У Х В А Л А

Справа № 183/8192/14

№ 1-кп/183/114/15

04 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000196 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське, Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, старшого сапера, одруженого, маючого середню освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

встановив:

12 червня 2013 р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 117 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . У подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 №82ПМ від 12 липня 2013 р. солдата ОСОБА_4 призначено на посаду сапера інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

5 серпня 2014 року солдат ОСОБА_4 убув у щорічну відпустку строком на 30 діб та 5 вересня 2014 р. повинен був повернутися до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби. Однак 5 вересня 2014р. солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, та в подальшому свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

22 грудня 2014 р. співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено місце знаходження солдата ОСОБА_4 та в подальшому останній був доставлений до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

В суд

овому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки відповідно до ст. 48 КК України, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 після вчинення правопорушення неодноразово перебував в зоні проведення антитерористичної операції, де виконував бойові завдання, на теперішній час проходить службу за контрактом у тій же військовій частині де і служив раніше, він сумлінно виконує свої службові обов`язки, йому присвоєно чергове військове звання, тому і сам він втратив суспільну небезпеку.

Прокурор вважає, що в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_4 вчинивши правопорушення не добровільно з`явився до військової частини, а був затриманий військовою службою правопорядку, з чого виходить, що він не мав наміру продовжувати службу.

Вислухавши клопотання захисника, обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши підстави щодо звільнення від кримінальної відповідальності, суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав: так ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення вперше, правопорушення відноситься, згідно ст. 12 КК України до категорії середньої тяжкості і такі факти є підставою для застосування ст. 48 КК України і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Згідно зі ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 після вчинення правопорушення продовжив службу у військовій частини НОМЕР_1 , номер якої у зв`язку з участю у антитерористичній операції змінено на польова пошта НОМЕР_2 , та з 14.02.2015 р. до 30.03.2015 р., з 19.06.2015 р. до 16.07.2015 р., з 13.08.2015 р. до 07.09.2015 р. виконував бойового завдання під час участі у антитерористичній операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Також внаслідок сумлінного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків 12.08.2015 р. його підвищено у посаді на старшого сапера, а 14.08.2015 р. йому присвоєно чергове військове звання старший солдат.

Таким чином суд вважає, що на сьогодні обстановка, що оточувала ОСОБА_4 на момент вчинення злочину, змінилася таким чином, що позитивно на нього вплинула і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, тому суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України повинно бути закрито.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 КК України та ст. 284, 286 КПК України суд,

постановив:

звільнити обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя