Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/788/15 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2015 року. м. Кіровоград
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000002 за апеляційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівське Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75,76 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Державного бюджету України 1617,86 гривень у рахунок відшкодування витрат на проведення судових інженерно-транспортних експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, при таких обставинах.

Так, близько 14 год. 50 хв. 06 січня 2015 року, ОСОБА_8 всупереч вимогам пункту 31.4 та підпункту „г" п. 31.4.5. Правил дорожнього руху України, які передбачають: « Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено .. ..шини різних моделей з різними малюнками протекторів для легкових автомобілів....», достовірно знаючи, що на задню вісь легкового автомобіля - ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлені шини різних моделей з різними малюнками протекторів, керував зазначеним автомобілем, рухаючись по автодорозі Полтава-Олександрія зі сторони м. Олександрія в напрямку селища Павлиш. Під час руху обвинувачений ОСОБА_8 всупереч вимогам: підпункту „б" пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, який передбачає: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, який передбачає: "під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним", не врахував дорожню обстановку, тобто те, що на дорожньому покритті проїзній частині дороги знаходився укатаний сніг, що значно впливало на зчеплення шин коліс автомобіля з проїзною частиною дороги, та не вибрав відповідну швидкість руху, внаслідок чого на 135 км + 500 м зазначеної автодороги, тобто на території Онуфріївського району Кіровоградської області, допустив занос автомобіля з наступним виїздом на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем SUBARU Forester, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ВАЗ-21070 ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини, багато чисельних двосторонніх переломів ребер, забою правої легені, повного відриву кореня лівої легені, гемоторакс, закритої тупої травми черева, крововиливу в жирову капсулу правої нирки, лоханки нирок, розриву печінки, крововиливу в брижейку кишечнику, гемоперитоніум, закритих уламкових переломів правої лучової та ліктьової кістки, крововиливів та садна правої кісті, вивиху головки лучової кістки до заду, закритого поперекового перелому великої стегнової та кістки стегнової кістки з права, садна правого стегна, травматичного шоку, саден та крововиливів обличчя, крововиливу в м`які покрови потилиці, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 6 від 22.02.2015 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку призвели до смерті.

Смерть ОСОБА_10 настала від травматичного шоку, який розвинувся в результаті політравми з переломами ребер, відривом кореня лівої легені, супроводжуване внутрішніми кровотечами в сукупності з розривом печінки та переломами кінцівок, та перебуває в прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, заподіяними при ДТП.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, посилаючись на те, що під час призначення покарання судом не в повній мірі враховано суспільну небезпеку та тяжкість скоєного злочину, який є тяжким та таким, що представляє підвищену суспільну небезпеку в момент вчинення, а отже, судом залишено поза увагою вимоги п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначив, що суд оцінюючи характеристику обвинуваченого у рішенні вказав, що ОСОБА_8 відшкодував завдану матеріальну шкоду, у той самий час заливши поза увагою ту обставину, що внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху останнім, настала смерть ОСОБА_10 1
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_11 , які просили відмовити в апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення Кримінального процесуального кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення; судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Відповідно до п «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 КПК України відмова від захисника повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим під час досудового розслідування ОСОБА_8 за його заявою призначено захисника із числа адвокатів Кіровоградського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги адвоката ОСОБА_7 на весь час розгляду даного кримінального провадження (а.с. 165-169)

До підготовчого судового засідання захисником адвокатом ОСОБА_7 суду надано заяву з якої вбачається, що вона перебуває на амбулаторному лікуванні у зв`язку з чим просила суд вирішити питання про заміну адвоката, який буде виконувати захист в суді обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні відмовився від захисника.

Проте відмова від захисника, в порушення вимог ч.2 ст.54 КПК України відбувалася без участі останнього. Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції без участі захисника.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження з порушенням вимог ст.ст.48, 49,54 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду не забезпечивши право обвинуваченого ОСОБА_8 на захист та на об`єктивний і неупереджений розгляд кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскільки судове провадження в суді першої інстанції здійснено за відсутності захисника, що є порушенням права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист.
У зв`язку із скасуванням вироку суду першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів не входить в обговорення про доведеність чи недоведеність обвинувачення та кваліфікації дій ОСОБА_8 .
При новому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути наведені порушення кримінального процесуального закону, що призвели до порушення прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2015 року, яким ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - скасувати, призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4