Справа № 132/2037/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
18 вересня 2015 р.

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Червоний Степ, Калинівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого, -

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора прокуратури Калинівського району Вінницької області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника Служби у справах дітей Калинівської РДА ОСОБА_8

представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх Калинівського РВ УМВС ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 16.04.2015 року у вечірній час, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: в АДРЕСА_1 , знаючи про те, що його сусідка ОСОБА_7 є особою похилого віку та проживає одна, вирішив збагатися за рахунок її майна. З метою не бути викритим у вчиненні злочину та приховування обличчя, ОСОБА_3 , із своєї шапки сірого кольору за допомогою ножиців зробив прорізи для очей та взявши її із собою пішов до місця проживання ОСОБА_7 . Біля 22:00 год 16.04.2015 року ОСОБА_3 , маючи наміри на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, підійшов до будинку ОСОБА_7 , який розташований в АДРЕСА_2 , та постукав у вікно, однак йому ніхто не відчинив. Тоді ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей та почав в них стукати кулаками,а коли побачив, що ОСОБА_7 відкриває двері, одягнув на обличчя заздалегідь приготовлену шапку з прорізами для очей і застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров!я потерпілої, умисно наніс останній один удар кулаком в область обличчя, став вимагати від неї гроші. Від отриманого удару ОСОБА_7 відступила на кілька кроків назад, а ОСОБА_3 проникнувши до житла наніс ще один удар кулаком в область обличчя та один удар в грудну клітину ОСОБА_7 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синців голови, синця правої грудної залози, які не є небезпечними для життя та здоровя і згідно висновку судово-медичної експертизи № 50 від 20.04.2015 року належать до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 , побачивши стороннього чоловіка в будинку, злякалась та почала кричати та пояснювати, що у неї немає грошей. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні наміри , взяв металевий совок із дерев`яною ручкою, що знаходився в кімнаті будинку потерпілої, і з погрозою застосування насильства, не небезпечного для життя та здоровя потерпілої , тримаючи совок у руці, відкрито викрав її майно, а саме: мобільний телефон «Моторола С 115» вартістю 150 грн. із сім картою «Київстар» вартістю 20 грн., кошти на загальну суму 5 грн., біжутерію у вигляді однієї сережки, ланцюга із хрестиком виготовлених із сплаву міді та латуні, загальною вагою 5,83 грам, вартістю 150 грн., двох сережок виготовлених із металу жовтого кольору, вагою біля 3 грам, вартістю 3000 грн., бувший в користуванні чоловічий годинник вартістю 100 грн , а всього майна на загальну суму 3425 грн. Після чого з викраденим з місця події ОСОБА_3 втік, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд,

Прокурор по справі ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийняв рішення за клопотанням прокурора, потерпілої, обвинуваченого , його захисника та законного представника про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу, а також дослідити докази, що характеризують особистість обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у скоєному злочині визнав повністю, суду показав, що дійсно 16.04.2015 року у вечірній час, перебуваючи в дома в АДРЕСА_1 , знаючи про те, що його сусідка ОСОБА_7 є пенсіонеркою та проживає одна, вирішив її помститися та обікрасти, так як вважає, що вона до нього постійно безпідставно пристає. Щоб приховати обличчя, із своєї шапки сірого кольору за допомогою ножиців зробив прорізи для очей та взяв з собою. Біля 22:00 підійшов до будинку ОСОБА_7 , постукав у вхідні двері та одягнув на обличчя шапку з прорізами для очей , коли ОСОБА_7 відкрила двері, то він умисно наніс їй один удар кулаком в обличчя, а вона вдарила його палкою. Він зайшовши до житла , потім ще наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя та один удар в область грудної клітини, став вимагати при цьому гроші , вона почала кричати та казати, що у неї немає грошей. він викрав мобільний телефон «Моторола», дрібні гроші , біжутерію у вигляді сережки та ланцюжка із хрестиком , золоті сережки та часи. Після чого втік, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, а саме - годинник та мобільний телефон він продав на базарі, а сережки здав в ломбард за 500 грн. Матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував, пробачення не просив, так як вважає, що потерпіла не правильно поводилася відносно нього, у вчиненому кається.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала , що 16.04.2015 року біля 22 год хтось став стукати у вхідні двері, коли вона їх відкрила, то незнайомий чоловік у масці вдарив її в обличчя, вона злякалася , стала руками оборонитися, чоловік ще раз вдарив в обличчя та грудну клітину, завів в кімнату, взяв совок і погрожуючи застосуванням насильства став вимагати гроші, вона казала, що грошей немає, він взявши металевий совок із дерев`яною ручкою, що знаходився в кімнаті будинку та погрожуючи ним , самостійно став шукати гроші в будинку , при цьому викрав мобільний телефон «Моторола» з сім-картою, дрібні гроші , біжутерію у вигляді сережки та ланцюга із хрестиком , золоті сережки та часи. В даний час шкода її не відшкодована, пробачення ніхто не просив, більше того, обвинувачений її погрожує фізичною розправою. Цивільного позову не заявляє, покарання призначити обвинуваченому на розгляд суду.

Законний представник , мати ОСОБА_6 суду показала, що поведінка сина агресивна, не бажає вчитися, постійно вимагає від неї гроші на свої потреби, як правило на комп`ютерні ігри , застосовує до неї фізичне насильство, її не слухає.

Представник Служби у справах дітей Калинівської РДА ОСОБА_8 та представник кримінальної міліції у справах неповнолітніх Калинівського РВ УМВС ОСОБА_9 суду показали, що обвинувачений стоїть на обліку в зв`язку з раніше вчиненим злочином, поведінка негативна, на профілактичні бесіди не зявлявся, в дома часто відсутній, його двічі влаштовували на навчання в училище, проте був відрахований за не відвідування, перевихованню не піддається.

Враховуючи обставини справи суд вважає дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто , відкрите викрадення чужого майна , з кваліфікуючими ознаками поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, поєднаний з проникнення у житло.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачені ст.66 КК України є: щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім .

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України, не встановлені.

Речові докази - біжутерію у вигляді сережки та ланцюга із хрестиком в ході досудового розслідування повернуті потерпілій.

Речовий доказ - чоловіча шапка з вирізами, коробка від мобільного телефона , що знаходиться на зберіганні в Калинівському РВ УМВС знищити.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Судові витрати в сумі 1512,28 грн на судово-біологічну та дактилоскопічну експертизи підлягають стягненню в дохід держави з законного представника неповнолітнього обвинуваченого, так як в останнього відсутні будь-які самостійні доходи.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він є неповнолітнім, раніше судимий, судимість погашена , характеризується за місцем проживання негативно, не навчається і не працює, шкода потерпілій не відшкодована , думку потерпілої та представників Служби у справах дітей та кримінальної міліції у справах неповнолітніх щодо неможливості його перевиховання на волі , тому суд вважає, що з метою попередження вчинення ним інших злочинів його виправлення та перевиховання можливе лише в ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді позбавлення волі і не можливим застосувати до нього ст.75 КК України, з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України , суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити засудженому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з часу виконання вироку.

Стягнути з законного представника ОСОБА_6 в доход держави 1512 грн. 28 коп. судових витрат на проведення судової дактилоскопічної та судово-біологічної експертиз.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази, що зберігаються в камері зберігання Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, а саме: чоловічу шапку сірого кольору із вирізами для очей.; коробку від мобільного телефона «Моторола С 115» з ІМЕІ НОМЕР_1 із документами на нього знищити .

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ: