Справа № 206/511/16-к
Провадження № 1-в/206/173/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" лютого 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представник ІВЦ№133 ОСОБА_4

засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі тогож суду клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював, раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Терновського районного суду м.Кривого Рогу від 21.03.2012 року, суд -

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2016 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення останнього, яке обґрунтовано тим, що він засуджений вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2012 року до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та виправився через щіре каяття.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснював що не працює через стан здоров`я.
Представник адміністрації Ігренського ВЦ УДПтСУ в Дніпропетровській області в судовому засіданні просив звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання, через стан здоров`я.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.
Розглянувши клопотання, особову справу заслухавши засудженого ОСОБА_5 представника установи та прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
В силу ст. 81 Кримінального кодексу України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 відбув більш 2/3 строку призначеного покарання, характеризється посередньо, має 2 заохочення, отримані у попередній установі відбування покарання, також мав 6 стягнень, які на даний час погашені.
Таким чином, враховуючи те, що підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного покарання та доведення засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Разом з тим, від сумлінної поведінки слід відрізняти пристосування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання, тоді як реальна поведінка свідчить про негативну спрямованістьособистості, або коли засуджені дотримуються вимог режиму тільки під контролем з боку адміністрації.
Про сумлінну працю засудженого додатково може свідчити отримання ним заохочень, передбачених відповідним законодавством, а у ОСОБА_5 одне заохочення за весь 2015 рік та характеризується він посередньо.
Доводи ОСОБА_5 щодо стану здоров`я не є безумовною підставою для можливості застосування до нього умовно-дострокового звільнення за ст. 81 КК України, оскільки звільнення від відбування за хворобою передбачене ст. 84 КК України.
Отже, враховуючи особу засудженого, тяжкість злочину, за яким його засуджено, у суду відсутні підстави вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання являється зразковою та свідчить про його повне виправлення.
Керуючись ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1