Єдиний унікальний номер 205/7823/15-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
26 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000566 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акту, заслухавши учасників судового провадження, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно до вимог ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, зазначивши, що ОСОБА_4 має непогашену судимість за ряд злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, зокрема за ст. 309 ч. 1 КК України, орган досудового розслідування кваліфікував протиправні дії ОСОБА_4 за ст. 307 ч. 2 КК України як вчинені повторно, але без додаткової кваліфікуючої ознаки «вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України».

Таким чином, вказані органом досудового розслідування в обвинувальному акті відомості щодо судимості ОСОБА_4 та викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з їх правовою оцінкою не відповідають одне одному.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. 337 ч. 3 КПК України, відповідно до яких, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження, у кримінальному провадженні не може бути призначений судовий розгляд, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Заслухавши прокурора; а також обвинуваченого, який заперечував проти продовження тримання під вартою, відповідно до положень ст. 331 ч. 3 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, і тяжкість пред`явленого обвинувачення, пов`язаного із вчиненням особливо тяжкого злочину, доцільно продовжити тримання ОСОБА_4 під вартою в межах строку, передбаченого ст. 197 ч. 1 КПК України.

За таких обставин судом не вбачається достатніх підстав вважати, що інша міра запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в теперішній час забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-315 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України, повернути прокурору.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 24 січня 2016 року.

Копію ухвали направити до Дніпропетровського слідчого ізолятору.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню, а також в частині повернення обвинувального акту може бути оскарженою в апеляційному порядку протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1