1-кп/357/891/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українець, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого 12.02.2014 р. Святошинським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27 серпня 2015 року близько 19 години ОСОБА_4 , перебуваючи в гаражному приміщенні, який розташований напроти будинку № 32 по вулиці Декабристів в м. Біла Церква Київської області, разом з наглядно знайомим ОСОБА_5 , побачив мобільний телефон марки «Леново А390» ІМЕІ НОМЕР_1 з карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», належний ОСОБА_5 , який знаходився на тумбочці біля входу в гараж. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону. Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись тим, що ОСОБА_5 ремонтував моторолер та за його діями не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, викрав мобільний телефон ІМЕІ НОМЕР_1 з карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 25 грн., без грошових коштів на рахунку, який належить ОСОБА_5 . Після чого разом з викраденим майном вийшов з вказаного гаражного приміщення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 725 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав покази, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він раніше судимий, злочин вчинив у період іспитового строку. 27 серпня 2015 року близько 19 години він, перебуваючи в гаражному приміщенні, який розташований напроти будинку № 32 по вулиці Декабристів в м. Біла Церква, разом з наглядно знайомим ОСОБА_5 , побачив у нього мобільний телефон марки «Леново А390», який знаходився на тумбочці біля входу в гараж. Він вирішив викрасти вказаний телефон. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 ремонтував моторолер та за його діями не спостерігає, з метою збагачення за рахунок чужого майна, викрав мобільний телефон марки «Леново А390» з карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», без грошових коштів на рахунку, який належить ОСОБА_5 . Після чого разом з викраденим майном вийшов з вказаного гаражного приміщення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву мобільного телефону, наявність в ньому сім-карти, його вартість, який викрав визнає, не оспорює. Кваліфікацію його дій не оспорює. Позов визнає. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, потерпілого, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні покази обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його покази суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч. 2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий: 12.02.2014 р. Святошинським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, що є порушенням умов звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, свідчить про стійку злочинну спрямованість поведінки ОСОБА_4 , вперте небажання ставати на шлях виправлення, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, приходить до висновку що ОСОБА_4 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у ближче до середньої межі санкції частини 2 статті 185 КК України.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: частину покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75,79,104 КК).

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення із обвинуваченого завданої майнової шкоди у розмірі 725 грн., моральної шкоди у розмірі 1500 грн., суд відповідно до ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України, зважаючи на визнання позову обвинуваченим, вважає підлягає задоволенню.

Витрати на залучення експерта, речові докази, відсутній.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався. Запобіжний захід відносно нього не обирався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2014 р. відносно ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки три місяці.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 17 вересня 2015 р.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдані матеріальні збитки у розмірі 725 грн., моральну шкоду у розмірі 1500 грн., а всього 2225 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області