Справа № 161/5764/14-к
Провадження № 1-кс/161/1519/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 18 червня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на протиправну бездіяльність прокурора та керівника слідчого органу прокуратури м. Луцька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду з скаргою на протиправну бездіяльність прокурора та керівника слідчого органу прокуратури м. Луцька.

Скаржники в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляли.

З метою дотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку, встановленого законом, розгляд скарги проводиться за відсутності скаржників.

Прокурор в судовому засіданні зеперечував проти задоволення скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Щодо вимоги заявників, оскільки вони вимагають, про визнання протиправної бездіяльності прокурора м. Луцька та керівника слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька та зобов`язання їх внести дані в ЄРДР, то дана вимога заявників не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор - Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники, помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, прокурори міст і районів, районів у містах, міжрайонні та спеціалізовані прокурори, їх перші заступники, заступники прокурорів, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69 реєстраторами Реєстру є:

- прокурори;

- слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення).

Відповідно до п. 1.11 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69 користувачами Реєстру є:

- керівники прокуратур та органів досудового розслідування, прокурори, слідчі та інші уповноважені особи органів внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та Державного бюро розслідувань, які виконують функції з інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів та ведення спеціальних обліків (оперативних, оперативно-облікових, дактилоскопічних тощо) відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Також встановлено, що прокурор м. Луцька та керівник слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька не є реєстраторами по внесенню відповідних відомостей в ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України. Оскільки прокурора м. Луцька не визначено як прокурора у конкретному кримінальному провадженні по заяві скаржників № 7 від 29.07.2013 року. При цьому згідно займаної посади він є лише користувачем Єдиного реєстру досудових розслідувань і не наділений повноваженнями по внесенню будь-яких відомостей до ЄРДР.

Так як прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, що визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування, наділений повноваженнями по внесенню відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно п. 1.10 Положення.

Щодо вимоги, заявників, оскільки вони вимагають, визнати протиправною бездіяльність прокурора м. Луцька та керівника слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані були вчинити у визначений ст. 214, ст. 220 та іншими статтями нового

КПК України строк, то дана вимога заявників також не підлягає до задоволення. Так як заявники в п. 3 своєї скарги не вказують в чому полягає протиправна бездіяльність, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Щодо вимоги, заявників, оскільки вони вимагають, зобов`язати прокурора м. Луцька та керівника слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька виконати усі без винятку вимоги (клопотання) потерпілих і заявників й повідомити про це потерпілих і заявників, або надати потерпілим і заявникам мотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні вказаних вимог (клопотань) згідно ст.ст. 55, 56, 60, 220, 221, 223, 303 нового КПК України, то дана вимога заявників також не підлягає до задоволення. Так як заявники в п. 4 своєї скарги не вказують які саме дії необхідно зобов`язати вчинити прокурора м. Луцька та керівника слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Щодо вимоги, заявників, оскільки вони вимагають, зобов`язати прокурора м. Луцька та керівника слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька виконати правила предметної і територіальної підслідності згідно зі законом ст.ст. 216 і 218 нового КПК України, то дана вимога заявників також не підлягає до задоволення. Так як заявники в п. 5 своєї скарги не вказують яким саме чином прокурор м. Луцька та керівник слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька повинні виконати правила предметної і територіальної підслідності, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Щодо вимоги, заявників, оскільки вони вимагають, зобов`язати прокурора м. Луцька та керівника слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька виконати правило преюдиції в контексті чисельних рішень слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області та інших місцевих судів України, то дана вимога заявників також не підлягає до задоволення. Так як заявники в п. 6 своєї скарги не вказують яким саме чином прокурор м. Луцька та керівник слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька повинні виконати преюдиції, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Щодо вимоги, заявників, оскільки вони вимагають, зобов`язати прокурора м. Луцька та керівника слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька припинити усі та усякі дії на виконання розпорядження прокурора області № 96 від 21.11.2013 року, то дана вимога заявників також не підлягає до задоволення. Так як заявники в п. 6 своєї скарги не вказують які саме усі та усякі дії суд повинен зобов`язати прокурора м. Луцька та керівника слідчого підрозділу органу досудового розслідування прокуратури м. Луцька припинити, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Також при розгляді скарги встановлено, що скаржники звернулися до прокурора м. Луцька із заявою № 7 щодо винесення завідомо неправосудного рішення суддею ОСОБА_7 .

Відповідно до п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями №№ 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.85 року та 13.12.85 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Рекомендація № СМ/Rec (2010)12 Комітету міністрів Ради Європи від 17.11.2010 року щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влада повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі

основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст.ст. 126 і 129 Конституції, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону. Законом «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Офіційне тлумачення вищевказаних положень Основного Закону стосовно незалежності й недоторканності суддів та заборони впливу на суддів у будь-який спосіб дано рішенням Конституційного Суду від 01.12.2004 року № 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу.

Частина 5 ст. 47 закону «Про судоустрій і статус суддів» зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, а також фізичних і юридичних осіб та їх об`єднання поважати незалежність судді і не посягати на неї. З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та з якою метою чинилися, є неприпустимими й мають одержувати належну правову оцінку.

Незгода учасника судового процесу з прийнятим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що прокурор м. Луцька згідно займаної посади є користувачем Єдиного реєстру досудових розслідувань і не наділений повноваженнями по внесенню будь-яких відомостей до ЄРДР. Так як такими повноваженнями наділений лише прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, що визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. При цьому незгода учасника судового процесу з прийнятим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в задоволенні скарги на протиправну бездіяльність прокурора та керівника слідчого органу прокуратури м. Луцька

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1