавало складські приміщення в оренду іншим підприємствам. На території бази ЗАТ «Вікторія» були приміщення соко-томатного цеху, які давно згоріли. Памятає, що соко-томатний цех огородили парканом, але що відбувалось за парканом вона не бачила. Чи проводились там будь-які роботи їй не відомо, також вона не володіє інформацією щодо того хто ставив паркан. Вона тільки бачила, що біля паркану був якийсь охоронець, який також мінявся.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона працює в ЗАТ «Вікторія» касиром. Одного разу, точної дати не памятає, коли вона прийшла на роботу, то побачила паркан, який поставили біля соко-томатного цеху, а за парканом ходив якийсь чоловік. Приблизно через три місяці, після установки паркану, його знесли. Зазначила, що соко-томатний цех та склад склотари були розвалені, на них не було даху, стояли лише стіни.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона працює головним бухгалтером в Комунальному підприємстві управління житлового господарства Соломянського району м. Києва. На підприємстві існує відділ нежитлового фонду, де укладаються договори про оренду приміщень, що стоять на балансі УЖГ Соломянського району м. Києва. Ті приміщення, що здаються в оренду, залишаються стояти на балансі УЖГ, про що в журналі ордері обліковуються конкретно-визначені обєкти із зазначенням їхньої вартості. Це стосується і соко-томатного цеху і складу склотари, який був зазначений в журналі ордері з оціночною вартістю.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що в 2005 році вона працювала в КПУЖГ Соломянського району м. Києва начальником відділу оренди. У 2005 році товариство «Даталюкс» орендувало приміщення, що по вул. Василенка, 2 в м. Києві на підставі договору оренди. Вона підписувала поверховий план до цього договору. Приміщення в оренду здавалися згідно розпорядження державної адміністрації у Соломянському районі м. Києва.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він працював начальником комунального підприємства по утриманню житлового господарства Соломянського району м. Києва. У 2005 році був укладений договір оренди нежитлових приміщень по вул. Василенка, 2 в м. Києві між ТОВ «Даталюкс» та КП УЖГ Соломянського району м. Києва та підписаний ним зі сторони орендодавця. Питання оренди є стандартними і в даному випадку всі вимоги щодо оренди приміщень по вул. Василенка, 2 в м. Києві товариством «Даталюкс» були виконані. Перш ніж підписати договір оренди відбулося засідання Соломянської РДА в м. Києві, яке прийняло рішення про надання приміщень в оренду ТОВ «Даталюкс» та видало відповідне розпорядження. В подальшому ТОВ «Даталюкс» вирішило приватизувати орендовані приміщення. Наявність приміщень і правильність площ приміщень, що підлягають приватизації перевіряло БТІ. В КП УЖГ був поверховий план. Для здійснення приватизації, вказаних приміщень, ТОВ «Даталюкс» повинно було поліпшити орендовані приміщення на 25%. Крім того, зазначив, що умови приватизації ТОВ «Даталюкс» орендованих приміщень йому не відомі, оскільки рішення про приватизацію приймає РДА, а КПУЖГ ставлять перед фактом приватизації.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що коли ТОВ «Даталюкс» орендувало приміщення по вул. Василенка, 2 в м. Києві, він був головою Фонду приватизації майна Соломянського району м. Києва.

Після звернення ТОВ «Даталюкс» до Фонду приватизації майна Соломянського району м. Києва, була проведена процедура приватизації майна, в результаті чого був укладений договір про приватизацію приміщень соко-томатного цеху та складу склотари по вул. Василенка, 2 в м. Києві. Після сплати ТОВ «Даталюкс» оціночної вартості приміщень, Фонд приватизації підписав акт прийому-передачі приміщень по вул. Василенка, 2 в м. Києві. Після чого, ТОВ «Даталюкс» зареєструвалося в БТІ як власник вищевказаних приміщень. Крім цього, він пояснив, що йому відомо про спір, який виник після приватизації приміщень соко-томатного цеху та складу склотари товариством «Даталюкс» із ЗАТ «Вікторія», яке почало стверджувати, що вони мають право на приватизоване майно. Однак, на його думку, в ході приватизації, жодних порушень закону допущено не було, тому ТОВ «Даталюкс» являється належним покупцем.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в 2007 році він працював начальником відділу по режиму в ЗАТ «Вікторія». В його обовязки входило забезпечення безпеки на території ЗАТ «Вікторія», у власності якого були приміщення по вул. Василенка, 2 у м. Києві. ЗАТ «Вікторія» здавала свої приміщення в оренду іншим підприємствам. На території, що належала даному товариству знаходився соко-томатний цех та цех склотари, які не працювали. Ці два приміщення були у поганому стані, так як раніше горіли. Пізніше, точної дати не памятає, вони були огороджені парканом. Хто саме ставив паркан та чи була там охорона йому не відомо, оскільки, до його обовязків по охороні території ЗАТ «Вікторія», охороняти соко-томатний цех та цех склотари, не входило. В період з 2005 2007 роки він чув про підприємство «Даталюкс», але чим воно займалось йому не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що з 2001 року вона працює головним бухгалтером в ТОВ «Даталюкс», де директором являється ОСОБА_5 В 2005 році, до неї надійшов договір оренди обєктів нежитлових приміщень по вул. Василенка, 2 в м. Києві. Вона опрацювала даний договір, за яким товариство повинно було сплачувати орендну плату. Договір був укладений між ТОВ «Даталюкс» і КП Соломянського району м. Києва, у якого знаходились на балансі приміщення соко-томатного цеху та складу склотари по вул. Василенка, 2 в м. Києві. По даному договору вони вчасно сплачували орендну плату. По цьому договору були виконані роботи і на підставі акту виконаних робіт був виписаний вексель. Крім того, по договору оренди «Даталюкс» орендувало два приміщення, але розмір площі приміщень їй не відомі. Потім, в 2007 році їй було надано договір купівлі-продажу, за яким ТОВ «Даталюкс» викупило орендовані приміщення по вул. Василенко, 2 в м. Києві.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона працювала на посаді заступника начальника відділу комунального майна в Соломянській районній адміністрації м. Києва. Обєкти на вул. Василенко, 2 у м. Києві знаходились на балансі КП УЖГ Соломянського району м. Києва, після того, як ЗАТ «Вікторія» відмовилось від частини цілісного майнового комплексу за вищевказаною адресою, у звязку з відсутністю коштів у останніх на утримання приміщень. За вищевказаною адресою раніше була плодоовочева база. Після цього, адміністрація передала в оренду два приміщення по вул. Василенко, 2 в м. Києві іншій організації, що було далі із даними приміщеннями вона не знає, так як звільнилась із займаної посади.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона працювала інженером в відділі нежитлового фонду КП УЖГ Соломянського району м. Києва. В її обовязки входило підготовка договорів оренди приміщень та виходити на території орендованих приміщень, щоб перевіряти площу приміщень. У 2005 році прийшло направлення з Соломянської РДА, що по вул. Василенко, 2 в м. Києві надаються в оренду нежитлові приміщення. Керівник відділу надав їй схему і вона разом із представником ТОВ «Даталюкс» виїхала за вказаною адресою. Приміщення були у вкрай поганому стані, стояли одні стіни. Вони оглянули два приміщення, але прибудови вона ніякої не помітила. Зазвичай вони проводять огляд приміщень по плану БТІ, але того разу плану у неї не було, лише схема, надана керівником. Якщо плану БТІ немає, то вона повинна сама робити заміри площі. Після огляду вони нічого не зрозуміли, так як все було в край запущеному стані і стояли лише одні стіни. Коли вона повернулась, то віддала розміри своєму начальнику.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він працює на посаді інженера БТІ. ОСОБА_4 час роботи, до нього надійшла заявка із Фонду приватизації комунального майна Солом'янського району м. Києва на проведення обстеження приміщень по вул. Василенка, 2 у м. Києві. Для цього він витребував справу, зробив ксерокопії необхідних для проведення обстеження обєкту документів та виїхав разом із представником Фонду приватизації комунального майна Солом'янського району м. Києва на місце проведення обстеження. Приїхавши на вул. Василенка, 2 в м. Києві, він побачив, що приміщення були у поганому стані, на даху виднілись отвори і приміщення не були придатними для будь-якої діяльності. Будівля була одноповерховою та без вікон. На місці він зробив заміри та порівняв їх із технічним планом, який взяв із собою для обстеження вищевказаних приміщень. Після цього, він зробив технічний паспорт приміщення та віддав його у відділ контролю БТІ.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення підсудного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності.

Заслухавши висновок прокурора, який не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, думку підсудного, який також не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню та провадження по справі підлягає закриттю, а підсудний ОСОБА_5 звільненню від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 111 КПК України суд за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у звязку з закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ні ж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно зі ст. 12 КК України за ступенем тяжкості, підсудний ОСОБА_5 вчинив злочини невеликої тяжкості, тобто такі за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш мяке покарання а саме:

- ч.1 ст. 364 КК України передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешт на строк до 6 місяців або обмеження волі на строк до трьох років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років;

- ч.1ст. 366 КК України передбачене покарання у виді штрафу до 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на трок до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років;

- ст. 235 КК України передбачене покарання у виді штрафу від 100 до 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, кримінальну справу щодо ОСОБА_5 порушено 25.01.2007 року за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 233, ст. 235 КК України.

25.01.2008 року ОСОБА_5 предявлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 233, ст. 235 КК України

25.01.2008 року слідчим прокуратури Соломянського району м. Києва обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук.

17.03.2008 року досудове слідство відновлено, у звязку з встановленням місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_5.

30.05.2011 року в суді було змінено обвинувачення ОСОБА_5 з ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 233, ст. 235 КК України на ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366, 235 КК України.

Як вбачається з тексту обвинувачення, досудове слідство піддає криміналізації дії ОСОБА_5, які мали місце з 05.08.2005 року по 14.06.2007 року.

Відповідно до ч1 ст. 282 КПК України, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені зокрема ст. 111 КПК України, суд вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя постановою, закриває справу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що, на час розгляду справи з моменту вчинення ОСОБА_5 вищевказаних злочинів минули строки притягнення останнього до кримінальної відповідальності, суд вважає, що кримінальна справа відносно ОСОБА_5 за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366, ст. 235 КК України, підлягає закриттю, а ОСОБА_5 звільненню від кримінальної відповідальності.

Керуючись п. 5 ст. 71, ч.2 ст. 111, ст. 282 КПК України, ч. 1 ст. 49 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 366, ст. 235 КК України, у звязку із закінченням строків давності для притягнення його до кримінальної відповідальності, а дану кримінальну справу відносно нього провадженням закрити у звязку з закінченням строків давності.

Запобіжний захід ОСОБА_5 підписку про невиїзд, скасувати.

Судові втрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи № 704/705 від 21.02.2008 року в розмірі 1 252, 00 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь КНІДСЕ.

На постанову протягом 7 діб з дня її винесення сторонами можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва.

Суддя: