Справа №592/4940/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/486/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0002363 від 10 квітня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 08 червня 2015 року яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бирюки, Рокитянського району, Київської області, житель міста Суми без реєстрації, раніше судимий:

- 14 травня 2009 року за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки;

- 15 вересня 2010 року за ст. 185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. 25 липня 2013 року умовно достроково звільнений на невідбутий строк 4 місяці 21 день

обвинувачений у вчинені кримінальних правопорушень з призначенням покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ст. 357 ч. 1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 675 грн. 18 коп. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 порушує питання про зміну вироку та пом`якшення призначеного судом покарання.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 10 квітня 2015 року близько 02.20 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проник до квартири АДРЕСА_1 звідки здійснив таємне викрадення майна належного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на загальну суму 8187 грн.

Крім того, ОСОБА_7 10 квітня 2015 року близько 02.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 здійснив таємне викрадення офіційних документів, а саме банківських карток: «Ренесанс», «ПриватБанк», «Урсіббанк» належних ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що під час вчинення кримінальних правопорушень він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, просить вирок суду переглянути, врахувавши активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття, статус сироти, наявність на утриманні малолітньої дитини та пом`якшити призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, застосувавши положення ст. 69 КК України. Зазначає, що на досудовому слідстві слідчий не надав йому захисника, запевнивши, що все буде добре і він, ОСОБА_10 , отримає умовну міру покарання. Згодний іти в АТО і захищати Україну.

Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, висновок прокурора, котрий вважав, що вирок суду є законним, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні злочинів за обставин, зазначених у вироку, окрім стану сп`яніння, та кваліфікація його дій за ст.ст. 185 ч.3, 357 ч.1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд, за згодою учасників судового провадження, провів скорочений порядок дослідження доказів по кримінальному провадженню. Згода обвинуваченого ОСОБА_11 на такий порядок дослідження доказів і роз`яснення йому наслідків оскарження вбачаються із розписки обвинуваченого (а.с. 20б) та процесу судового засідання при розгляді справи судом першої інстанції, тобто учасники судового провадження погодилися з обставинами кримінального провадження та визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися та які були відображені в обвинувальному акті з яким, під розпис, ознайомився ОСОБА_12 (а.с.60).

Доводи ОСОБА_11 стосовно заперечення ним факту перебування в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінальних правопорушень оскарженню і розгляду в апеляційному порядку не підлягають.

Посилання ОСОБА_11 на порушення його права на захист при досудовому слідстві також є безпідставними.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 не підпадає під категорію осіб, для яких обов`язкова участь захисника. Бажання мати захисника на досудовому слідстві чи судовому розгляді при роз`ясненні прав як підозрюваного так і обвинуваченого ОСОБА_10 не заявляв, що слідує із матеріалів кримінального провадження.

Що стосується призначеного покарання, то призначаючи засудженому покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст. 65 КК України.

Суд належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті на які робить посилання в своїй апеляційній скарзі обвинувачений та призначив покарання майже у мінімальних межах, передбачених санкціями ст.ст. 185 ч. 3, 357 ч. 1 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про не врахування як пом`якшуючих покарання обставин відшкодування шкоди та перебування на утриманні малолітньої дитини, то ці обставини ніяким чином не знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого.

Рішення суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 із застосування положень ст. 70 ч. 1 КК України також є правильним, як і обраний судом принцип остаточного призначення покарання.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Обвинувальний вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 08 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою з дня отримання ним копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4