У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011179 від 27.08.2014 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

10.12.2014 року слідчий слідчого відділу Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: набір меблів для кухні, вартістю 25 000 грн, пральна машина «Фагор», вартістю 4000 грн, плита електрична «Фагор», вартістю 6000 грн, машина для миття посуду, вартістю 3700 грн, витяжка, вартістю 2500 грн, люстри в кількості 3 шт., загальною вартістю 10 000 грн, шафа-купе в кабінеті, вартістю 8000 грн, шафа-купе в спальній кімнаті, вартістю 14 000 грн, шафа-купе у вітальній, вартістю 12 500 грн, джакузі в ванній кімнаті, вартістю 12 000 грн, водонагрівач, вартістю 855 грн, шафка під умивальник в ванній кімнаті, вартістю 3821,80 грн, умивальник в ванній кімнаті, вартістю 3621,01 грн, вітрина та комод в залі, загальною вартістю 14 903 грн, паровий бокс, вартістю 12513 грн.

На підставі заяви ОСОБА_4 з приводу самоуправного заволодіння особистим майном заявника, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ПАТ «Фінексбанк» в особі ОСОБА_5 , 27.08.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011179 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, що ПАТ «Фінексбанк» на підставі рішення Дніпровського районного суду в м. Києві №2-6726/11 від 26.12.2011 стало власником об`єкту житлової нерухомості, що раніше належало заявнику ОСОБА_4 , а саме: квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 95,9 кв.м, житловою площею 57,7 кв.м., в результаті чого, ПАТ «Фінексбанк» відповідно до законодавства зареєструвало 09.11.2013 року право приватної власності на зазначену вище квартиру, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 23321852 від 23.06.2014 року.

Реалізуючи своє законне право власності, ПАТ «Фінексбанк» 14.05.2014 року уклало договір оренди на квартиру АДРЕСА_2 з особистим представником ОСОБА_5 , котрим в подальшому було примусово виселено ОСОБА_4 з дружиною з вищевказаного житла, не надавши змоги останнім забрати особисте майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши доводи слідчого, якими він обґрунтував клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно зі ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання про арешт майна, оскільки у кримінальному провадженні №0011179 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, жодна особа не повідомлена про підозру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: