Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0015170 від 05.11.2014 року, що надійшло до Дніпровського районного суду м. Києва з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , 1983 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
04 грудня 2015 року з прокуратури Дніпровського району м. Києва до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України, який ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2015 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження., вислухавши прокурора, підозрюваного, суд приходить до наступного.

Копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 отримав 30 листопада 2015 року.

Так, до матеріалів кримінального провадження приєднано витяг з кримінального провадження № 0015170, де вказано дату внесення до ЄРДР 05.11.2014 року.

В той же час, у вступній частині обвинувального акту, зазначається що він складений у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному до ЄРДР за № 0015170 від 05.11.2015 року.

Згідно обвинувального акту, відомості про кримінальне правопорушення 05.11.2014 року внесено слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві до ЄРДР за № 0015170 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Однак, за текстом обвинувального акту зазначено судові витрати у кримінальному провадженні № 0015171 від 05.11.2014 року.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні покладається обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, серед іншого, такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При вивченні обвинувального акту судом встановлено, що в ньому фактично відсутнє висунуте обвинувачення ОСОБА_4 , так як при визначенні кваліфікації його дій, вказується лише про те, що останній підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Таким чином убачається, що обвинувальний акт містить лише формулювання підозри та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, при цьому обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, прокурором, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не висунуто.
Крім того, згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0015170 за ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дата обрання: 12.11.2015 року, строк застосування: 12.01.2016 року.
В цей же час, прокурор та обвинувачений у підготовчому судовому засідання підтвердили, що строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 стік 10.01.2016 року.
Так, в судовому засіданні обвинувачений заявив про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає дружина його покійного батька, яка погоджується забезпечити його житлом та всіма необхідними умовами на цей період. Також, ОСОБА_4 просить врахувати його тяжкі хвороби: СНІД, гепатит С та туберкульоз.

Прокурор, надавши у судовому засіданні довідку про хворобу ОСОБА_4 , пов`язану із туберкульозом, також просить обрати підозрюваному міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, врахувавши, його стан здоров`я, наявність житла для можливості виконання домашнього арешту, а також той факт, що 10.01.2016 року підозрюваний був звільнений з Київського СІЗО, але в судове засідання 11.01.2016 року з`явився добровільно.

Щодо розбіжностей в номері кримінального провадження та дати його внесення до ЄРДР прокурор вважає це технічною помилкою; щодо відсутності обвинувачення ОСОБА_4 при кваліфікації його дій пояснити не може.

Згідно положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років і яке відноситься до категорії тяжких злочинів; в той же час ОСОБА_4 добровільно з`явився у судове засідання після звільнення його із Київського СІЗО, хворіє на тяжкі хвороби, має можливість виконання умов домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд згідно з п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України має право повернути прокурору обвинувальний акт.
З огляду на викладене, беручи до уваги наявні неточності, розбіжності та недоліки, обвинувальний акт, з доданими до нього документами, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження № 0015170 від 05.11.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , 1983 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 м. Києва, що затвердив обвинувальний акт, для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України у строк, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України.

Клопотання підозрюваного, підтримане прокурором, про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- в період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, або суду у визначений ними час.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_4 в межах двох місяців по 10 березня 2016 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого та суд.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту оголошення.

Суддя: