Справа № 359/7985/15-к
Провадження №1-в/359/387/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника БВК 119 ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, засудженого згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 10.01.2014 року за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187 із застосуванням ч. 2 ст. 68 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня 2014 року вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10.01.2014 року змінено та пом`якшено призначене покарання до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2015 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2014 року змінено, застосовано ст..69 КК України, засуджено на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є його власністю, -

в с т а н о в и в :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання, в якій зазначає, що відбув 2/3 строку покарання, тому просить вирішити питання про його звільнення.

Засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні просить в задоволенні клопотання відмовити, оскільки засуджений хоча і має заохочення, проте в нього також були і стягнення під час яких йому оголошено сувору догану, а за таких умов засуджений не довів своє виправлення і його не може бути звільнено умовно-достроково.

Ознайомившись із думкою прокурора, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з ст. 154 КВК України стосовно засудженого, відповідно до ст. 81 КК України, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду в порядку встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 згідно даних характеристики від 20.08.2015 року, яка знаходиться в матеріалах особової справи, допустив два порушення режиму утримання, за що по відношенню до нього було застосовано стягнення, зокрема утримання в ДІЗО, строком 15 діб. Стягнення мали місце: 04.12.2014р. та 15.04.2015р. (ДІЗО). Ці стягнення були зняті 19.06.2015р. та 30.07.2015р. відповідно, заохоченнями. Інших заохочень за період відбування покарання в БВК-119 засуджений не має.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, оскільки підтвердження виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. Враховуючи, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Бориспільського
міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1