АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/116/16 Справа № 201/610/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2016 року щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Свердловськ Російської Федерації, громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , має вищу освіту, не працює, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2016 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 21 лютого 2016 року.

Також ухвалою встановлено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_8 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок №6709, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, застави у розмірі 1 218 000 гривень, ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 була пред`явлена підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, заявлені прокурором ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Також суд першої інстанції зазначив, що обґрунтованими є і обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з огляду на наявність ризиків, встановлених п.1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України і підтверджених у судовому засіданні, значний обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести у кримінальному провадженні, не дозволяє завершити досудове розслідування без продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Не погодившись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу в якій просить цю ухвалу скасувати та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та зменшити розмір застави до розміру 80 мінімальних заробітних плат, у відповідності до п. 2 ч 5 ст. 182 КПК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник посилається на те, що, всупереч закону, судове рішення не містить чіткого визначення законодавчих підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , як і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав в контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, без врахування особистості підозрюваного та інших обставин, без доведеності ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання. Суд першої інстанції не врахував позицію ЄСПЛ. Крім того, захисник зазначає, що в порушення вимог ч.3 ст. 295 КПК України, копія клопотання про продовження строку досудового розслідування, як і клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 були вручені слідчим стороні захисту 15.01.2016 о 17:10 годині, що унеможливило подання захисником письмових заперечень. Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 надані слідчим до суду в останній день тримання під вартою. На думку захисту, викликає сумнів існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Захисник зазначає, що дії сторони обвинувачення пояснюються не складністю кримінального провадження, а бездіяльністю органу досудового розслідування, що є зокрема, методом психологічного тиску на підозрюваного, який безпідставно тримається під вартою. При цьому, адвокат вказує на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, що не є насильницьким, раніше не судимий, має батька похилого віку, 1939 року народження, який є пенсіонером та знаходиться на його утриманні і потребує догляду, у зв`язку з наявністю чисельних хвороб. Крім того ОСОБА_8 має вищу медичну освіту та добрий послужний список, заохочуваний нагородами та має позитивну репутацію, також у ОСОБА_8 були вилучені паспорти громадянина України та закордонний, службове посвідчення, що саме по собі унеможливлює вільне пересування по території України. На цей час ОСОБА_8 звільнено з посади начальника відділу охорони здоров`я-лікаря УДПтС, тобто він ніяким чином не може впливати на співробітників з числа працівників державної пенітенціарної служби, членів лікарської комісії та засудженого ОСОБА_9 , також звільнення з посади унеможливлює спілкування ОСОБА_8 зі своїми підлеглими, і тим більш, відсутня можливість впливати і тиснути на них. Але жодна з цих обставин, на думку захисника, не була висвітлена та прийнята до уваги слідчим суддею при розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 . Адвокат зауважив, що слідчий суддя в порушення норм кримінального процесуального законодавства, ніяким чином не обґрунтував своє рішення і застосував заставу у розмірі 1 218 000 гривень.

Заслухавши доповідь судді; пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги; думку прокурора та пояснення слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, - перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, дослідженням матеріалів судового провадження вбачається що, у відповідності до п.1 ст.199 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором 18 січня 2016року звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про продовження тримання під вартою підозрюваного за ч.4ст.368 КК України ОСОБА_8 до 21.02.2016р.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання. Також слідчий суддя врахував що повідомлення про підозру про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 передбаченого ч.4 ст.368 КК України було повідомлено 25.09.2015року та те що строк досудового розслідування заступником прокурора Дніпропетровської області продовжено до 5 місяців, а саме до 25 лютого 2016року.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики, які приймались до уваги судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились та існують на даний час.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики переховування обвинуваченого від суду за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років, та об`єктивно дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів, з врахуванням того, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання цих ризиків, приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано задоволено подане клопотання та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 21 лютого 2016 року. Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими суддею, а відтак повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3