В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2012 Справа №1915/4155/2012
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Кунцьо С.В.

за участю секретаря Чайковської М.В,

прокурора Гавіловського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 22 грудня 2011 року близько 16.30 год., перебуваючи в дворі між будинками № 2А та № 3А по вул. Миру в м. Тернополі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник в автомобіль марки «ГАЗ 3307», д.н.з. 10434ІВ, з якого таємно викрав чоловічу барсетку вартістю 50 грн., в якій знаходилися гроші в сумі 150 грн. та 1 дол. США, що в співвідношенні до гривні на момент вчинення злочину становить 7,98 грн.; візитниця вартістю 15 грн., гаманець вартістю 70 грн., дві кредитні картки банку «Приватбанк», посвідчення водія, видані на імя ОСОБА_2; талон попереджень; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів на автомобілі марки «ГАЗ 3307», д.н.з. 10434ІВ та марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1; картки знижок в супермаркети «Сільпо», «Фуршет», «Київ», які для потерпілого матеріальної шкоди не становлять. Після цього з викраденим майном з місця злочину втік, чим заподіяв ОСОБА_2 шкоду на загальну суму 292,98 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину, у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що 22 грудня 2011 року близько 10.00 год. він пішов на риболовлю на річку ОСОБА_3, звідки повертався біля 16.00 год. По дорозі додому, проходячи між будинками № 2А та 3А, що по вул. Миру в м. Тернополі, побачив грузовий автомобіль марки «ГАЗ 3307», д.н.з. 10434ІВ, в якому була відчинена дверка зі сторони водія. Тоді, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, заліз у кабіну автомобіля, де між сидіннями побачив чоловічу барсетку, яку таємно викрав, після чого пішов додому. Вдома, відкривши викрадену барсетку, побачив в ній гаманець, в якому були гроші в сумі 135 грн., дві кредитні картки «ПриватБанку», пластикова картка, візитниця, 1 дол. США, гроші в сумі 15 грн. купюрами номіналом по 1 грн., документи, серед яких були посвідчення водія видані на імя ОСОБА_2, талон попереджень, технічний паспорт на автомобілі марки «ГАЗ 3307», д.н.з. 10434ІВ та марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1. Оглянувши всі речі, які знаходилися у викраденій барсетці, вийшов на вулицю, де неподалік від будинку, в якому проживає викинув у смітник всі викрадені ним речі, а гроші витратив на продукти харчування. У вчиненому він щиро розкаюється, просить його суворо не карати та не позбавляти його волі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 22 грудня 2011 року близько 16.30 год. припаркував автомобіль марки «ГАЗ 3307», д.н.з. 10434ІВ між будинками № 2А та 3А по вул. Миру в м. Тернополі, при цьому не зачиняючи двері на ключ, оскільки відійшов по особистим питанням до котельні, що знаходилася близько 50 м від припаркованого автомобіля. В кабіні автомобіля між сидіннями він залишив свою барсетку, в якій знаходилися його особисті речі, а саме гроші в сумі 150 грн. та 1 дол. США, що в співвідношенні до гривні на момент вчинення злочину становить 7,98 грн.; візитниця вартістю 15 грн., гаманець вартістю 70 грн., дві кредитні картки банку «Приватбанк», посвідчення водія, видані на імя ОСОБА_2; талон попереджень; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів на автомобілі марки «ГАЗ 3307», д.н.з. 10434ІВ та марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1; картки знижок в супермаркети «Сільпо», «Фуршет», «Київ», при цьому прикривши її газетою. Повернувшись за 10 хв., хотів забрати барсетку, однак виявив її відсутність, про що повідомив свого сина. Просить суд ОСОБА_1 суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім власного визнання вини, підсудний повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджували його винність у вчиненні злочину, згідно пред'явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильність розуміння підсудним змісту цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також розяснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, та кваліфікує його дії за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що помякшують покарання, а саме те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, зважає на позицію потерпілого, який просить не позбавляти волі підсудного, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Аналізуючи вищенаведене суд, вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_1 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обовязок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, підсудному ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: візитницю та гроші в сумі 1 долар США, які передано в розпорядження потерпілому ОСОБА_2 залишити в розпорядженні законного володільця потерпілого ОСОБА_2.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за санкцією частини цієї статті у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобовязати ОСОБА_1, відповідно до вимог ст. 76 КК України в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 підписку про невиїзд з місця постійного проживання, залишити попередній, до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: візитницю та гроші в сумі 1 долар США, які передано в розпорядження потерпілому ОСОБА_2 залишити в розпорядженні законного володільця потерпілого ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_3