Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/133/16
Категорія: ч2 ст. 185 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
У х в а л а
Іменем України
11.02.2016 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження 0009365, № 0008806 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2015, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- визнано винуватим, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, тапризначено ОСОБА_8 покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 17.06.2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи по вулиці Червоногвардійська, 10, в м. Києві побачив автомобіль марки «Субару Трібека» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на лобовому склі знаходився відеореєстратор марки «Престижио» і у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою каменя розбив праве переднє скло в автомобілі марки «Субару Трібека», д.н.з. НОМЕР_2 , та викрав з салону автомобіля відеореєстратор марки «Престижно», вартістю 2000 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_8 27.06.2015 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, перебуваючи по вулиці Жмаченка 18, в м. Києві, побачив автомобіль марки «Honda CRV» д.н.з. НОМЕР_3 , в якому на лобовому склі знаходився відеореєстратор марки «Парабой П-3», і у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою каменя розбив ліве переднє скло в автомобілі марки «Honda CRV» д.н.з. НОМЕР_3 та викрав з салону даного автомобілявідеореєстратор марки «Парабой П-3», вартістю 4000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_8 07.07.2015 року приблизно об 11 годині 10 хвилин, перебуваючи по вулиці Микільсько-Слобідська, 1-А, в м. Києві, побачив автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_4 , в якому на лобовому склі знаходився відеореєстратор марки «МІО». В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, дістав з кишені штанів, в які був одягнутий, автомобільну свічу, яку заздалегідь приготував, за допомогою якої розбив праве переднє скло в автомобілі марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_4 та викрав з салону даного автомобіля відеореєстратор марки «МІО» з зарядним пристроєм, вартістю 2500 гривень, всередині якого знаходилась карта пам`яті об`ємом 16 GВ, вартістю 500 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень, після чого, виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий свідком.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості, просить вирок суду змінити, застосувати ст. 75 КК України та звільнити його з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців. Своє прохання обґрунтовує тим, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, злочин вчинив вперше, має незадовільний стан здоров`я, а саме у нього погіршується зір, у зв`язку з чим потребує лікування в спеціалізованому закладі.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, які ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

При перевірці кримінальної справи, будь-яких порушень кримінально-процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду, не встановлено.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням всіх обставин, що впливають на відповідальність, відповідно до положень КК України.

При цьому судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу винного, який не одружений, не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 11.10.2004 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, діагноз: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, з яким колегія суддів погоджується.

Що стосується посилань обвинуваченого на визнання своєї вини, щире каяття, то суд першої інстанції зазначені дані врахував, надав їм правову оцінку і призначив таке покарання, яке є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, посилаючись в апеляційній скарзі на незадовільний стан здоров`я, будь-яких доказів зазначеному обвинувачений суду апеляційної інстанції не надав, відсутні такі докази і в матеріалах кримінального провадження.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку обвинуваченим ОСОБА_8 до апеляційного суду не надано, а вчинення злочину ОСОБА_8 вперше, не є обставиною, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407 ч.1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2015 щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: