Справа № 192/2185/14
Провадження № 1-кп/192/102/15
В И Р О К
Іменем України
"08" грудня 2015 р. смт Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000515 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2014 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомсковськ Дніпропетровської області, громадянина України, який до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, який не працює, має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні немає, раніше судимого:

1.)24 липня 2003 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 153, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 296 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 13 грудня 2010 року;

2.)15 травня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на даний час відбуває покарання, кінець строку 05 березня 2016 року,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

Стороною обвинувачення, ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що будучи засудженим 15 травня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, знаходячись в місцях позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, та в період відбуття покарання в Солонянській виправній колонії в Дніпропетровській області № 21, здійснив нове кримінальне правопорушення.

20 вересня 2013 року за постановою начальника Солонянської виправної колонії в Дніпропетровській області № 21 за систематичне порушення режиму утримання ОСОБА_5 був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, строком на 3 місяці. Після звільнення з ПКТ своєї поведінки не змінив та знову продовжував порушувати режим утримання, а саме:

15 липня 2014 року о 07 год. 00 хв. в приміщенні відділення СПС № 9 в Солонянській виправній колонії № 21, розташованої в с. Аполонівка, Солонянського району Дніпропетровської області, начальником відділення СПС № 9 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 , який є представником адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, засудженому ОСОБА_5 , в присутності інших працівників Солонянської виправної колонії № 21, було об`явлено, що згідно графіку двогодинного відпрацювання на благоустрій відділення СПС № 9, у відповідності п. 5 ст. 118 КВК України, який передбачає, що засудженні можуть залучатись без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більше як на дві години на день, він зобов`язаний в порядку черги приступити до прибирання коридору відділення СПС № 9, йому був наданий увесь необхідний господарський інвентар, а саме віник, совок, ганчірка, відро, з водою та швабра, після чого вказано обсяг роботи, прибирання коридору відділення СПС № 9, на що засуджений ОСОБА_5 маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, відповів категоричною відмовою. Після чого начальник відділення СПС № 9 ОСОБА_12 звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_5 приступити до прибирання коридору відділення СПС № 9, на що засуджений ОСОБА_5 публічно, в присутності працівників Солонянської виправної колонії № 21 відповів категоричною відмовою.

Далі засуджений ОСОБА_5 був доставлений в медичну частину Солонянської виправної колонії № 21 для медичного обстеження, де він був обстежений лікарем ОСОБА_13 та фельдшерами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та виданий медичний висновок, що засуджений ОСОБА_5 практично здоровий, працездатний.

По прибутті до відділення СПС № 9 засудженому ОСОБА_5 начальником відділення СПС № 9 ОСОБА_12 були роз`яснені положення кримінального законодавства викладені в ст. 391 КК України та він був попереджений про кримінальну відповідальність за вказаною статтею, за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань, після чого начальник відділення СПС № 9 ОСОБА_12 , ще кілька разів звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_5 приступити до прибирання коридору відділення СПС № 9, на що засуджений ОСОБА_5 відповів категоричною відмовою, хоча міг та зобов`язаний був виконати законні вимоги представника адміністрації установи виконання покарань, відповідно пункту 3 ст. 107 КВК України, що передбачає: засуджені зобов`язані виконувати всі законні вимоги персоналу адміністрації, виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.

Дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав повністю та показав, що 10 липня 2014 року його було переведено з відділення № 17 Солонянської виправної колонії № 21, де він відбував покарання, до відділення СПС № 9. 15 липня 2014 року його запросили до кабінету начальника відділення СПС № 9 ОСОБА_12 , де було ще кілька працівників адміністрації колонії, серед них Лобач, Стрижиус. Начальник відділення ОСОБА_12 повідомив йому, щоб він йшов прибирати туалет і умивальники, на що він повернувся і пішов з кабінету начальника відділення. Коли він виходив, то ОСОБА_16 чув, як він відмовлявся прибирати туалет і умивальники. Крім того, показав, що того ж дня його обстежив лікар. Прибирати коридор йому ніхто не пропонував, і ніякого інвентарю йому надано не було, проміжок часу за який він повинен працювати йому ніхто не встановлював. Також зазначив, що з графіком чергування його ніхто не ознайомлював. 10 липня 2014 року чи 11 липня 2014 року, точної дати не пам`ятає, він бачив графік чергування, в якому його не було зазначено. Ввечері 15 липня 2014 року до нього прийшов оперативний робітник, який повідомив йому, що за його відмову від прибирання, будуть порушувати кримінальну справу. При цьому на початку своїх показань обвинувачений зазначив, що він відмовлявся прибирати саме туалет та мити умивальники, але потім додав також, що він вважає, що взагалі не повинен був чергувати, оскільки в графіку він був відсутній. Також зазначив, що його не запрошували для складання акту 13 липня 2014 року у зв`язку з відмовою його від підпису в графіку чергування.

Стороною обвинувачення підтверджувались обставини вчинення злочину ОСОБА_5 , такими доказами.

Допитаними в судовому засіданні показаннями свідків:

Свідка ОСОБА_12 , який зазначив, що він працює в Солонянській виправній колонії № 21 на посаді начальника відділення СПС № 9. Обвинувачений ОСОБА_5 прибув до відділення СПС № 9 - 10 липня 2014 року, того ж дня був ознайомлений з графіком чергування, але від підпису в графіку чергування відмовився, як і відмовився підписувати акт про відмову від підпису в графіку. 15 липня 2014 року йому було запропоновано в порядку чергування прибирати коридор відділення, для цього обвинуваченому було надано необхідний інвентар для прибирання. Графік чергування складав безпосередньо сам він наприкінці кожного місяця, а затверджував на початку місяця начальник колонії, а оскільки засуджений прибув не на початку місця, тому в графік його було вписано додатково. Графік був розміщений біля кабінету начальника відділення для ознайомлення засуджених, він особисто доводив до відома засудженого про його дату чергування за 2-4 дні до чергування. Туалет та умивальник обвинуваченому прибирати ніхто не пропонував. Обсяг робіт, які слід виконувати засудженим в графіку не відображається. Період робіт за який обвинуваченому необхідно було прибрати - 2 години, але він не пам`ятає чи встановлювався обвинуваченому точний час для прибирання. Зміни в графік вніс він особисто, оскільки, як начальник відділення має такі повноваження, і затверджувати такі зміни у начальника колонії не потрібно. Оскільки обвинувачений відмовився від чергування, ним та ОСОБА_17 були написані рапорти про дану обставину, а також складався акт про відмову від дачі пояснень обвинуваченим за даним фактом. Потім проводилось медичне обстеження обвинуваченого, а після цього знову обвинуваченому було запропоновано приступити до чергування, на що обвинувачений знову відмовився і йому були роз`яснені наслідки відмови від чергування.

Свідка ОСОБА_17 , який зазначив, що 15 липня 2014 року він перебував в кабінеті начальника відділення СПС № 9 о 07 год., коли начальник відділення ОСОБА_12 , повідомив ОСОБА_5 про його чергування та де обвинувачений повинен відпрацьовувати чергування, а саме прибирати в коридорі відділення. Обвинувачений відмовився приступити до чергування. Йому було роз`яснено положення ст. 391 КК України, правила внутрішнього розпорядку, після чого він був доставлений до медичної частини. Після медичної частини обвинуваченому знову було запропоновано приступити до чергування. З приводу відмови обвинуваченого виконати вимоги по чергуванню, ним було написано рапорт, крім того підписано акт.

Свідка ОСОБА_18 , який зазначив, що точної дати він не пам`ятає, він був присутнім під час медичного огляду стану здоров`я обвинуваченого, у зв`язку з відмовою ОСОБА_5 від двогодинного відпрацювання. Було встановлено, що стан здоров`я обвинуваченого практично здоровий.

Свідка ОСОБА_19 , який зазначив, що в липні 2014 року, точну дату він не пам`ятає, його запросив до себе в кабінет, начальник відділення СПС № 9 ОСОБА_12 , для оголошення обвинуваченому ОСОБА_5 про двогодинне відпрацювання. Обвинувачений відмовився відпрацьовувати двогодинне відпрацювання, а саме прибирати коридор. Під час відмови був присутній він, а також ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , хто був ще він не пам`ятає. Обвинуваченому роз`яснювались положення ст. 391 КК України, після чого його було доставлено до медичної частини для огляду його стану здоров`я. За фактом відмови обвинуваченого виконувати вимоги начальника відділення, він складав рапорт. Чи підписував він акт про відмову обвинуваченого надати пояснення, він не пам`ятає.

Свідка ОСОБА_20 , який зазначив, що він був присутній при відмові обвинуваченого від виконання вимог начальника відділення в 2013 році. Свідком подій в липні 2014 році він не був. Також пояснив, що як начальник відділення, вважає, що вносити зміни в графік залучення засуджених до робіт з благоустрою колонії після його затвердження начальником колонії неможна.

Свідка ОСОБА_14 , яка підтвердила показання свідка ОСОБА_18 , а також зазначила, що в її присутності обвинувачений не відмовлявся прибирати.

Свідка ОСОБА_15 , який підтвердив показання свідка ОСОБА_18 .

Письмовими доказами дослідженими в ході судового розгляду:

Постановою про переведення засудженого до ПКТ (ОК) прийнятою начальником Солонянської виправної колонії № 21 від 20 вересня 2013 року, згідно якої, ОСОБА_5 за порушення ч. 5 ст. 118 КВК України, керуючись ст. 132 КВК України був переведений в ПКТ (ОК) строком на три місяці.

Довідкою заступника начальника начальника СРОС Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області про те, що старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_12 перебуває на посаді начальника відділення СПС відділу соціально-виховної та психологічної роботи Солонянської виправної колонії №21 з 08 жовтня 2009 року (наказ № 82 о/с від 09 жовтня 2009 року) по теперішній час.

Актом від 13 липня 2014 року складеним начальником відділення СПС № 9 Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_12 , оперуповноваженим ОВ СВК № 21 ОСОБА_21 , старшим інспектором ВСВПРі ППЗ ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_5 відмовився від підпису в графіку двохгодинного залучення до робіт відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК.

Актом від 15 липня 2014 року складеним начальником відділення СПС № 9 Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_12 , начальником відділення СПС № 11 Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_17 , старшим оперуповноваженим ОВ СВК № 21 ОСОБА_19 , ЧПНУ ОСОБА_23 про те, що ОСОБА_5 відмовився від двохгодинного відпрацювання згідно графіку чергувань на липень 2014 року та відмовився надати будь-яке пояснення за даним фактом порушення.

Актом від 15 липня 2014 року складеним начальником медичної частини Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_13 , фельдшерами медичної частини Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_15 та ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_5 за результатами медичного огляду проведеного 15 липня 2014 року о 09 год. 50 хв. є практично здоровим, працездатним.

Копією графіку двогодинного залучення засуджених відділення № 9 до робіт відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України на липень 2014 року, який складений в.о. начальника відділення СПС № 9 Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_12 , затвердженим 01 липня 2014 року начальником Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_24 , в якому міститься прізвище ОСОБА_25 в графі 15 число, підпис відсутній.

Сторона захисту обґрунтовувала свою позицію щодо невинуватості обвинуваченого, окрім показань самого обвинуваченого, показаннями свідка ОСОБА_26 , який будучи допитаним в судовому засіданні, зазначив, що з боку адміністрації колонії по відношенню до ОСОБА_5 було упереджене ставлення, створювались штучні порушення режиму утримання. При цьому свідком подій 15 липня 2014 року за участю ОСОБА_5 він не був.

Крім того, стороною захисту було заявлено клопотання про виключення з числа доказів копії графіку чергування за липень 2014 року наданого стороною обвинувачення, оскільки даний доказ є недопустимим, враховуючи те, що оригінал графіку суду не надано, а надано лише акт про знищення оригіналу графіку.

Суд вислухавши сторони кримінального провадження, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 стороною обвинувачення, обвинувачення є недоведеним і він підлягає виправданню у зв`язку з таким.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2012 року відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців з 05 вересня 2011 року. Обвинувачений відбуває покарання в Солонянській виправній колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області № 21.

Постановою начальника Солонянської виправної колонії №21 від 20 вересня 2013 року, ОСОБА_5 був переведений до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 3 місяці.

Суд відхиляє доводи сторони захисту, про неправомірність постанови начальника Солонянської виправної колонії №21 від 20 вересня 2013 року про переведення обвинуваченого до приміщення камерного типу (одиночної камери), оскільки дана постанова не узгоджена зі спостережною комісією, з тих підстав, що ч. 8 ст.134 КВК України таке узгодження непередбачено, і накладення стягнення проведено у відповідність з нормами кримінального-виконавчого законодавства.

Також судом встановлено, що 15 липня 2014 року, начальник відділення СПС № 9 ОСОБА_12 , в присутності свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , приблизно о 7 год. пред`явив вимогу обвинуваченому ОСОБА_5 про те, що обвинувачений згідно графіку чергувань на липень 2014 року, цього дня залучається до робіт з благоустрою колонії, а саме до по прибирання коридору відділення СПС № 9.

На підтвердження законності вимог начальника відділення СПС № 9 ОСОБА_12 , сторона обвинувачення надала суду копію графіку двохгодинного залучення засуджених відділення № 9 до робіт відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України на липень 2014 року, який сторона захисту просила виключити з числа доказів. Суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 99 КПК України, яка передбачає, що сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як документу, а також положення ст. 86 КПК України, яка передбачає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, вважає, що клопотання сторони захисту про виключення даного документу з числа доказів, є обґрунтованим і такий документ слід виключити з числа доказів, як такий що викликає сумнів в його достовірності, оскільки є копією засвідченою з порушенням вимог п.п. 2.3.54-2.3.55 Інструкції з діловодства в Державній пенітенціарній службі України затвердженої наказом № 82 від 10 лютого 2012 року.

На вимогу суду надати оригінал зазначеного графіку, сторона обвинувачення графік не надала, мотивуючи це тим, що оригінал графіку двохгодинного залучення засуджених до робіт з благоустрою місць позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України відділення СПС № 9 на липень 2014 року знищений, на підтвердження чого було надано акт від 05 серпня 2014 року складений начальником відділення СПС № 9 ОСОБА_12 , старшим інспектором із ППЗ ОСОБА_22 , заступником начальника СВК 21 із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_27 .

Наданий стороною обвинувачення рапорт начальника відділення СПС № 9 ОСОБА_12 на підтвердження факту законності вимог адміністрації установи, а саме внесення змін в графік чергування, суд визнає неналежним доказом, оскільки резолюція проставлена в даному рапорті виконана в порушення вимог Інструкції з діловодства в Державній пенітенціарній службі України затвердженої наказом № 82 від 10 лютого 2012 року, не містить ні дати проставлення, ні прізвища виконавця, і тому відомості які викладені в даному рапорті, а саме в резолюції керівника Солонянської виправної колонії № 12, не дають суду можливості визначитись з часом коли проставлена дана резолюція, а також кому адресовано для виконання дане рішення керівника установи, і тому викликають сумніви, що резолюцію було проставлено до 15 липня 2014 року.

Таким чином, оцінивши надані стороною обвинувачення докази на підтвердження законності вимог начальника відділення СПС № 9 ОСОБА_12 щодо ОСОБА_5 згідно ст. 94 КПК України, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази не відповідають критерію доведення «поза розумним сумнівом», яким керується в своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини, та визначення якого наведене в рішенні даного суду в справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04) від 14 лютого 2008 року, а саме «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.»

Саме тому суд вважає, що законність вимог адміністрації установи виконання покарань, щодо обвинуваченого, стороною обвинувачення суду недоведена, оскільки законність такої вимоги повинна ґрунтуватись на чіткому дотриманні представником адміністрації установи виконання покарань прав засудженого та положень ч. 5 ст. 118 КВК України, яка передбачає, залучення засудженого до робіт по благоустрою колонії в порядку черговості, яке повинно підтверджуватись графіком залучення засуджених до робіт з благоустрою на відповідний місяць, і який стороною обвинувачення суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження мотивів залучення обвинуваченого до робіт по благоустрою поза черговістю.

Посилання сторони обвинувачення на те, що наявність графіку залучення засуджених відділення СПС № 9 Солонянської виправної колонії № 21 до робіт по благоустрою колонії немає істотного значення, суд не приймає, оскільки саме стороною обвинувачення в обвинувальному акті при викладені формулювання обвинувачення зазначено, що ОСОБА_5 15 липня 2014 року був зобов`язаний, згідно графіку двохгодинного відпрацювання на благоустрій відділення СПС № 9, приступити до прибирання коридору відділення. Окрім цього, саме сторона обвинувачення визначила графік двохгодинного залучення засуджених відділення № 9 до робіт відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України на липень 2014 року як доказ, при вирішені питання в порядку ст. 349 КПК України обсягу доказів та порядку їх дослідження.

Інші докази надані стороною обвинувачення, а саме на підтвердження відбування обвинувачення покарання у виді позбавлення волі, підданя протягом року обвинуваченого стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), повноваження начальника відділення СПС № 9 Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_12 звертатись зі законними вимогами до засуджених, належного фізичного стану обвинуваченого 15 липня 2014 року суд вважає належними, допустимими та достовірними.

Оцінюючи всі докази в сукупності з точки зору достатності, суд вважає, що наданих стороною обвинувачення доказів недостатньо для визнання ОСОБА_5 винуватим в пред`явленому йому обвинувачені за ст. 391 КК України і ухвалення в даному випадку обвинувального вироку є порушенням положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з чим, суд вважає, що хоча в судовому засіданні і знайшов своє підтвердження факт відмови обвинуваченого виконати вимогу представника адміністрації колонії, але оскільки законність даної вимоги стороною обвинувачення не доведена, тому й такі дії обвинуваченого не містять в собі складу злочину передбаченого ст. 391 КК України, і в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_5 слід виправдати, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , невинуватим в пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України та виправдати його.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1