АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3523/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2016 року включно, з визначенням застави в розмірі 1500 мінімальних заробітних плат, що складає 1827000 гривень, щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має малолітню дитину, 2007 року народження, працює на посаді прокурора Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на заявників і свідків у провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 більш мяких запобіжних заходів.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застосувати щодо останнього альтернативну заставу, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в розмірі 80 мінімальних заробітних плат. На думку апелянтів, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також захисники стверджують, що ОСОБА_9 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки, перебуваючи на посаді прокурора Петриківського району Дніпропетровської області, згідно своїх службових обов`язків, виконував господарсько-адміністративні функції місцевої прокуратури і не мав ніякого відношення до здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000643, зареєстрованому 04 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. Крім того, апелянти вважають, що якщо ОСОБА_9 і міг, як уповноважена особа, здійснити вплив на прийняття рішення процесуальними керівниками чи слідчими у зазначеному кримінальному провадженні, то такі дії останнього слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 369-2 КК України, яка відноситься до злочину середньої тяжкості. Разом з тим, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказують, що в матеріалах провадження відсутні дані, що ОСОБА_9 , як керівник органу прокуратури, здійснював вплив на процесуальних осіб, які проводять досудове розслідування, що виключає в його діянні склад і кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Далі в апеляційній скарзі захисники звертають увагу, що на першому та останньому аркушах протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 23 листопада 2015 року відсутні дані особи, яка допитувала його у якості свідка.

На думку апелянтів, під час розгляду клопотання слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного. Зокрема, як зазначають захисники, ОСОБА_9 раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_12 , який хворіє і знаходиться під постійним наглядом лікаря, та вагітна дружина ОСОБА_13 , яка також хворіє.
Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважають, що визначена застава в розмірі 1827000 гривень є безпідставною та не співмірною з розміром суми, яка фігурує у кримінальному провадженні. При цьому апелянти зазначають, що у власності ОСОБА_9 знаходиться лише земельна ділянка, яку він отримав у спадщину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002323 від 22 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

25 листопада 2015 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

26 листопада 2015 рокуОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

27 листопада 2015 рокустарший слідчий в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на заявників і свідків у провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року дане клопотання старшого слідчого задоволено та щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2016 року включно, з визначенням застави в розмірі 1500 мінімальних заробітних плат, що складає 1827000 гривень.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддяправильно з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч ствердженням захисників, встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, відповідають диспозиції ч. 3 ст. 368 КПК України та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри та про неправильну кваліфікацію його дій на цій стадії процесу, як випадок завищення кваліфікації більш тяжким злочином, слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на поведінку ОСОБА_9 , який під час складання протоколу затримання та його підписання здійснив спробу втечі, але був затриманий працівниками Служби безпеки України.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи захисників про безпідставність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, всупереч ч. 4 ст. 182 КПК України, визначив підозрюваному розмір застави, який є завідомо непомірним для нього, оскільки складає 1500 мінімальних заробітних плат, в той час як дохід останнього за 2014 рік не перевищував 370 мінімальних заробітних плат з урахуванням дарунків, які відображені в декларації ОСОБА_9 за вказаний рік. При цьому слідчим суддею не враховані належним чином і обставини кримінального правопорушення, сімейний стан ОСОБА_9 та ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Також слідчий суддя не мотивував, в чому полягає виключність випадку, який би вказував на те, що застава в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про те, що на утриманні ОСОБА_9 перебуває малолітня дитина та вагітна дружина, їх стан здоровя, відомості з наявної у справі декларації підозрюваного про його майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, майновий стан сімї ОСОБА_9 на теперішній час та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає доцільним визначити ОСОБА_9 заставу згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 1000 мінімальних заробітних плат, що становить 1218000 гривень. Такий розмір застави, хоча теж перевищує межу, яка встановлена законом за тяжкі злочини, однак з огляду на те, що ОСОБА_9 , як керівник прокуратури району, замість того, щоб вести наполегливу боротьбу з будь-якими проявами корупції, сам підозрюється у причетності до вчинення такого корупційного кримінального правопорушення, що вказує на виключність даного випадку.

Вищевикладене, як вважає колегія суддів, свідчить про необхідність частково задовольнити апеляційну скаргу захисників, а тому приходить до висновку, що, у відповідності до ч. 3 п. 2 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання старшого слідчого необхідно задовольнити, застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити цьому підозрюваному заставу в розмірі 1000 мінімальних заробітних плат, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2016 року включно, з визначенням застави в розмірі 1500 мінімальних заробітних плат, що складає 1827000 гривень, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначити до 23 січня 2016 року включно.

Визначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 1000 мінімальних заробітних плат, що становить 1218000 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ГУ ДКС України в м. Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37993783, МФО 820019, реєстраційний рахунок 0104).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_9 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_9 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурората слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_9 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4