Справа №480/1705/15-к 17.08.2015 17.08.2015 17.08.2015

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Підозрюваний ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, підозрюваний у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України
Учасник судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу. Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.08.2015 р. підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 09 жовтня 2015 р.
__________________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/362/15 слідчий суддя ОСОБА_8
категорія: оскарження доповідач апеляційного суду
запобіжного заходу ОСОБА_1 .
Узагальнені доводи захисника ОСОБА_5 .
Вважає про відсутність доказів обставин, які б свідчили про наявність відносно ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та про недостатність застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж застосованого слідчим суддею.
Вказує, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, не може бути розцінена як доказ наявності ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України.
Посилається на недотримання слідчим суддею вимог ч.1, ч. 2 ст. 194 КПК України.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
Ст. слідчим Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.
11.08.2015 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12.08.2015 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України.
Він підозрюється в тому, що 11.08.2015 р. за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, прибули на автомобілі марки «Renault 19» до державного підприємства «Племрепродуктор «Степове», розташованого по пр. Миру в с. Степове Миколаївського району Миколаївської області, де увійшли до приміщення, з якого заволоділи картиною та намагалися зникнути.
В цей час їх помітила ОСОБА_10 , яка намагалася їх затримати та повернути картину. Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_6 дістав предмет, зовні схожий на пістолет та погрожував їй вбивством. ОСОБА_10 погрозу сприймала реально як таку, що може бути реалізована.
В цей час ОСОБА_11 вчинила напад на ОСОБА_10 із застосуванням фізичного насильства: нанесла 1 удар кулаком в обличчя, схопила за волосся та повалила на землю, а потім нанесла потерпілій не менш 10 ударів руками та ногами по тілу.
Заволодівши вказаним майном, вони з місця злочину зникли.
Прийнявши рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років..
Вказав, що хоча ОСОБА_6 раніше не судимий, є пенсіонером за віком, отримує пенсійні виплати, має соціальні зв`язки позитивної спрямованості, однак вони не є достатньо міцними та такими, що створюють запобіжники протиправної поведінки підозрюваного в майбутньому.
Крім того, характер та обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вказують на можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду і тим самим перешкоджати всебічному, об`єктивному та повному розслідуванню, можливість вчинення нового злочину, здійснення незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.
Також дійшов висновку, що наведені обставини вказують на те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України (тобто, наведеним у клопотанні слідчого).
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
З огляду на позицію апелянта, який не наводить заперечень щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, та враховуючи межі апеляційного розгляду, визначені ст. 404 ч.1 КПК України, ухвала слідчого судді в цій частині не переглядається.
Слідчим в клопотанні про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що він погодився із доведеністю прокурором в судовому засіданні вказаних ризиків. При цьому, слідчим суддею враховані обставини з числа зазначених у ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється та наявність соціальних зв`язків, хоча й позитивної спрямованості, але недостатньо міцних за своїм характером.
Є правильним і висновок стосовно можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на характер та обставини злочину, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема на те, що підозрюваний втік з місця події.
Можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні обґрунтована тим, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинено за місцем їхньої роботи, яке йому відомо.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що під час затримання 11.08.2015 р. в порядку ст. 208 КПК України підозрюваний повідомив своє прізвище як ОСОБА_12 . Однак в подальшому було встановлено, що з 26.10.2012 р. ним було змінено це прізвище на ОСОБА_13 . Приховування підозрюваним від органів досудового розслідування свого дійсного прізвища також підтверджує наявність ризиків, заявлених в клопотанні слідчого та визнаних слідчим суддею доведеними.
Суд апеляційної інстанції погоджується і з висновком слідчого судді стосовно того, що з урахуванням наведеної вище сукупності обставин не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не може запобігти цим ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Суд також зауважує, що порушуючи питання про застосування ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, апелянт тим самим наявність заявлених ризиків фактично визнає.
За такого, відсутні підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 р., якою ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 09 жовтня 2015 р., залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: