АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1540/15 Справа № 212/9032/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС» ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2015 року про задоволення клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, та накладено арешт на майно ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС», а саме: гусеничний кран КС-8161 (заводський №66) 1969 року випуску та гусеничний кран СКГ- 40А (заводський №18) 1973 року випуску, шляхом заборони його відчуження будь-яким шляхом до кінця досудового слідства та судового слідства у кримінальному провадженні №0000391 від 29 жовтня 2013 року. Також вирішено питання про передачу арештованого майна ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС» його первинному власнику ПАТ «НДВП Криворіжстальконструкція», та зобов`язано останнього забезпечити збереження зазначеного майна до кінця досудового та судового слідства у кримінальному провадженні.
В обґрунтування свого рішення суд вказав, що ТОВ «Кранмонтажсервіс» об`явило себе банкрутом та згідно рішення господарського суду від 21 липня 2015 року розпочато ліквідаційну процедуру, тому для забезпечення збереження майна до кінця досудового та судового слідства у криінальному провадженні №0000391 від 29 жовтня 2013 року необхідно накласти арешт на майно.
На вказане судове рішення слідчого судді, представником ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС» ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволені клопотання слідчого про арешт майна.
В обґрунтування скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм матеріального та процесуального права. Майно, на яке накладено арешт було набуте ТОВ внаслідок укладення з Ум-122 ЗАТ «Трест Криворіжстальконструкція» договору куплі-продажу №130/26 від 27.11.2003 року, недійсність якого до сьогоднішнього часу в судовому порядку не встановлена.
Суд не взяв до уваги те, що право власності ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС» на арештоване майно є чинним, крім того відсутні підстави для арешту майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС» ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст.395 КПК України слідує, що на ухвалу слідчого судді апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно здійснювався слідчим суддею 29 жовтня 2015 року без виклику представника ТОВ "Кранмонтажсервіс". Ухвалу суду було отримано 06 листопада 2015 року, отже строк на її оскарження треба рахувати від дня отримання копії ухвали, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що строк на оскарження в апеляційному порядку ухвали не був пропущений.

На думку колегії суддів, доводи викладені в апеляційній скарзі про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони знайшли своє підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, 29 січня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 листопада 2003 року між ТОВ «Кранмонтажсервіс» та Ум-122 ЗАТ «Трест Криворіжстальконструкція» укладено договір купівлі продажу №130/26 товарно-матеріальних цінностей згідно специфікації, виходячи зі змісту якої зазначеними товарно-матеріальними цінностями є деталі гусеничних кранів.

29 жовтня 2015 року слідчий СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: гусеничний кран КС-8161 (заводський №66) 1969 року випуску та гусеничний кран СКГ- 40А (заводський №18) 1973 року випуску, шляхом заборони його відчуження будь-яким шляхом до кінця досудового слідства та судового слідства у кримінальному провадженні №0000391 від 29 жовтня 2013 року.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого.

З висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання слідчого з мотивів, вказаних в ухвалі, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави відмовити в задоволенні клопотання.

В силу ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому з висновками слідчого судді про накладення арешту на майно, колегія суддів погодитись не може, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід відмовити.

Апеляційним переглядом встановлено, що повідомлення про підозру посадовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю "Кранмонтажсервіс" у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не було вручено і вони не повідомлялися. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять й заявлених цивільних позовів. Саме ТОВ "Кранмонтажсервіс" не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження та також до підприємства не заявлено цивільний позов з 2013 року.

Так, подане клопотання не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, не викладено обставин та не доведено, чи є підстави вважати, що майно на яке накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Крім того, задовольняючи клопотання про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що арешт на майно накладається у зв`язку з тим, що ТОВ «Кранмонтажсервіс» об`явило себе банкрутом та згідно рішення господарського суду від 21 липня 2015 року розпочато ліквідаційну процедуру, тому для забезпечення збереження майна до кінця досудового та судового слідства у криінальному провадженні №0000391 від 29 жовтня 2013 року.
Колегія суддів вважає, що підстави для накладення арешту на майно ТОВ "Кранмонтажсервіс", що визначені законодавством, у тому числі і зазначені в клопотанні слідчого та ухвалі суду, відсутні. Зазначені норми закону не були враховані судом, а тому, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - скасувати.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ "Кранмонтажсервіс" в особі ліквідатора ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно, а саме: гусеничний кран КС-8161 (заводський №66) 1969 року випуску та гусеничний кран СКГ- 40А (заводський №18) 1973 року випуску - відмовити.

Судді: _______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4