Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4400/15-к
Провадження №: 1-кп/332/380/15
Вирок
Іменем України
06 жовтня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
за участю потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2005 року народження, працюючого слюсарем в ПАТ «Запоріжкокс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:
11.09.2015 року приблизно о 19год. 20хв., ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на заподіяння легкого тілесного ушкодження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на пішохідному переході біля зупинки громадського транспорту «Діагональна», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно кинув в область брови останнього скляну пляшку, в результаті чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рани вздовж правої брови, синець з набряком м`яких тканин навколо правого ока, які згідно висновку експерта № 3770 від 30.09.2015 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 2 КК України.
В ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 30 вересня 2015 року на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України була укладена угода про примирення. Відповідно до умов угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і до моменту оголошення про підозру, сприяв розслідуванню кримінального провадження. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за ст. 125 ч.2 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн..
Підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди є: для підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статі 474 КПК України. Для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Сторони розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та призначення до судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності встановленої законом.
У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь якого впливу із чиєї б то ні було сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погоджені з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 КПК України про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також відмову від здійснення прав, передбачених пунктом першим частини четвертої статі 474 КПК України для обвинуваченого, обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди для потерпілого, відсутністю підстав для відмови у затверджені зазначеної угоди, передбачених частиною 7 статі 474 КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.
Як встановлено судом, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ст. 125 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями, що виразилися у заподіяні потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.2 КК України.
Визнаючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, а саме, що обвинуваченим вчинено злочин невеликої тяжкості, угода про примирення, укладена між потерпілим та обвинуваченим, не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджуються із принципами призначення покарань та не перевищує розміру покарання, визначеного санкцією ч 2 ст. 125 КК України. Зокрема, згідно угоди про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн., визначивши в угоді істотні умови для вказаного кримінального провадження, а саме: щире каяття ОСОБА_4 , що відповідно до приписів ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання особи.
Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_4 , який працює, має на утриманні малолітню дитину, раніше є не судимим. Разом з тим, суд також враховує обставину, що пом`якшує покарання до якої відносить його щире каяття і обставину, яка обтяжує покарання, до якої відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Отже, суд вважає, що запропонована угодою міра покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 та буде необхідною і достатньою для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі відсутній. Речових доказів по справі немає.
Керуючись ст.ст. 370, 374,475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 125 ч.2 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті складає 850(вісімсот п`ятдесят)грн..
Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області, через Заводський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок постановлений суддею у нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.
Суддя ОСОБА_1