154/2299/14-к
1-кп/154/2/15
ВИРОК
іменем України
04 листопада 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна,
одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей,
військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ,
не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-
в с т а н о в и в:
30 травня 2014 року, близько 14 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, а саме дорозі загального користування між с. Галинівка та с. Воля Свічівська, Володимир-Волинського району, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у очевидному ігноруванні елементарних правил і норм поведінки, моральності, добропорядності, нормального спілкування людей, демонструючи свою вдачу і хвацькість, з надуманого нікчемного приводу, явно та безсумнівно показуючи свою зневагу до водія автомобіля марки «Камаз» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 та пасажира даного автомобіля ОСОБА_6 , з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, перегородив рух вказаного автомобіля, який їхав вказаною дорогою в напрямку с. Воля Свічівська, почав висловлювався в сторону останніх нецензурними словами, після чого підняв на узбіччі грунтової дороги дерев`яну дошку та наніс нею удар по кабіні вказаного автомобіля, в результаті чого пошкодив дві частини переднього лобового скла, вартістю 277 грн., корпус дзеркала заднього виду з правої сторони, вартістю 105 грн., та обтікач, вартістю 222 грн., чим спричинив власнику вказаного автомобіля ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 831 грн., та не дав можливості автомобілю «Камаз» р.н.з. НОМЕР_2 проїхати дорогою загального користування до лісу с. Галинівка, чим перешкодив нормальній роботі ДП «Володимир-Волинського ЛМГ» по заготівлі деревини.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що 30 травня 2014 року, близько 14 год., він перебуваву стані алкогольного сп`яніння та знаходився на дорозі загального користування між с. Галинівка та с. Воля Свічівська, Володимир-Волинського району, де в той час намагався проїхати автомобіль «КАМАЗ», що перевозив деревину. Він водію даного автомобіля вже раніше говорив щоб останній не їздив по цій дорозі, а тому розізлився на нього. Підняв дошку що лежала на обочині дороги і наніс нею удар по кабіні вказаного автомобіля. Кається у вчиненому, просить суворо не карати шкоду відшкодував відразу після вчинення злочину.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, котрі виразились у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.296 ч.1 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений характеризуються посередньо, має сім`ю та двоє малолітніх дітей, добровільно був мобілізований до лав ЗСУ та проходить військову службу на протязі тривалого часу, перебував у зоні проведення антитерористичної операції, де отримав ряд поранень, а тому з урахуванням цих обставин, які істотно знижують ступінь вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення судово-трасологічної експертизи в сумі 196 грн. 56 коп.
Речові докази три уламки дошки знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту одержання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий:/-/ підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1