Провадження № 1-кп/185/726/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю прокурора - ОСОБА_2 ,
за участю секретаря - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому у судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, працюючого на посаді підземного електрослюсаря на ШУ "Тернівська", шахта "Самарська", одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 з 10 листопада 2005 року зарахований у військовий запас, має військове звання рядового, 14 листопада 2005 року був поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний.
Так, 29 травня 2014 року ОСОБА_4 прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де перебував на обліку як військовозобов`язаний, для проходження медичного огляду. За результатами проходження медичного огляду останнього визнано придатним для проходження військової служби.
На виконання указу Президента № 14/2015 ( "Про часткову мобілізацію", згідно якого було оголошено призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України, здійснити обсяг, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву) від 15 січня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем роботи ОСОБА_4 , до відділу кадрів шахти "Самарської", було надіслано повістку для прибуття останнього до пункту відправлення при частковій мобілізації з датою прибуття 29 липня 2015 року о 08 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 .
25 липня 2015 року начальником дільниці ДПР-5 шахти "Самарської" ОСОБА_5 у приміщенні нарядної кімнати о 10 годині 00 хвилин, військовозобов`язаному ОСОБА_4 , була здійснена спроба вручити повістку на прибуття 29 липня 2015 року на 08 годину 00 хвилин для відправлення по команді № НОМЕР_1 за військово-обліковою спеціальністю № 100915 для проходження служби за мобілізацією. ОСОБА_4 від отримання повістки відмовився. Начальником дільниці шахти "Самарська" ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було доведено військовозобов`язаному ОСОБА_8 про те, що останньому потрібно прибути до пункту відправлення для призову за мобілізацією о 08 годині 00 хвилин 29 липня 2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , а також про те, що ОСОБА_4 зараховано до команди № НОМЕР_1 за військово-обліковою спеціальністю № 100915, також роз`яснено матеріальне забезпечення для осіб які призиваються за мобілізацією. Крім того, ОСОБА_4 було доведено про кримінальну відповідальність в разі ухилення від призову за мобілізацією. Після відмови ОСОБА_4 від отримання повістки, начальником дільниці ОСОБА_5 було складено акт про відмову в отриманні повістки по призову за мобілізацією.
29 липня 2015 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, до пункту відправлення за адресою: АДРЕСА_3 не прибув.
Таким чином військовозобовязаний ОСОБА_4 , всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоровя для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, 29 липня 2015 року о 08.00 годині не прибув до пункту відправлення за адресою: АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються стороною обвинувачення за ст.336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.
Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 25 липня 2015 року начальником дільниці ДПР-5 шахти "Самарської" ОСОБА_5 у приміщенні нарядної кімнати о 10 годині 00 хвилин, йому була здійснена спроба вручити повістку на прибуття 29 липня 2015 року на 08 годину 00 хвилин для відправлення по команді № НОМЕР_1 за військово-обліковою спеціальністю № 100915 для проходження служби за мобілізацією. Від отримання повістки обвинувачений відмовився, однак йому було доведено зміст цієї повістки, а саме - було доведено військовозобов`язаному ОСОБА_8 про те, що останньому потрібно прибути до пункту відправлення для призову за мобілізацією о 08 годині 00 хвилин 29 липня 2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , а також про те, що ОСОБА_4 зараховано до команди № НОМЕР_1 за військово-обліковою спеціальністю № 100915, також роз`яснено матеріальне забезпечення для осіб які призиваються за мобілізацією. Після відмови ОСОБА_4 від отримання повістки, начальником дільниці ОСОБА_5 було складено акт про відмову в отриманні повістки по призову за мобілізацією. 29 липня 2015 року о 08 годині 00 хвилин обвинувачений, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, до пункту відправлення за адресою: АДРЕСА_3 не прибув з особистих міркувань. Він дійсно перебуває на обліку в Павлоградському міському військоматі. В минулому році він проходив медичну комісію і визнаний придатним до служби. Час і дату відправки йому сказали. Він не відмовляється від служби. В скоєному щиро розкаявся.
Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом досліджені матеріали, що характеризують особу ОСОБА_4 :
- довідки, що на психіатричному та наркологічному обліку він не перебуває (а.к.п.49);
- копія паспортного документу на ОСОБА_4 з підтвердженням анкетних даних (а.к.п. 43)
- відомості про відсутність судимостей (а.к.п.47);
- характеристика з місця проживання (а.к.п. 51);
- характеристика з місця роботи (а.к.п. 55);
- копія свідоцтва про народження дитини (а.к.п. 45).
Враховуючи показання обвинуваченого та дослідженні в судовому засіданні матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, та бажання обвинуваченого не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Суд визнає, що зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці покази з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України - доведена повністю.
Оцінюючи докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.
Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, у відповідності до ст. 12 КК України, скоїв злочин середньої тяжкості, сукупність обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме: умисну форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, тяжкість наслідків, данні про особу обвинуваченого - на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, за місцем роботи і місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України є повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ст. 336 КК України в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не має
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальних витрат та речових доказів у справі не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 - не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1