Справа № 357/9311/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1101/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 29.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українець, освіта неповна середня , не одруженого, офіційно не працюючого, пенсіонер, інвалід 2 групи, раніше судимого,

1)01.03.2011 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2)15.07.2011 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.2,15 ч.2 ст. 185 ч.2, 70,71 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.09.2013 р. звільнений від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 12 днів;

3)27.05.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі п.«е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 р.»,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки шість місяців,

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2011 р. відносно ОСОБА_9 , призначено ОСОБА_9 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Вирішено питання про речові докази, -

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_9 31 травня 2015 р. близько 10 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у секції квартир АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу з кімнати загального користування (комори), умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, користуючись відсутністю власника майна, здійснив крадіжку дитячого велосипеда марки «Сигма» вартістю 1125 грн., належного ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1125 грн.

Прокурор ОСОБА_8 , не погоджуючись з вироком суду, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини у вчинені кримінального правопорушення, подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_9 - змінити, виключити з вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2015 року частково приєднану за ст.. 71 КК України частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2011 року у виді 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу призначивши ОСОБА_9 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості та достовірності. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не можу бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вимоги вказаної норми закону, на думку колегії суддів, не були дотримані судом першої інстанції при постановленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_9 .

З апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 вбачається, що висновків суду про доведеність своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку та правильність кваліфікації дій, обвинувачений не оспорює, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) потерпілої ОСОБА_10 , вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та перевіреними в ході судового розгляду доказами в їх сукупності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків, суд першої інстанції допустив помилку.

Так, з вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 27.05.2014 року та вимоги про наявність судимостей ОСОБА_9 (а.с.27-29, 25) вбачається, що останній судимий за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_9 судом покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2011 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі п.»е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання, вказаний вирок набрав законної сили 27.06.2014 року.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2014 року вже була частково приєднана частина невідбутого ОСОБА_9 покарання, призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 27.07.2011 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання підлягає зміні, а посилання суду першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_11 на застосування ст.71 КК України - виключенню. В решті вирок необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 36, 376, 392, 393, 395, 408, 409, 412, 413 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 14.07.2015 року щодо ОСОБА_9 посилання про застосування ст.71 КК України.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок-залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинувачена у той же строк з дня вручення їй копії судового рішення.

С У Д Д І: