Справа № 297/214/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши винесене у кримінальному провадженні № 0001413 від 19.12.2013 року, відкритому за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, клопотання слідчого СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатської області ОСОБА_8 , погоджене із заступником Берегівського міжрайонного прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, громадянина України, учня 12 класу ЗОШ № 5, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 14.01.2014 біля 19 год. 00 хв. отримав від ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 , який діяв у межах постанови про контроль за вчиненням злочину від 9 січня 2014 року, 400 гривень, за придбання психотропної речовини та вказаної дати, від невстановленої слідством особи отримав вказану речовину та передав її гр. ОСОБА_9 у кафе «Орхідея», яке розташоване у м. Берегово на площі Героїв, 6.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області № 18/14 від 16.01.2014, представлена на дослідження кристалічна речовина бежевого кольору містить психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін та метамфетамін, 0,4107 грам наданої на дослідження речовини світло-коричневого кольору містить: 0,1866 ваг. % - 0,0008 г. амфетаміну та 45,7141 ваг % - 0,1877 г. метамфетаміну.

Враховуючи викладене, наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропних речовин.

Крім того, 20 січня 2014 року біля 14 годин 30 хвилин ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_3 , який діяв у межах постанови про контроль за вчиненням злочину від 16 січня 2014 року, грошові кошти в сумі 400 гривень, за психотропну речовину, яку 21 січня 2014 року, близько 15 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_4 , на виконання попередньої домовленості, на території АЗС «ОККО», яка розташована у м. Берегово по вул. Богдана Хмельницького, 86, повторно незаконно збув ОСОБА_10 , психотропну речовину.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області № 18/30 від 22.01.2014, представлена на дослідження кристалічна речовина світло-коричневого кольору містить психотропні речовини, обіг яких обмежено метамфетамін, 0,4091 грам наданої на дослідження речовини світло-коричневого кольору містить: та 43,9664 ваг. % - 0,1799 г. метамфетаміну.

Враховуючи викладене наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Крім цього, 17 січня 2014 року в період із 15 години 26 хвилин по 16 годину 00 хвилин в ході проведення огляду ОСОБА_4 , який знаходився у м. Берегово, по вул. Фабрична, неподалік водоймища, у лівій зовнішній кишені його куртки був виявлений та вилучений полімерний пакет із сухою подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №18/23 від 20.01.2014 має анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, вагою (в перерахунку на висушену речовину) 13,9768 грам.

Враховуючи викладене наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В сукупності наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачені ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч 1. ст. 309 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

23 січня 2014 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду щодо підозрюваного ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 10 днів, до 31 січня 2014 року 18 години 15 хвилин. Підставами для застосування такого запобіжного заходу були, крім обгрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, може вчинити інше правопорушення, а також неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Наразі у розглядуваному клопотанні слідчий за погодженням з прокурором просив продовжити підозрюваному тримання під вартою строком до 60 діб, мотивуючи це тим, що для встановлення істини по кримінальному провадженню необхідно провести судово-психіатричну експертизу, провести допити свідків, а також те, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою не надається можливим.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому. Вважав, що ризики не зменшилися, а для проведення необхідних слідчих дій потрібен додатковий час.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 , та його захисник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання, та звільнити підозрюваного з-під варти, вважали, що даний запобіжний захід занадто суворий. Захисник просив врахувати, що підозрюваний є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, живе у складних умовах, навчається у вечірній школі, слухняний. Вважав за достатнє застосувати до підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Законний представник мати ОСОБА_5 гарантувала, що буде наглядати за сином.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що ці обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України, тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Тобто, законодавець підкреслює, що тримання під вартою, яке і так є винятковим запобіжним заходом, повинно застосовуватися до неповнолітніх тільки у надзвичайно виключних випадках.

Обставини того, що ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, вчинення ним іншого правопорушення, не зменшилися, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашній арешт, не може запобігти вказаним ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення недоведені.

Слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, станом на час розгляду клопотання, протягом 9 днів, вплинуло на нього таким чином, що він усвідомив наслідки своїх дій і надалі буде діяти в рамках законів. Вважаю, що ОСОБА_4 після звільнення його з-під варти не буде переховуватися від органу досудового розслідування та вчиняти інше правопорушення.

Разом з тим, слідчий у клопотанні не вказує, що з`явилися нові ризики.

Доводи слідчого про існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою - необхідність провести судово-психіатричну експертизу, здійснити допити свідків - у судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, тому до уваги не приймаються. Зокрема, якщо слідчий вважає за необхідне здійснити допити, то для їх проведення потрібно всього по кілька годин. Щодо психіатричної експертизи, то зі змісту статті 486 КПК України вбачається, що така, серед іншого, може встановити, що у неповнолітнього наявна затримка психічного розвитку, внаслідок чого буде виключена його кримінальна відповідальність, і буде констатовано відстутність можливості тримання його під вартою. Також, у судовому засіданні встановлено, що така експертиза уже проведена, а відповідний висновок готується. Висновок експерта може бути виготовлений уже сьогодні.

Встановлено, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, має постійне місце проживання, в лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, проживає разом з матір`ю та старшим братом, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до ст. 89 КК України.

Слід відзначити, що у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Питання тривалості строку тримання під вартою має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав та належно задокументованих фактів. Продовження строків тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагають істинні потреби публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують вимогу поваги до особистої свободи (Рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі "Прокопенко проти України").

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно канцелярського штампа, проставленого на супровідному листі до Берегівського районного суду, клопотання судом отримано 30.01.2014 року, за 1 день до закінчення дії попередньої ухвали, з суттєвим порушенням встановленого законом строку для подання такого клопотання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором та слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 до 60 діб належним чином не мотивоване, а доводи, викладені у ньому, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що продовження підозрюваному строку тримання під вартою буде виправданим.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 199, 205, 310, 370-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатської області ОСОБА_8 , погоджене із заступником Берегівського міжрайонного прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1