АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1123/15 Справа № 200/7762/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційні скарги прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУВМС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання у період часу з 22 години вечора до 06 години наступного ранку - квартиру АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Не погодившись з таким рішенням, прокурор прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_7 подали на нього апеляційну скаргу, в якій просять:

- прокурор ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2015 року та обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати та постановити свою ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування вимог скарги прокурор зазначив, що вищевказана ухвала слідчого суді винесена незаконно та необґрунтовано з причин невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, судом не враховано вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. Причетність ОСОБА_8 до скоєного кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події від 24.12.2014 року, протоколом огляду трупу від 24.12.2014 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , лазерними дисками із відеозаписами, відзнятим відеокамерами зовнішнього спостереження бару «Візаві», на яких відображено вчинення кримінального правопорушення, оглядом вказаного відеозапису за участю свідка ОСОБА_14 , яка в ході перегляду відеозапису, крім інших учасників подій, впізнає ОСОБА_15 , та ОСОБА_8 , протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 , в результаті якого вона впізнала ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , як учасників подій, що відбулися 24.12.2014 року близько 01 години біля бару «Візаві» по пр-ту Карла Маркса в м. Дніпропетровську, іншими матеріалами кримінального провадження №0000386 у своїй сукупності. Просить прийняти до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів;

- захисник адвокат ОСОБА_7 - ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2015 року скасувати та постановити свою ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України. Обгрунтовуючи свою апеляцію вона зазначила, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 Кримінального процесуального Кодексу України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Звертає увагу суду на те, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також в ухвалі слідчого судді не вказані передбачені ст. 194 КПК України обставини, взагалі не зазначені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність одного з яких є обов`язковою для застосування запобіжного заходу. В клопотанні лише зазначено, що "Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів...... Таким чином, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порушення вимог ст.. 184 КПК України, подано з порушенням, адже, відповідно до зазначеної норми закону, клопотання повинно містити у собі посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст.. 177 КПК України та виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або декількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Судом першої інстанції з цього приводу помилково було зазначено, що "є ризик: 1) може переховуватися від органів досудового розслідування та суду". Однак, якими саме це підтверджується доказами а ні в клопотанні слідчого, а ні в Ухвалі суду не зазначено. Слід звернути увагу суду, що ОСОБА_8 не знав, що знаходиться у розшуку, а як тільки йому стало це відомо, він самостійно прийшов до правоохоронних органів, надав пояснення, отримав повідомлення про підозру. Все це він зробив лише з однією метою: допомогти слідству розкрити злочин та співпрацювати з досудовим слідством. А тому, вважаю, що єдиний ризик, на який посилається прокурор, належним чином не доказаний. В мого підзахисного відсутні підстави для переховування від органів досудового розслідування та суду, про що беззаперечно свідчить його самостійний прихід до органів досудового розслідування. Що стосується доказів, на які посилається прокурор у клопотанні, з цього приводу слід зазначити, що покази свідків, які вказують на її підзахисного, як на особу, яка була присутня при конфлікті, ніким не оспорюються, адже у своїх показах він каже про свою присутність на місці скоєння злочину, однак участі у ньому не приймав. Тому, покази свідків не можуть бути доказом причетності її підзахисного до скоєного кримінального правопорушення, а тим паче бути доказом доведеності його вини.

Вислухавши: суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав свою апеляцію, та проти задоволення апеляції захисника заперечував; захисника адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію захисника та просили її задовольнити, а проти задоволення апеляції прокурора заперечували; - дослідивиши надані суду матеріали кримінального провадження, - колегія суддів приходить до висновку, що апеляції прокурора та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити вище перелічені дії. А в силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею районного суду при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 вказані вимоги кримінального процесуального закону були виконані та дотримані в повному обсязі.

Так, правильно встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого виснову про те, що органи досудового слідства надали достатні докази наявності обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і прокурор у судовому засіданні довів, що по відношенню до підозрюваного ОСОБА_8 є ризик: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Але прокурор не довів суду, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цьому ризику, що є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме - домашнього арешту.

При цьому суд першої інстанції правильно врахував, а колегія суддів дослідженням матеріалів кримінального провадження встановила ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_8 добровільно з`явився до органу досудового слідства, дав покази, що є ознакою бажання зі сторони підозрюваного співпрацювати з досудовим слідством, а також свідчить про відсутність намірів перешкоджати слідству. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, а значить такий запобіжний захід, як домашній арешт буде достатнім для того, щоб забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 183, 194, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

--------------- ------------------ --------------

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3