Дата документу Справа № 337/3608/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/101/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/3608/15-к
Категорія: ст. 185 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001794 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.08.2000 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 229-6 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

- 29.04.2002 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 43 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 13.12.2004 року по відбуттю строку покарання;

- 14.02.2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 131.2011 року по відбуттю строку покарання;

- 07.12.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. ст. 70, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.06.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 15.10.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 12 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2015 року,
в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, сприяв слідству, відшкодував матеріальний збиток, проживає з хворою матір`ю, єдиним годувальником якої він є, та позитивно характеризується за місцем проживання.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2012 року, остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим самим вироком обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою та він взятий під варту в залі суду; ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2015 року строк тримання ОСОБА_8 під вартою продовжений до 07.12.2015 року включно.

Строк покарання постановлено обчислювати з 00 годин 40 хвилин 16.05.2015 року;

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком, 05.06.2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись в приміщенні центрального входу супермаркету «Сільпо», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 22-Б, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав велосипед «Дельта спорт 605», який належить потерпілому ОСОБА_9 , чим завдав збиток на суму 1 670 гривень.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного висновку.
ВинуватістьОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.
Судом першої інстанції дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом було враховано, що останній щиро розкаявся, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за містом проживання, а тому суд призначив йому близьке до мінімального покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцію ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_8 призначеного місцевим судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, що він відшкодував матеріальний збиток, проживає з хворою матір`ю, єдиним годувальником якої він є, оскільки, він вчинив корисливий злочин, будучи неодноразово судимим за аналогічні злочини, на шлях виправлення не встав, про що зокрема свідчить те, що цей злочин їм було скоєно в період умовно-дострокового звільнення від відбування останнього покарання.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що ОСОБА_8 - 01.09.2015 року був затриманий, а з 02.09.2015 року тримався під вартою по даному кримінальному провадженню по 20.01.2016 року включно, колегія суддів зараховує цей строк з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 01.09.2015 року по 20.01.2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4