Справа № 709/2659/2012
Номер провадження № 1/709/211/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2012 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді Марусяк М.О.,

при секретарі Шемота М.І.

з участю прокурора Сич Х.В.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_2, 12.03.1985 року

народження, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1,

вул. Шевченка № 31, Рахівського району,

Закарпатської області, громадянина України,

з середньою освітою, не одруженого, не

працюючого, не судимого, -

у скоєнні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2, 02.08.2012 року, будучи звільненим після відбуття покарання у Копичинській виправній колонії № 112, Тернопільської області, на шлях виправлення не став, а продовжив свою злочинну діяльність і скоїв новий злочин при наступних обставинах.

Так, підсудний ОСОБА_2, 22.08.2012 року, близько 22 години 30 хвилин, в с. Богдан, Рахівського району Закарпатської області, по вул. Шевченка, знаходячись навпроти будинку № 126, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи умисно, з метою зясування раніше виниклих непорозумінь між його малолітнім племінником ОСОБА_3 та ОСОБА_4, маючи умисел спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, зайшов на подвіря будинку № 126, де в той час знаходився ОСОБА_4, умисно наніс останньому один удар у чоло, декілька ударів колінами правої та лівої ноги в область підреберної зони, зліва та один удар ліктем лівої руки в область ротової та носової зони, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді множинних ссаден чола, забою мяких тканин верхньої та нижньої губи, перелому 8-го ребра, зліва, які потягли за собою розлад здоровя більше 21 дня та відносяться до середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину свою у скоєному злочині визнав повністю та показав суду.

02 серпня 2012 року він звільнився після відбування покарання з Копичинської виправної колонії №112, Тернопільської області та повернувся за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. 22 серпня 2012 року, близько 20 години 00 хвилин, поблизу кафе «Гуцулочка»зустрів свого неповнолітнього племінника ОСОБА_3 та його товариша ОСОБА_5. Після бесіди з хлопцями він пішов у бар «Два братики», що неподалік. Під час перебування у барі вживав різні алкогольні напої. Приблизно через дві години у бар зайшов його племінник ОСОБА_3 та повідомив, що його хтось образив і хоче бити, але хто саме не пояснив, лише сказав, що знає де знаходиться ця особа та попросив заступитися за ним. Він, разом з племінником вийшли з приміщення бару і пішли по дорозі, біля кафе «Гуцулочка»стояв товариш племінника ОСОБА_5, який також пішов з ними. Поблизу будинку, що належить ОСОБА_6, барменші кафе «Гуцулочка»його племінник показав на особу, яка знаходилася на подвірї зазначеного будинку, пояснивши, що саме ця особа його образила. Тоді він відразу наніс удар ліктем правої руки у чоло та декілька ударів конінами ніг у ребра, а також один удар ліктем лівої руки у обличчя незнайомої особи. В той ча незнайомець звернувся до нього по імені і запитав за що він його бє. Тоді він по голосу впізнав, що то був ОСОБА_4, мешканець с. Богдан. Зрозумівши, що накоїв вирішив піти геть з подвіря, на той момент з будинку вийшла ОСОБА_6 і почала на нього кричати, тому він втік. Наступного дня, близько 14 години, до нього додому прийшов дільничний інспектор міліції, запропонував пройти у приміщення службого кабінету, де він розповів обставини скоєного злочину. У скоєному розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпілий, ОСОБА_4, в судовому засіданні ствердив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Так, 22.08.2012 року, біля 22 години, повертався від свого знайомого ОСОБА_7, і зайшов у кафе «Гуцулочка», де замовив одне пиво. У барі нікого не було, однак через декілька хвилин зайшли ОСОБА_8 та ОСОБА_3. Хлопці замовили собі водичку і присіли за столик. Згодом ОСОБА_8 підійшов до нього і попросив цигарку та сірники. Він відповів, що у такому віці палити заборонено, тому він не дасть цигарку. ОСОБА_8 відійшов від нього і присів за столик. Через деякий час барменша сказала хлопцям, що вже пізній час, вона зачиняє бар, і щоб хлопці йшли додому. Хлопці вийшли з бару, барменша зачинила бар, і вони удвох з нею пішли уверх по дорозі. Наблизившись до будинку барменші ОСОБА_6, їх наздогнали ОСОБА_8 та ОСОБА_3, а позаду них ішов ОСОБА_2. Він вирішив зайти на подвіря до ОСОБА_6, щоб уникнути зустрічі з ОСОБА_2. ОСОБА_9 також зайшов у слід за ним та нічого не говорячи, відразу наніс йому ліктем правої руки сильний удар у чоло, від чого він впав і відчув біль. При цьому ОСОБА_9 не зупинився, а далі продовжував наносити йому удари, коліном ноги під ребра, та один удар ліктем руки у обличчя. Він запитав у ОСОБА_9 за що той його побив, і лише тоді ОСОБА_9 впізнав його і відразу відійшов від нього. В той момент з будинку вийшла ОСОБА_6, яка почала кричати на ОСОБА_9, тому він втік з подвіря, а ОСОБА_6 викликала швидку медичну допомогу. Як потерпілий цивільного позову не заявляє, жодних претензій матеріального та морального характеру до підсудного не має, оскільки підсудний допомагав йому матеріально під час лікування. Просить не карати суворо підсудного та не позбавляти його волі.

Суд, на підставі ст. 299 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, тобто без дослідження показів свідків, зазначених у списку обвинувального висновку, про що не заперечують учасники судового розгляду, при цьому всім учасникам судового розгляду розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин, викладених, крім, його власного зізнання, доведена сукупністю зібраних у справі доказів та перевірених в ході судового слідства матеріалів справи.

З рапорту о/ч Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_10 на імя начальника Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_10 доповідає, про те, що 23 серпня 2012 року, о 02 годині 30 хвилин надійшло повідомлення від чергового лікаря Рахівської РЛ ОСОБА_11 про те, що 23.08.2012 року, о 02 годині на приймальне відділення звернувся ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець с. Богдан, вул. Шевченка № 115, який повідомив, що 22.08.2012 року, близько 20 години в с. Богдан, йому заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканець с. Богдан, вул. Шевченка № 120. (а.с.3).

Згідно з протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин, від 23.08.2012 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканець с. Богдан, вул. Шевченка № 115, повідомляє, що 22.08.2012 року, близько 20 години, за київським часом, йому наніс тілесні ушкодження ОСОБА_13, мешканець с. Богдан , Рахівського району Закарпатської області (а.с. 4).

Актом судово-медичного освідчення № 362 підтверджується, що у громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, виявлені тілесні пошкодження у вигляді: множинних ссаден чола, забою мяких тканин верхньої та нижньої губи, перелому 8-го ребра, зліва. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення або при падінні і ударянні об такі з висоти власного зросту та вкладаються в строк пригоди, що мала місце 23.08.2012 року. Вище вказані тілесні пошкодження потягли за собою розлад здоровя більше 21 дня і згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.п. 2.2.2. їх слід кваліфікувати як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості (а.с.29-31).

У протоколі відтворення обставновки і обставин події від 03.09.2012 року, ОСОБА_2 розповів обставини події, що мала місце 22.08.2012 року, в с. Богдан, по вул. Шевченка, на подвірї громадянки ОСОБА_6, а саме як він насосив побої громадянину ОСОБА_4 (а.с. 46-48);

На фототаблицях до протоколу відтворення обстановки і обставин події від 03.09.2012 року ОСОБА_2 показує , яким чином наносив удари потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 49-51).

Висновком експерта № 376 від 30.08.2012 року, за яким, у громадянина ОСОБА_4 виявлені тілесні пошкодження у вигляді: множинних ссаден чола, забою мяких тканин верхньої та нижньої губи, перелому 8-го ребра, зліва. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення або при падінні і ударянні об такі з висоти власного зросту та вкладаються в строк пригоди, що мала місце 23.08.2012 року. Вище вказані тілесні пошкодження потягли за собою розлад здоровя більше 21 дня і згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.п. 2.2.2. їх слід кваліфікувати як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості (а.с. 65-66).

З висновку акта № 154 амбулаторної судово-психіатричної експертизи слідує, що на підставі вивчення матеріалів кримінальної справи, медичної документації, результатів освідчення, комісія лікарів судово-психіатричних експертів приходить до висновку, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані простого звичайного алкогольного спяніння, коли міг віддавати собі звіт про свої дії та керувати ними, розуміти їх протизаконність та наказуємість. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Встановлений раніше діагнозолігофренія в ступені помірної дебільності в теперішній час не знаходить підтвердження і може бути розцінений, як прояв соціально-педагогічної занедбаності (а.с. 112-115).

Оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2, вірно кваліфіковано за ст. 122 ч. 1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило значну стійку втрату працездатності не менш як на одну третину.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та судові витрати відсутні.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд дотримується вимог ст. 65 КК України, зокрема враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілому шкоду завдану злочином.

Обтяжуючою покарання обставиною у відношенні підсудного ОСОБА_2 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у відношенні до підсудного ОСОБА_2 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, що прямо передбачено у санкції ч. 1 ст. 122 КК України. Однак, беручи до уваги, визнання вини, розкаяння у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди завданої злочином, ці обставини, в сукупності, на переконання суду, свідчать про те, що підсудний ОСОБА_2 може бути виправлений та перевихований без відбування ним покарання і застосовує до нього вимоги ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк, з покладенням обовязків передбачених ст. 76 цього кодексу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо він протягом 2 (двох) років і 6 (шести) місяців не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно

Суддя Рахівського районного суду: Марусяк М.О.