Справа № 539/3388/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни кримінальне провадження на підставі угоди про примирення зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001001 від 21.08.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, раніше не судимого в силу вимог ст.89 КК України , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :
19.08.2015 року близько 22 години ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки качанів кукурудзи прибув на територію поля, що розташоване по вул. Українська в с. Іванівка Лубенського району Полтавської області та належить ПРАТ « Райз Максимко».

Обвинувачений ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна , впевнившись , що за ним ніхто не спостерігає, наповнив 15 мішків качанами кукурудзи, загальною вагою 375 кг., на суму 596, 25 грн, що належали ПРАТ « Райз Максимко», з якими покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 21.08.2015 року близько 11 години ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки качанів кукурудзи прибув на територію поля, що розташоване по вул. Українська в с. Іванівка Лубенського району Полтавської області та належить ПРАТ « Райз Максимко».

Обвинувачений ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна , повторно, впевнившись , що за ним ніхто не спостерігає, наповнив 11 мішків качанами кукурудзи, загальною вагою 275 кг., на суму 437, 25 грн., що належали ПРАТ « Райз Максимко», з якими покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

04.09.2015 року між представником потерпілого за довіреністю ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, , щодо узгодженого покарання у виді

позбавлення волі та можливого звільнення судом від відбування даного покарання із випробуванням, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому, узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 вважав за можливе затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Також пояснив, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого виду і розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення і що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Зобов`язання взяті на себе обвинуваченим за угодою про примирення можливі для виконання.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України є правильною.

Злочини у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Узгоджена міра покарання , а саме за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі, ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч.1 ст.70 КК України - 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із випробуванням із іспитовим строком в 1 рік з врахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме майно яке було предметом злочину слід повернути законному володільцю, яким є потерпілий ПРАТ « РАЙЗ Максимко»

Таким чином, керуючись ст.100, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 04 вересня 2015 року про примирення між потерпілим ПРАТ «Райз Максимок» в особі представника за довіреністю ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001001 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 04 вересня 2015 року покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, також визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання за даний злочин у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази, а саме , вилучені 650 кг. кукурудзи у качанах повернути ПРАТ « Райз Максимко», а металевий візок ОСОБА_4 як власникам даного майна.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копію даного вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1