Справа № 161/6465/14-к
Провадження № 1-кс/161/1704/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 16 травня 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцька клопотання слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Сідчий СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із старшим прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 13 січня 2013 року до Луцького MB УМВС України у Волинській області звернулась з заявою ОСОБА_5 про те, що в період часу з 20 години 30 хвилин 12.01.2014 року по 05 годину 30 хвилин 13.01.2014 року в місті Луцьку, біля будинку № 16Г2, було викрадено автомобіль марки «Тойота Венза» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, світло-коричневого кольору.

Слідчим СВ Луцького MB УМВС України у Волинській області лейтенантом міліції ОСОБА_6 . 13.01.2014 року було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079.

Проведеними оперативно розшуковими заходами, працівниками ВКР Луцького MB, та згідно аналізу отриманого моніторингу телефонних з`єднань в місці скоєного злочину, було встановлено, що в радіусі дії вишки оператора мобільного зв`язку, було встановлено, що в радіусі дії вишки оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діяло два телефони з « 0» ІМЕями, в яких використовувалось дві сім-карти № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , дані телефони використовувались невідомими особами, які можуть бути причетні до вчинення вищевказаного злочину та обґрунтовано, з огляду на моніторинг з`єднань абонентів мобільного зв`язку, підозрюються у скоєнні цього правопорушення. В ході досудового розслідування виникла необхідність отримання дозволу суду, на отримання у оператора мобільного зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 та долучення до матеріалів кримінального провадження інформації про вхідні та вихідні дзвінки, СМС повідомлення, з1 прив`язками до базових станцій за період з 01 грудня 2013 року по теперішній час на сім карт оператора ІНФОРМАЦІЯ_2 за № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , які належить невстановленим особам.

Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати доступ до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів, які містять охоронювану законом таємницю, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме інформації про вхідні та вихідні дзвінки, СМС повідомлення, з прив`язками до базових станцій за період з 01 грудня 2013 року по теперішній час на сім карту оператора ІНФОРМАЦІЯ_2 за № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 які належить невстановленим особам. ВСТАНОВИВ:

13 січня 2013 року до Луцького MB УМВС України у Волинській області звернулась з заявою ОСОБА_5 про те, що в період часу з 20 години ЗО хвилин 12.01.2014 року по 05 годину 30 хвилин 13.01.2014 року в місті Луцьку, біля будинку АДРЕСА_1 , було викрадено автомобіль марки «Тойота Венза» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, світло-коричневого кольору.

Слідчим СВ Луцького MB УМВС України у Волинській області лейтенантом міліції ОСОБА_7 13.01.2014 року було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079.

Проведеними оперативно розшуковими заходами, працівниками ВКР Луцького MB, та згідно аналізу отриманого моніторингу телефонних з`єднань в місці скоєного злочину, було встановлено, що в радіусі дії вишки оператора мобільного зв`язку, було встановлено, що в радіусі дії вишки оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діяло два телефони з « 0» ІМЕями, в яких використовувалось дві сім-карти № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , дані телефони використовувались невідомими особами, які можуть бути причетні до вчинення вищевказаного злочину та обґрунтовано, з огляду на моніторинг з`єднань абонентів мобільного зв`язку, підозрюються у скоєнні цього правопорушення.

Просить надати тимчасовий доступ до документів, зокрема інформації про вхідні та вихідні дзвінки, СМС повідомлення, із зазначенням їх змісту та прив`язками до базових станцій за період з 01 грудня 2013 року по теперішній час наявної у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що здійснюються із/на сім-карти № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , із зазначенням часу та тривалості розмов, з прив`язками до базових станцій.

Надати дозвіл на вилучення (виїмку) вказаної інформації в електронному вигляді у представника ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Розглянути це клопотання без виклику представників ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у володінні якого знаходяться вищевказані документи.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав у викладених у ньому та просив задовольнити клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

При розгляді клопотання встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання та доданих до нього матеріалів, що стороною кримінального провадження не доведено та не надано доказів у відповідності до вимог ст. 84, 85 КПК України, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Також встановлено, що до клопотання не додано жодного документа, який підтверджує місце реєстрації та знаходження ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Також при розгляді клопотання встановлено, що стороною кримінального провадження при зверненні до суду з вказаним клопотанням, не доведено наявність достатніх підстав значення документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні. А також те, що самі по собі або в сукупності з іншими документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також стороною кримінального провадження не обґрунтовано та не доведено в ході судового розгляду клопотання можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Також встановлено, що стороною кримінального провадження взагалі не мотивовано та не доведено належними, достатніми, допустимими, достовірними доказами, що документи, до яких потрібен тимчасовий доступ не містять охоронювану законом таємницю, передбачену ст. 162 КПК України.

Так як у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження при зверненні до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не виконано вимоги ст. 160 та ч. 5 ст. 163 КПК України. А також не доведено ці обставини в ході судового розгляду клопотання по суті. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 162-164 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити слідчому СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1