печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, що подала скаргу, ОСОБА_3 , слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , розглянувши скаргу, яка подана ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання від 05.12.2013 у кримінальному провадженні № 0000393 від 01.11.2013,

В С Т А Н О В И В :
24.12.2013 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання від 05.12.2013 у кримінальному провадженні № 0000393 від 01.11.2013.

У скарзі ОСОБА_3 зазначає, що подав до слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 клопотання від 20.11.2013 про необхідність залучення спеціалістів для підтвердження належності картки пам`яті як первинного мікрочіпа саме тій апаратурі, на якій проводився запис, також встановлення форматів та назв файлів та можливості апаратури фіксувати у пам`яті кількість знаків назви файлу і висновки вказаних спеціалістів надати стороні захисту.

ОСОБА_3 вказує, що 05.12.2013 слідчим ГПУ ОСОБА_4 за результатом розгляду його клопотання від 20.11.2013 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити з підстав наведених у ній, скасувавши постанову від 05.12.2013 слідчого ГПУ ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання, та зобов`язавши останнього розглянути вказані питання у клопотанні, поданому 20.11.2013,

Слідчий ОСОБА_4 , будучи присутнім у судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її вимог, та вмотивованість оскаржуваної постанови.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін провадження за скаргою, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з поданої скарги, у межах кримінального проводження № 0000393 підозрюваним ОСОБА_3 подано клопотання про необхідність залучення спеціалістів для підтвердження належності картки пам`яті як первинного мікрочіпа саме тій апаратурі, на якій проводився запис, також встановлення форматів та назв файлів та можливості апаратури фіксувати у пам`яті кількість знаків назви файлу і висновки вказаних спеціалістів надати стороні захисту.

02.12.2013 слідчим ГПУ ОСОБА_4 за результатом розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у задоволенні вимог клопотання від 20.11.2013.

Свою відмову слідчий ОСОБА_4 мотивував тим, що речові докази носії інформації, з відео та аудіо записами, які підтверджують факти протиправної діяльності ОСОБА_3 наявні у матеріалах даного кримінального провадження були отримані у відповідності до вимог законодавства у ході проведення оперативно-розшукових заходів щодо останнього.

Також у постанові від 05.12.2013 вказано слідчим, що зазначені речові докази оглянуто, зроблено стенограми записів та визнано їх речовими доказами. Окрім того, призначено фоноскопічну експертизу відеозаписів, з метою з`ясування питань чи є вони оригіналами, наявності ознак монтажу, безперервності запису, одночасного запису звуку та відео, тексту розмов та належності голосу на записах ОСОБА_3 .

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Глава 21 КПК України регулює питання проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються у порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із прийняттям відповідного процесуального рішення.

Вирішення питання стосовно допустимості доказів та їхня оцінка належить до компетенції суду на стадії судового розгляду по суті кримінального провадження, та здійснюється судом у порядку ст. 89 КПК України, а не на стадії досудового розслідування.

Виходячи з наведеного, з висновком та обґрунтуванням слідчого ОСОБА_4 суд погоджується та вважає, що подане ОСОБА_3 клопотання не містить вимог про вчинення слідчих дій у межах кримінального провадження, а тому відсутні підстави для скасування постанови слідчого ГПУ ОСОБА_4 від 05.12.2013 про відмову у задоволенні клопотання від 20.11.2013.

З огляду на зазначене вище та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання від 25.11.2013 у кримінальному провадженні № 0000393 від 01.11.2013 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1