АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у справі № 761/373361/15-к,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою скаргу ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повернуто особі, яка її подала.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що до матеріалів скарги не долучено копії заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.11.2015 року, про яку йде мова в скарзі ОСОБА_5 , а отже в матеріалах скарги відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 являється в розумінні ст. 60 КПК України заявником і має право звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року про повернення його скарги та повернути справу до слідчого судді суду першої інстанції для розгляду його скарги по суті.

Крім цього, як випливає зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_5 просить суд апеляційної інстанції, в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, витребувати від МВС України, НП України, ГУ НП у м. Києві звукозапис його повідомлення про кримінальне правопорушення по спецлінії «102», дані щодо реєстрації останнього, службової перевірки за його зверненнями відносно допущених при реєстрації його звернень порушень, дані щодо автоматизованого розподілу його скарги в суді першої інстанції та передачі її слідчому судді, ряд інших документів.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на бездіяльність посадових осіб МВС України та Національної поліції України, які всупереч законодавству України та наказів МВС України щодо діяльності чергових частин, не реєструють належним чином повідомлення про кримінальні правопорушення, які надходять по спецлінії «102», не перевіряють їх та не заносять дані до ЄРДР, що на його думку свідчить про бездіяльність, оскарження якої передбачено ст. 303 КПК України. Реалізуючи своє право на судовий захист він 07 грудня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність компетентних посадових осіб ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви по спецлінії «102» про кримінальне правопорушення, але всупереч вимогам ст.ст. 2.9,21,25.303 КПК України, скарга була безпідставно йому повернута. При цьому слідчий суддя виходив з припущення, що в дійсності він з заявою про кримінальне правопорушення не звертався, чим проявив упередженість. Також висновки слідчого судді не ґрунтується на будь яких доказах та зроблені з перевищенням його повноважень, передбачених ст.ст. 9,304 КПК України. Окрім цього в ухвалі фактично містяться висновки по суті скарги, яка не розглядалась слідчим суддею, так як факт відсутності чи наявності повідомлення про злочин має встановлюватись під час судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , котрий підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим та іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо: 1 ) скаргу подала особа,яка не має права подавати скаргу ; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді ; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, апеляційної скарги ОСОБА_5 , 07 грудня 2015 року останній, як адвокат, що прямо зазначено у його скарзі, звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про бездіяльність слідчого ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення. При цьому зі скарги можливо лише зрозуміти, що по лінії «102» ним було повідомлено про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 382, 397 КК України, посадовими особами ГУНП в м. Києві, без зазначення коли саме та в якості кого ним було здійснене повідомлення про кримінальні правопорушення, та в чому їх суть, слідчим якого органу допущена зазначена у скарзі бездіяльність. До скарги також не було додано копію заяви про кримінальне правопорушення, з якої слідчий суддя міг би отримати дані необхідні для встановлення обставин, пов`язаних зі статусом особи, яка подала скаргу, змістом заяви про кримінальне правопорушення, дотримання заявником строків, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_5 надав пояснення щодо суті зробленого ним, як він уточнив, 25 листопада 2015 року повідомлення про кримінальні правопорушення по спецлінії «102», але при цьому він заявив, що його повідомлення стосувалось неправомірних дій посадових осіб Печерського районного суду м. Києва під час провадження у справі, учасником якого він був, а в той же час у скарзі, з якою він звернувся до слідчого судді йшлося про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами ГУНП в м. Києві, що не дозволяє чітко визначитись з предметом оскарження та статусом самого ОСОБА_5 адвоката, як він сам про це зазначає, заявника чи потерпілого. Намагання ж ОСОБА_5 , який є адвокатом, тобто володіє достатнім рівнем знань в галузі права та має відповідний правовий статус, перекласти на слідчого суддю та суд апеляційної інстанції витребування всіх даних щодо поданої ним скарги, яка по суті є формальною, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 26 КПК України, згідно яких слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом, на що правильно послався слідчий суддя в ухвалі, та у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції було відмовлено ОСОБА_5 у витребуванні вказаних в його апеляційній скарзі даних.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про те, що в матеріалах скарги відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 являється в розумінні ст. 60 КПК України заявником і має право звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою є вмотивованими і ґрунтуються на змісті тієї скарги, з якою ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо незаконності судового рішення є безпідставними.

До того ж прийняте слідчим суддею рішення не перешкоджає ОСОБА_5 знову, усунувши недоліки попередньої скарги, звернутись зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР, з одночасним порушенням, в разі необхідності, клопотання про поновлення строку на зазначене оскарження.

Таким чином, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у справі № 761/373361/15-к, слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, якою скаргу ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повернуто особі яка її подала залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/349/2016
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_7
Доповідач ОСОБА_1