Справа № 729/614/15-к
1-кп/729/62/15 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

19.10.2015 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, працюючого водієм в ФОП ОСОБА_4 , з повною середньою освітою, раніше судимого: 26.11.2002 року Броварським міським судом Київської області за ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2, 187 ч. 3, 185 ч. 3 КК України; 10.12.2007 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 186 ч. 2 КК України; 06.09.2012 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України; звільнений 26.06.2014 року ухвалою Березанського міського суду Київської області умовно достроково на 10 місяців 15 днів;
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ташкент Республіки Узбекистан, громадянина Узбекистану, якому дозволено постійне проживання в Україні, українця, неодруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , не судимого;
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Бровари Київської області, зареєстрованої в АДРЕСА_4 , проживаючої в АДРЕСА_5 , громадянки України, українки, неодруженої, не працюючої, з повною середньою освітою, раніше судимої 09.07.2014 року Броварським міськрайонним судом за ч. 2ст.15.ч 2 ст. 185; ч. 2 ст.15,ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.186 КК України,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та невстановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись про вчинення відкритого викрадення чужого майна поєднаного з проникненням в житло 28.02.2015 року близько 02 години ночі з цією метою прибули до господарства ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_6 , де шляхом віджиму рами одного із вікон, проникли всередину будинку. Потрапивши до спальної кімнати та заставши там потерпілу, з метою подолання її опору, стали закривати їй рота руками, притискати її до ліжка, заподіявши при цьому останній легкі тілесні ушкодження, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 1590 гривень та мобільним телефоном марки «Нокія 1280» вартістю 252,07 гривень, чим заподіяли ОСОБА_8 , матеріальні збитки на загальну суму 1842, 07 гривень. Викраденим розпорядились на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України не визнав та показав, що 28.02.2015 року в вечірній час ОСОБА_6 попрохала відвезти її, ОСОБА_5 та чоловіка на ім`я ОСОБА_11 до с. Макарівка Бобровицького району. Приїхавши до села попрохала зупинитись неподалік перехрестя. Вона, ОСОБА_5 та незнайомий чоловік пішли в невідомому напрямку, наказавши йому чекати на них. Через деякий час вони повернулись та всі разом поїхали знову в м. Київ. Участі у відкритому заволодінні коштами потерпілої не приймав, але незважаючи на це 06.03.2015 року був затриманий співробітниками Бобровицького райвідділу міліції, які застосовували до нього фізичне насильство.
Обвинувачений ОСОБА_5 , давати покази відмовився, але погодився відповідати на запитання. Не заперечував відносно вчинення ним кримінального правопорушення, але заперечував щодо участі в ньому обвинуваченого ОСОБА_3 . З відповідей обвинуваченого вбачається, що дійсно він, незнайомий чоловік на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_6 домовившись про заволодіння грошовими коштами та зробивши прорізи для очей в шапках, на автомобілі під керуванням ОСОБА_3 28.02.2015 року в вечірній час прибули до с. Макарівка Бобровицького району. Залишивши останнього в автомобілі неподалік перехрестя вулиць, вони близько 2 години ночі прийшли до господарства потерпілої, перелізши через огорожу та віджавши раму у вікні проникли до будинку, де застали ОСОБА_8 , яка почала кричати. Щоб подолати її опір стали закривати руками їй рота та притискали її до ліжка подушкою та вимагали гроші. Після того як вони заволоділи грошима та мобільним телефоном, повернулись до м. Києва.
Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, давати покази відмовилась, але погодилась відповідати на запитання. З відповідей обвинуваченої вбачається, що дійсно 28.02.2015 року вона, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_3 близько 2 години ночі прибули до господарства потерпілої, розташованого в с. Макарівка. Спочатку ОСОБА_3 залишався в автомобілі, а вони втрьох пішли до будинку потерпілої. Коли вони через вікно проникли до будинку то побачили ОСОБА_8 , яка почала чинити опір і тому вони вимушені були закривати їй рот та притискати до ліжка. В цей же час до них в будинку приєднався і ОСОБА_3 , який також вимагав у потерпілої гроші. Заволодівши коштами в сумі близько півтори тисячі гривень та мобільним телефоном всі вчотирьох повернулись на автомобілі до м. Києва.
Вина обвинувачених у вчиненні вищеописаного кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в суді доказами, зокрема:
Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 28.02.2015 року близько другої години ночі до її будинку через вікно проникли незнайомі особи, серед яких була одна жінка. Вони були в масках, щоб вона не кричала закривали їй рот руками, притискали її подушкою до ліжка, шукали гроші по кімнатах. Незнайомий їй чоловік без маски вимагав у неї гроші та золото. Забравши в неї півтори тисячі гривень та мобільний телефон вони покинули її будинок. Щодо міри покарання то повністю покладається на розсуд суду;
Покази потерпілої дані під час судового розгляду відносно непричетності до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , суд оцінює критично, враховуючи її похилий вік, оскільки дані покази суперечать матеріалам кримінального провадження та показам самого ОСОБА_5 , де він не заперечував свою участь у викраденні майна потерпілої.
показаннями свідка ОСОБА_12 яка в суді пояснила, що потерпіла є її матір`ю і вона 28.02.2015 року в нічний час намагалась з нею поговорити по телефону, але на її дзвінок відповів незнайомий голос і вона зрозуміла, що в будинку матері щось сталося. Вранці цього ж числа приїхавши в с. Макарівку від матері вона дізналась, що четверо незнайомих осіб, як пояснила їй остання, троє чоловіків, які двоє були в масках один без маски та одна жінка, проникла до неї в будинок, вимагали гроші та золото;
протоколом огляду місця події від 28.02.2015 року в якому зазначено що під час огляду господарства ОСОБА_8 в АДРЕСА_6 виявлено факт проникнення в будинок через вікно, вчинення безладу в кімнатах та заволодіння майном. Крім цього було виявлено та вилучено сліди пальців рук, рукавичок, сліди взуття ( т.1 а.с. 80-84, 86-98);
протоколом огляду автомобіля « Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 від 07.03.2015 року в якому вказано, що під час проведення слідчої дії виявлені та вилучені кросівки чорного кольору, які належать обвинуваченому ОСОБА_3 та його посвідчення водія « Такси десятка» ( т. 1 а.с. 106-115);
протоколом огляду мобільного телефону від 07.04.2015 року та протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.04.2015 р. з яких вбачається, що мобільний телефон « Нокія 1280» світло фіолетового кольору, яким 28.02.2015 року заволоділи обвинувачені впізнаний останньою за кольором та формою ( т.1 а.с. 119-120);
висновком судово-медичної експертизи № 17 від 05.03.2015р., в якому вказано, що у ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді одного крововиливу на обличчі та одного крововиливу на передній поверхні грудної клітки зліва, які виникли від дії тупих предметів по механізму удару чи стискання , могли виникнути 28.02.2015 року при закриванні їй рота та притискання пальцями щоки. ( т.1 а.с. 123);
висновком товарознавчої експертизи № 165 від 12.03.2015 р., в якому зазначено, що вартість мобільного телефону « Нокія 1280» з урахуванням зносу, станом на час вчинення кримінального правопорушення складає 252,07 грн. ( т. 1 а.с. 126-127);
висновками судових дактилоскопічних експертиз № 183, від 28.02.2015 р., № № 14,15 від 03.03.2015 р., № 22 від 24.04.2015 р., з яких вбачається, що сліди пальців рук, рукавичок, низу підошви, сліди знаряддя зламу вилучені в ході огляду місця події 28.02.2015 року в АДРЕСА_6 придатні для ідентифікації особи, яка їх залишила та для встановлення групової належності. Сліди пальців рук вилучених при огляді господарства потерпілої залишені не останньою, а іншими особами. ( т. 1 а.с. 130-135, 137-140,143-151,155-156,159-162).
Крім вищезазначених доказів участь ОСОБА_3 разом з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні відкритого викрадення майна також підтверджується протоколами проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 відповідно від 05 березня та 11 березня 2015 року в яких зазначено, що обвинувачені добровільно розповіли та показали, як вони проникли на подвір`я господарства потерпілої, в її будинок та заволоділи грошима та мобільним телефоном. При цьому вони стверджували, що ОСОБА_3 разом з ними приймав активну участь у вчиненні даного кримінального правопорушення, зазначаючи при цьому, що саме він не закривав обличчя маскою. Їх покази під час даної слідчої дії підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які приймали участь в якості понятих, та які своїми особистими підписами підтвердили правильність зазначених в протоколах показів даних в ході слідчих експериментів обвинуваченими.( т. 1 а.с. 212-216, 225-230). Свідок ОСОБА_14 даючи покази зазначив, що ОСОБА_5 при слідчій дії наголошував на тому, що при вчиненні злочину також був і четвертий чоловік, який проник до будинку пізніше ніж вони з ОСОБА_6 , та ОСОБА_11 . З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів вищезазначених слідчих дій судом встановлено, що викладене в протоколах слідчих експериментів та покази вищезазначених свідків узгоджуються між собою та з даними записами. Також з прослуханого в суді аудіозапису розмови ОСОБА_5 в ІТТ Бобровицького райвідділу вбачається, що ОСОБА_3 , дійсно перебував у будинку потерпілої та приймав участь у заволодінні майном останньої. ( т. 1 а.с. 233). В зв`язку з цим покази ОСОБА_5 , під час судового розгляду, щодо непричетності ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення суд розцінює, як неправдиві, дані обвинуваченим з метою звільнення ОСОБА_3 від відповідальності за вчинене.
В протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зазначено, що потерпіла впізнала чоловіка на фотознімку № 3, яким є ОСОБА_3 і який разом з іншими особами заволодів її майном, оскільки на час вчинення кримінального правопорушення він був без маски. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підтвердили, що з чотирьох фотокарток наданих ОСОБА_8 вона вказана на фотокартку чоловіка під № 3 який схожий на особу, яка 28.02.2015 року разом з іншими обвинуваченими заволоділа її коштами та мобільним телефоном. Даний факт був викладений в відповідному протоколі, який вони підписали, тим самим своїми підписами засвідчили його правильність. ( т. 1 а.с. 121-122). Присутній під час даної слідчої дії внук ОСОБА_8 - ОСОБА_20 , який був допитаний в судовому засіданні як свідок, також підтвердив, що потерпіла впізнала по фотокартці № 3 чоловіка, який приймав участь у викраденні майна, так як бачила тільки одного, який був без маски. Свідок ОСОБА_12 також наголошувала в суді, що її мати з чотирьох осіб, які були в будинку бачила тільки одного, який був без маски.
Також участь ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з яких вбачається, що на фотознімку № 3 вони впізнали ОСОБА_3 , як особу, яка разом з ними приймала участь у заволодінні майном потерпілої. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ( т. 1 а.с. 209-211,231-232).
Таким чином у своїй сукупності вищезазначені докази спростовують показання ОСОБА_3 , його доводи у судовому засіданні, та повністю підтверджують обвинувачення, яке йому пред`явлене, а також повністю підтверджують і обвинувачення пред`явлене ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Будь-яких даних про те, що вищезазначені свідки зацікавлені у розгляді кримінального провадження на користь органів досудового розслідування, або з будь-яких підстав залежні від них, або мали б підстави обмовити ОСОБА_3 у судовому засіданні не встановлено.
Твердження останнього відносно того, що він не приймав участі у вчиненні кримінального правопорушення та ввесь час перебував в автомобілі, який знаходився на певній відстані від будинку потерпілої спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду господарства ОСОБА_8 , в якому вказано, що при його огляді 28.02.2015 року були виявлені сліди низу підошви взуття та вилучено 3 гіпсові їх зліпки, протоколом огляду сміттєвого металевого баку розташованого на території Бобровицького райвідділу, в якому було виявлено та вилучено кросівки біло-синього кольору, висновком судової трасологічної експертизи № 20 від 20.03.2015 року, в якому вказано, що слід низу підошви взуття, розміром 105х97 мм, вилучений під час огляду місця події 28.02.2015 року по АДРЕСА_6 , залишений фрагментом підметкової частини низу підошви взуття такої ж групової належності( за формою та розмірами сліду, формою, розмірами, видом та взаємним розташуванням елементів рельєфного малюнку), як і кросівок блакитно-сіро-білого кольору з написами «NIKE NIKE FREE 3.0» на ліву ногу, вилучений в ході огляду місця події від 07.03.2015 року, що належить ОСОБА_3 ( т. 1 а.с. 80-84, 99-105, 161-172).
З пояснень свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , допитаних в судовому засіданні вбачається, що при затриманні та поміщенні до ізолятора тимчасового утримання Бобровицького райвідділу ОСОБА_3 , був одягнутий в спортивний одяг та взутий у кросівки біло-голубого кольору. Свідок ОСОБА_27 в суді пояснив, що він як міліціонер ІТТ на прохання затриманого ОСОБА_3 викидав сміття з камери затриманого, яке знаходилось в сміттєвому пакеті голубого кольору до металевого баку на подвір`ї райвідділу. Згодом даний пакет був виявлений та вилучений з даного баку в присутності свідків, в якому знаходились кросівки біло-голубого кольору з термічними пошкодженнями. При огляді даних кросівок в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 та ОСОБА_27 , зазначили, що саме в них був взутий обвинувачений та саме їх було вилучено з сміттєвого баку. Факт виявлення та вилучення кросівок підтвердили в судовому засіданні також свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .
Отже, активні дії ОСОБА_3 спрямовані на знищення речового доказу суд розцінює як бажання останнього знищити докази причетності його до вчинення кримінального правопорушення та уникнути відповідальності за вчинене.
Таким чином вищезазначені докази є належними та допустимими, які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при збору даних доказів не було встановлено.
Отже вина в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , знайшла своє повне підтвердження зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в суді доказами, та які не були спростовані стороною захисту.
Таким чином, дії ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в житло; дії ОСОБА_5 , - за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в житло.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_33 відповідно до ст.66 КК України не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд визнає добровільне відшкодування потерпілій заподіяної шкоди, а ОСОБА_6 також визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , - рецидив злочину.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, з прямим умислом, обставини скоєного, його дії при вчиненні кримінального правопорушення, відношення до скоєного, особу винного, його вік, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що його обтяжують, позитивні характеристики, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність до вчинення злочинів проти власності, думку потерпілої щодо призначення покарання і приходить до висновку про призначення йому покарання передбаченого санкцією статті у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_3 був засуджений 06.09.2012 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та згідно ухвали Березанського міського суду Київської області від 18.06.2014 року умовно-достроково звільнений від покарання строком на 10 ( десять) місяців 15 днів, тому суд вважає за необхідне до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання, ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, з прямим умислом, обставини скоєного, особу винного, відношення до вчиненого, його вік, матеріальний стан, - не працює, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої про призначення покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, з прямим умислом, обставини скоєного, відношення до вчиненого, особу винної, її вік, наявність обставин, що пом`якшують покарання та його обтяжують, характеризуючі дані, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, думку потерпілої щодо призначення їй покарання і приходить до висновку про призначення їй покарання передбаченого санкцією статті у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_6 , засуджена 09.07.2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2ст.15, ч2 ст. 185; ч2.ст.15, ч.3 ст.185; ч.3ст.185; ч. 1 ст. 309 КК України до 4 ( чотирьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробування на 3 роки не відбула покарання за даним вироком, так як скоїла кримінальне правопорушення в період іспитового строку, тому суд вважає за необхідне до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Виключних обставин в даному кримінальному провадженні для застосування ст. 69 КК України і призначення обвинуваченим покарання більш м`якого чим передбачено санкцією закону за яким вони притягуються до відповідальності, суд не вбачає.
Заходи забезпечення кримінального провадження до вступу вироку в законну силу залишити незмінними тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту міру покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України і остаточно призначити покарання 6( шість) років позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки 6 (місяців) місяці позбавлення волі.
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки 6 ( шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту міру покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2014 року і остаточно призначити покарання 5( п`ять) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі Управління Державної Пенітенціарної служби України в Чернігівській області до набрання вироком законної сили залишити без змін. В строк відбування покарання зарахувати строк перебування під вартою: ОСОБА_3 з 06 березня 2015 року; ОСОБА_6 з 05 березня 2015 року; ОСОБА_5 з 03 березня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави з кожного по 900 ( дев`ятсот ) гривень 24 коп.
Речові докази: мобільний телефон « Нокія 1280» переданий на зберігання ОСОБА_8 , після вступу вироку в законну силу залишити в розпорядженні власниці; CD диски з слідчими експериментами за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та магнітний носій з матеріалами НСРД відносно ОСОБА_5 , - залишити в матеріалах кримінального провадження; спецпакет № 1851895 в якому знаходяться кросівки чорного кольору, спецпакет № 1851909 з дорожньою картою та посвідченням водія таксі, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бобровицького РВ УМВС України - повернути ОСОБА_3 ; мобільний телефон « Нокія 7210 с» - повернути ОСОБА_5 ; спецпакет № 1851945 з таблицею слідів папілярних узорів, картонну коробку з гіпсовими зліпками низу підошви взуття, спецпакети № №1368264, 1638111 зі змивами з кришки швейної машини, з ручок серванту, лампочку, фрагмент штори, спецпакет № 1638112 з кросівками блакитно-білого кольору, спецпакет № 0457978 з пластиліновим зліпком сліду знаряддя злочину, спецпакет № 1779422 із слідами структури поверхні слідоутворюючого матеріалу- знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Суддя