В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2015 Справа №607/17748/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 04 серпня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, Львівської області, українця, громадянина України, з базовою неповною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , механіка водія інженерно позиційного відділення інженерно позиційного взводу інженерної роти військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), сержант, на утриманні неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407 КК України (в редакції 2015 року),

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Сержант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 , всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби, умисно, о 7 год. 50 хв. 20 травня 2015 року не з`явившись

до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) із лікувального закладу до 20 години 26 травня 2015 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення до військової частини за наявності можливості для цього і не заявляючи про своє місце знаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, учинив нез`явлення вчасно на службу (у розташування військової частини пп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду.

Він же, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання повторно, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, за відсутності дозволу відповідного командування ВМКЦ ЗРУ та поважних причин, о 16 годині 00 хвилин 30 серпня 2015 року самовільно залишивши місце служби - розташування ВМКЦ ЗРУ ( АДРЕСА_3 ) до 9 год. 10 хв. 7 вересня 2015 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не вживаючи жодних заходів задля повернення в розташування медичного закладу (до місця служби), і не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, учинив самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.

По суті кримінального провадження пояснив, що він був призваний на військову службу до Збройних Сил України та у період з 7 год. 50 хв. 20 травня 2015 року не з`явившись до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) із лікувального закладу до 20 години 26 травня 2015 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд. Також за відсутності дозволу відповідного командування ВМКЦ ЗРУ та поважних причин, о 16 годині 00 хвилин 30 серпня 2015 року самовільно залишивши місце служби - розташування ВМКЦ ЗРУ ( АДРЕСА_3 , вул. Личаківська, 26) до 9 год. 10 хв. 7 вересня 2015 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Пояснив, що у м. Львові в нього проживають батьки пенсійного віку, які потребують допомоги, і саме через бажання допомогти їм він допустив нез`явлення на військову службу.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:

-за ч.4 ст.407 КК України (в редакції 2015 року), самовільне залишення місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, вчинене військовослужбовцем.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, характеризується посередньо за місцем служби та позитивно за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обтяжуючу покарання обставину, а саме вчинення кримінального правопорушення повторно, і вважає обрати йому покарання за ч.4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року) в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття, особу обвинуваченого, а саме: злочин вчинив вперше, у нього на утриманні перебувають двоє дітей: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки пенсійного віку, які потребують допомоги, а саме батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_11 , які являються пенсіонерами та мають статус «Дитини війни», а тому приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до ст.75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався

Речові докази вважати поверненим володільцю.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року) та призначити йому покарання за даними кримінальними правопорушеннями у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази матеріали службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини пп НОМЕР_1 від 24.09.2015 року № 1390, матеріали службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини пп НОМЕР_1 від 03.09.2015 року №1276, матеріали службового розслідування, проведеного службовими особами в/частини пп НОМЕР_1 за фактом нез`явлення із лікувального закладу в особливий період на службу сержанта в/частини пп НОМЕР_1 ОСОБА_3 , іменний список інженерної роти для вечірньої перевірки за травень 2015 року, виписний епікриз ОСОБА_3 , - вважати повернутими в/частині пп НОМЕР_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1