Справа №459/2899/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001378 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Червонограда Львівської області, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, не одруженої раніше не судимої, не працюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 ,-
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 13 квітня 2015 року, перебуваючи у приміщенні орендованої нею і потерпілою ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 з метою заволодіння чужим майном вирішила укласти договір про отримання позики із ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від імені співмешканки ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, без відома і згоди ОСОБА_5 , зловживаючи її довірою, ОСОБА_4 маючи вільний доступ до паспорта і ідентифікаційного коду останньої, за допомогою свого мобільного телефону марки «Samsung S4» використовуючи всесвітню мережу інтернет, уклала договір № 686285012 від 13.04.2015 року із ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від імені потерпілої на отримання позики сумою 2000 гривень зі сплатою відсотків та комісії строком на 30 календарних днів та сукупною вартістю позики 2 620 гривень, при цьому не маючи наміру у подальшому повертати отриману позику.
Того ж дня ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання умов вказаного договору позики перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_5 (банківська карта № НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 2000 гривень. Так як банківська карта знаходилася у потерпілої, то обвинувачена шляхом замовчування істини, не повідомивши останній вищевказаних фактів, знання яких суттєво могли би вплинути на її позицію, і таким чином скориставшись помилкою потерпілої стосовно передачі банківської карти, під приводом того, що у неї були заблоковані усі банківські рахунки, а їй повинні перерахувати гроші, отримала добровільно від ОСОБА_5 її банківську карту № НОМЕР_1 та пін код до неї, замовчавши при цьому обставини, повідомлення про які було обов`язковим.
Отримавши доступ до банківської карти та знаючи пін код, ОСОБА_4 того ж дня близько 12:24 години, перебуваючи по вул.Івасюка, 20, у м.Червонограді зняла частину перерахованих ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів у сумі 1800 грн. із банківської карти ОСОБА_5 та у подальшому використала дані гроші на власні потреби. Через декілька днів ОСОБА_4 у невстановленому місці зняла решту грошей сумою 200 грн., які також використала на власні потреби.
По закінченню дії договору позики № 686285012 від 13.04.2015 року ОСОБА_4 отриману нею позику не погасила у зв`язку із чим сума заборгованості зросла і станом на серпень 2015 року становить 6 785 гривень.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 6 785 гривень.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої, оскільки докази ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у пред`явленому їй обвинуваченні свою вину визнала повністю, в повному об`ємі пред`явленого обвинувачення. Вказала, що їй необхідні були кошти і вона уклала від імені потерпілої договір позики. Шляхом обману, вказавши, що їй мають перевести гроші, а її карта заблокована, отримала від потерпілої її банківську карту та зняла з неї вказані гроші. Завдані збитки відшкодує повністю. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.
Дослідивши всі зібрані матеріали справи, суд вважає, що вина обвинуваченої у судовому засіданні доведена повністю. Вина її у тому, що вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого злочину.
Щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину як обставини, що пом`якшують її покарання.
Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить
Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченої, що є людиною молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима.
З врахуванням наведених всіх вище обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе при обранні їй покарання у виді штрафу.
Керуючи ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Головуючий:ОСОБА_1