АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/202/16 Справа № 176/2868/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську 09 лютого 2016 року кримінальне провадження № 0000875, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Пятихатського районний суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2015 року,
встановила:
Цим вироком засуджено:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, раніше судимого, останній раз 13 листопада 2008 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 24 грудня 2010 року згідно постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2010 року,
- за 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.
- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці;
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 21.07.2014 року приблизно о 00 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, користуючись темною порою доби, через незачинені двері проник до підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 , де за допомогою ножа, який знаходився при ньому, перерізав кабель телефонного зв`язку марки ТПП 100х2,0х0,4 мм та таємно викрав 156м вказаного кабелю телефонного зв`язку, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №140 від 04.09.2014р. становить 2 626,68 грн., що належать публічному акціонерному товариству «Укртелеком».

З викраденими кабелями телефонного зв`язку ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадені кабелі телефонного зв`язку в свою користь, та розпорядився ними на свій розсуд, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на загальну суму 2 626,68 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 22.07.2014р. приблизно о 04 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, одразу переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, користуючись темною порою доби, через незачинені двері підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 зайшов до підвального приміщення вказаного будинку, тобто проник до приміщення, де за допомогою ножа, який знаходився при ньому, перерізав кабель телефонного зв`язку ТПП 100х2,0х0,4 мм. та таємно викрав 12м вказаного кабелю телефонного зв`язку, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №139 від 04.09.2014р. становить 324,48 грн., що належать публічному акціонерному товариству «Укртелеком» і залишив його в даному підвалі на підлозі, щоб потім повернутися за ним і вийшов з підвалу, попрямував в особистих справах, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на загальну суму 324,48 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , 22.07.2014р. приблизно о 04 год 20 хв, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 одразу переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, користуючись темною порою доби, через незачинені двері підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 зайшов до підвального приміщення вказаного будинку, тобто проник до приміщення, де за допомогою ножа, який знаходився при ньому, перерізав кабель телефонного зв`язку ТПП 100х2,0х0,4 мм. та намагався таємно викрасти 13м вказаного кабелю телефонного зв`язку, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №139 від 04.09.2014 р. становить 351,54 грн., що належать публічному акціонерному товариству «Укртелеком», однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці скоєння злочину був затриманий працівниками охорони ТОВ «Тортус».
В своїй апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України, та пом`якшити йому покарання застосувавши положення ст.69 та ст.75 КК України, звільнивши його від призначеного покарання з іспитовим строком. Обґрунтовує свої вимоги тим, що судом не взято до уваги те, що він хворий на туберкульоз, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та мати похилого віку.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, що містяться в апеляції, зіставивши їх з наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, зазначених у вироку, підтверджуються матеріалами провадження та в апеляції не оскаржуються.
Що стосується вказівки в апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невірної кваліфікації його дій, то вона є необґрунтованою, оскільки не наведено жодного доводу на її підтвердження.
Крадіжка, поєднана з проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікується за частиною третьою статті 185 КК України.

Як вбачається з висновків, викладених у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 листопада 2012 року по кримінальній справі за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 29 липня 2010 року, під проникненням до будь-якого приміщення, як ознаки аналізованого складу злочину, слід розуміти фізичне входження, потрапляння до нього з метою заволодіння майном, що знаходиться в ньому.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», поняття «інше приміщення» включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, судом встановлено, що ОСОБА_7 в липні 2014 року на території м. Жовті Води Дніпропетровської області у нічний час проникав у підвальні приміщення житлових будинків, що мають ознаки «інших приміщень», з метою крадіжки чужого майна, звідки таємно викрадав кабель телефонного зв`язку, чим заподіював матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком».
За таких обставин, колегія суддів вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_7 за 3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України є правильною.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність вини обвинуваченого, не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння тяжкого злочину та має непогашену судимість, негативну характеристику за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які є посилання в апеляції, а саме, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, визнання вини та щире каяття, і відповідно до вимог ст.65 КК України призначив ОСОБА_7 відповідну міру покарання.
Суд також обґрунтовано застосував вимоги ст. 70 КК України та остаточно призначив покарання у вигляді позбавлення волі.
Призначене судом покарання за своїм виглядом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння нових правопорушень.
Доводи скарги про наявність у обвинуваченого тяжких захворювань та наявність на його утриманні матері, яка потребує стороннього догляду, не підтверджується наданими суду матеріалами.
Тому, колегія суддів вважає, що підстави для пом`якшення покарання ОСОБА_7 , зокрема шляхом застосування ст.ст. 69, 75 КПК України, як зазначається в скарзі, відсутні.
Разом з тим, як видно з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_7 , з моменту його затримання 22.07.2014 року, був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. До набрання вироку законної сили, тобто до наступного часу, цей запобіжний захід не змінювався.
За таких обставин, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення до позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів
постановила:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Пятихатського районний суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2015 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 22.07.2014 року по 09.02.2016 року включно в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: