Справа № 197/1418/15-к
Номер провадження № 1-в/197/123/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року . Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника ШВЦ № 75 ОСОБА_4 ,
представника спостережної комісії Широківської райдержажміністрації ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт . Широке клопотання (подання) начальника ШВЦ № 75 ОСОБА_7 , та заява засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, освіта середня, українця, громадянина України, та жителя до засудження АДРЕСА_1 , а зареєстрований АДРЕСА_2 , суд -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений 10 квітня 2014 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі . На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 з випробовуванням на 1 рік і 6 місяців та покладені обов`язки відповідно ч.1 п.2.3.4. ст.76 КК України .Ухвалою цьогож суду від 10.10.2014 року іспитовий строк відмінено та направлено для відбування покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки згідно вироку , оголосивши його в розшук. Вироком від 02.03.2015 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ст. 190 ч. 2 , ст.71 КК України до 2 років і 3 місяців обмеження волі .
Початок строку покарання - 11.11.2014 року. Кінець строку покарання - 09.02.2017 року.
Засуджений подав заяву з проханням розглянути питання про його умовно-дострокове звільнення.
Із подання начальника ШВЦ № 75 ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_6 прибув до установи 13.11.2014 року із КУВП № 3 , час пільги за ст. 81 КК України настав з 09.11.2015 року - 1/2 , згідно протоколу № 22 на засіданні адміністративної комісії установи від 20.11.2015 року відмовлено , як не довівшому свого виправлення , відбуваючи покарання, до виконання робіт ставиться з розумною ініціативою , характеризується за час перебування в КУВП № 3 посередньо , в ШВЦ №75 негативно , допустив порушення що виразилось у вживанні спиртних напоїв , стягнення погашено за плином часу , та має одне заохочення у вигляді подяки , приймає активну участь у організації виховних заходів установи, на профілактичному обліку не перебуває.
Обмірковуючи вказане подання, заслухавши висновок прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, думку представника ШВЦ № 75 , який підтримав подання, думку представника спостережної комісії , який не підтримав подання та заяву засудженого , думку засудженого ОСОБА_6 , який просив задовольнити подане клопотання, та не заперечував , що 27.06.2015 року вживав спиртний напій бражку і перебував в стані алкогольного сп`яніння , за що був 03.07.2015 року покараний , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений неодноразово : 22.07.2013 р. Інгулецьким районним судом м. Криворго Рогу Дніпропретровської області за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт ; вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений 10 квітня 2014 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі . На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 з випробовуванням на 1 рік і 6 місяців та покладені обов`язки відповідно ч.1 п.2.3.4. ст.76 КК України .Ухвалою цього ж суду від 10.10.2014 року іспитовий строк відмінено та направлено для відбування покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки згідно вироку , оголосивши його в розшук. Вироком від 02.03.2015 р. Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ст. 190 ч. 2 , ст.71 КК України до 2 років і 3 місяців обмеження волі .
В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 11.11.2014 року, в т.ч. в ШВЦ №75 - з 13.11.2014 року , з зарахуванням відповідно до вимог ст. 72 КК України.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання в ШВЦ №75 засуджений ОСОБА_6 характеризується спочатку негативно , а потім посередньо, має одне стягнення за вжиття спиртних напоїв від 03.07.2015 року , та одне заохочення від 02.04.2015 року.
Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у звязку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).
Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
-участь у суспільно-корисній праці;
-участь у виховних заходах;
-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Частиною 2 статті 81 КК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
20 листопада 2015 року щодо засудженого ОСОБА_6 на засіданні адміністративної комісії було розглянуто питання по застосуванню умовно-дострокового звільнення , представлений був вперше , та у задоволенні даного клопотання було відмовлено з мотивів того, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення і не став на шлях виправлення, не заслуговує , згідно ст. 81 КК України умовно - дострокового звільнення від відбуття покарання.
Засудженим ОСОБА_6 було вчинено дисциплінарне стягнення - вживання спиртних напоїв 27.06.2015 року, та було накладено стягнення у вигляді суворої догани 03.07.2015 року. Відповідно до ст. 133 КВК України , злісним порушником установленого порядку відбування покарання є засуджений, який не виконує законних вимог адміністрації, необґрунтовано відмовляється від праці (не менш як три рази протягом року); припинив роботу з метою вирішення трудових та інших конфліктів; вживає спиртні напої, .... . Відповідно до п.7 ст. 69 КВК України , якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення. Накладене в цей період нове стягнення на засудженого перериває перебіг зазначеного строку і його обчислення продовжується знову з дня відбуття останнього стягнення. Тому твердження , що воно погашено за плином часу - є безпідставним.
Згідно характеристики, затвердженої начальником ШВЦ № 75 ОСОБА_7 08.12.2015 року вбачається, що за період перебування в ШВЦ №75 засуджений ОСОБА_6 спочатку відбування покарання характеризувався негативно . Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала більш правослухняною та стабільною. На даний час засуджений ОСОБА_6 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі. 20.11.2015 року розглядалося питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України. Комісією установи було відмовлено, в зв`язку з тим що, засуджений не довів своє виправлення. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Вину у скоєному злочині визнав.
Однак, було зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що упродовж усього терміну відбування покарання засуджений ще не ставав на шлях виправлення , та після заохочення , яке мав 02.04.2015 року , допустив злісним порушником установленого порядку відбування покарання , а саме вживання спиртних напоїв , та на даний момент має стягнення .
Засудженим ОСОБА_6 до суду не надано доказів, що він своєю добросовісною поведінкою і відношенням довів виправлення. Тобто, умовно-дострокове звільнення засудженого на даний момент є передчасним.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо наявності у нього позитивних намірів на майбутнє та становлення на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_6 не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає, тому у задоволенні подання начальника ШВЦ № 75 , та заяві засудженого , необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким", ст. ст.. 537 - 539 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання (подання) начальника ШВЦ № 75 ОСОБА_7 , та заяві засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .