Справа № 727/7859/15-к
Провадження № 1-кп/727/341/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження № 0002736 відносно обвинуваченого :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селятин Путильського району Чернівецької області, громадянина України, без постійного місця проживання, раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 15.02.2005 р. за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.11.2008р. за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; вироком Королевського районного суду м. Житомир від 10.08.2010р. за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.10.2014р. за ст. 185 ч. 2 КК України до одного року позбавлення волі; звільнився з місць позбавлення волі 01.09.2015р., обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

Встановив:

14 травня 2015року о 18.50 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Головній, 18 в м. Чернівці, сів у тролейбус маршруту № 3. Під час руху тролейбусу Міцкан із жіночої сумки потерпілої ОСОБА_7 , повторно, таємно викрав гаманець, вартістю 300 грн., в якому знаходилися кошти в сумі 430 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 730 грн. в подальшому на зупинці тролейбусу № 3 був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_8 надано суду угоду про примирення від 02.11.2015 р., за якою обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину та повністю відшкодував заподіяну ним матеріальну шкоду.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_7 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти затвердження укладеної угоди про примирення оскільки її умови не відповідають інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого, що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ст.185 ч. 2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 02.11.2015 р. між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_7 і узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, вважає, що таке покарання можливо призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

Засудив:

Затвердити угоду про примирення від 02 листопада 2015 року, укладену в м. Чернівці між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу та прибуття до місця відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ПВП в Чернівецькій області, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відраховувати з дня його затримання, тобто з 14 вересня 2015 року, перевівши термін його затримання та утримання під вартою з позбавлення волі в обмеження волі із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Речові докази по справі залишити у розпорядженні потерпілої.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку в Апеляційний суд Чернівецької області через Шевченківський райсуд м. Чернівці протягом 30 діб з моменту його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: