Справа № 548/2085/15-к
Провадження №1-кп/548/12/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2016 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с/с Раазику Харюського району Естонія, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 05.08.2015 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, 69, 70 КК України, вид покарання - 160 годин громадських робіт,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 05.08.2015 року ОСОБА_4 засуджено до 160 годин громадських робіт за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України. 05.09.2015 року вищевказаний вирок Хорольського районного суду Полтавської області набрав законної сили.

09.09.2015 року вирок Хорольського районного суду Полтавської області, яким ОСОБА_4 було засуджено до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт, надійшов на виконання до Хорольського РП Хорольського МРВ кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

14.09.2015 року працівниками Хорольського РП Хорольського МРВ КВІ ОСОБА_4 роз`яснено умови та порядок відбування покарання, про що останнім дано підписку, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, встановлено дні явки на реєстрацію в КВІ. ОСОБА_4 направлено для відбування покарання до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області. Він мав приступити до відбуття громадських робіт 16.09.2015 року.

Починаючи з 24.09.2015 року, ОСОБА_4 став ухилятися від відбування покарання, а саме у вересні 2015 року із запланованих 44 годин згідно графіку, відпрацював лише 12 годин, допустив 5 днів прогулів (20 годин), у жовтні із запланованих 84 годин згідно графіку, відпрацював лише 4 години, допустив 20 днів прогулів (80 годин), тобто не вийшов більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, що згідно положень п.2 ч. 2 ст. 40 Кримінального виконавчого кодексу України є ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, ОСОБА_4 не виконував встановлені обов`язки, порушував порядок та умови відбування покарання, а також притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, що також відповідно до п. 1 ч. З ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Так, ОСОБА_4 08.10.2015 року без поважної причини не з`явився за викликом на реєстрацію в КВІ. 13.10.2015 року ОСОБА_4 був примусово доставлений до Хорольського РП Хорольського КВІ та працівниками КВІ за порушення порядку та умов відбування покарання ОСОБА_4 винесено застереження у вигляді письмового попередження. Останнього попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання.

Незважаючи на попередження, ОСОБА_4 15.10.2015 року без поважної причини не з`явився на реєстрацію до Хорольського РП Хорольського КВІ та 28.10.2015 року, 04.11.2015 року був притягнутий до адміністативної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 178, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив ухилення від відбування громадських робіт, будучи особою, засудженою до цього покарання.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт, особою, засудженою до цього покарання, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Судом встановлено, що згідно довідки Хорольського районного відділу КВІ УДПТС України у Полтавській області ОСОБА_4 на даний час відбув 52 години громадських робіт проти 160 призначених вироком суду, тобто не відбув 108 годин громадських робіт.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визнається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмір, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суровий вид покарання переводиться в більш суровий вид виходячи з такого їх співвідношення, крім іншого:

п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України - одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Згідно довідки Хорольського районного відділу КВІ УДПТС України у Полтавській області залишок невідбутих годин громадських робіт ОСОБА_4 становить 108 годин, з перерахунку вісім годин громадських робіт на один день обмеження волі або арешту, це становить 13,5 днів обмеження волі або арешту.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, те, що вчинене цим обвинуваченим кримінальне правопорушення не є тяжким злочином, обвинувачений ОСОБА_4 задовільно характеризується з місця проживання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 досягне мети при призначенні йому покарання у виді арешту із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду негайно.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та за цією статтею призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 05.08.2015 року у вигляді арешту строком на 6 днів, із розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 місяців 6 днів арешту.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 12 січня 2016 року.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: ОСОБА_1