В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/596/15

09.12.2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів Ленінського районного суду м. Миколаєва в складі головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань - ОСОБА_4 ,

сторони провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

потерпіла - ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водник Жовтневого району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючий, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2015 року, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_7 , знаходився на городі свого домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та його матір`ю ОСОБА_6 , виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , умисно, наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область лівого ока та далі не припиняючи свої протиправні дії, та продовжуючи реалізовувати свій умисел, наніс ще один удар кулаком руки в область голови з правої сторони за вухом, чим спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 14.06.2015 року, приблизно о 11:00 годині ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , де між ним та його батьком ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої, ОСОБА_7 керуючись раптово виниклим умислом на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 , взявши на кухонному столі для реалізації свого наміру кухонний ніж та вийшовши до ОСОБА_9 наніс останньому один удар в життєво-важливий орган шию, спричинивши колото-різане поранення шиї з пошкодженням аорти, що спричинило смерть останнього.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 12.06.2015 року його мати і він знаходились на городі який знаходиться біля їх будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У нього з матір`ю виникла сварка в ході якої мати вдарила його рукою по щоці, на що він у відповідь наніс їй також удар по щоці. Удар наніс один раз, правою рукою, кулаком. Більше ударів він не наносив та пішов з городу. Вину по цьому епізоду визнає.

14.06.2015 року у нього з батьком відбулась сварка яка вчинилася на подвір`ї їхнього дому, батько спочатку махав на нього руками, а потім взяв камінь в ліву руку. Побачивши це, він взяв кухонний ніж, яким хотів задіти руку батька, в якій він тримав камінь та замахувався на нього, але потрапив батьку в область щоки ножем. При сварці були присутні мати, брат. Раніше суперечок з батьками у нього не було. Він визнає, що вдарив батька ножем, але не навмисно. У вчиненому кається.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_7 її син. 12.06.2015 року чоловік прийшов з роботи та вечеряв, він запитав у неї чи виконав син доручення яке він йому давав, вона відповіла що не виконав. Потім вони збиралися на город, чоловік пішов перший, а вона залишилась на кухні. Коли вона вийшла за чоловіком, ОСОБА_10 стояв над чоловіком, а її чоловік лежав на землі та був непритомний. Його побив син (обвинувачений). ОСОБА_11 вечері цього дня приблизно о 18:00 годині при зауважені сину з приводу його поведінки він її ударив вправу сторону щоки, а потім у ліву щоку. ОСОБА_10 вона не била та не провокувала сварки, це він побив в котре чоловіка(батька). Сварки стали вчинятись на протязі останніх 3 років. ОСОБА_10 не працював ніде і не хотів працевлаштовуватись. Вдома також не хотів працювати. Вів себе агресивно зневажливо до них та до вимог батька.

14.06.2015 року чоловік був на городі, вона зайшла до кухні, там же знаходився і син ОСОБА_10 , якому вона сказала, що вдячна за те, що він ледве не вбив їх, на що син почав підвищувати голос та став агрессивно себе вести. Вона благала його заспокоїтися. На гам прийшов чоловік, який мабуть почув, що ОСОБА_10 кричав на неї. Він стояв та розмовляв з ОСОБА_10 через вікно. Він розмовляв з ним спокійним тоном, а ОСОБА_10 був агресивний. Потім ОСОБА_10 вибіг з кухні з ножем у руках, у той момент вона стояла біля чоловіка і все відбулося у неї на очах. ОСОБА_10 наніс удар ножем чоловіку і чоловік упав. ОСОБА_10 після того як наніс удар пішов до кухні взяв чашку з чаєм, повернувшись нахилився над чоловіком та сказав йому, чи зрозумів батько, хто він такий, підкреслюючи свою значимість. Після чого пішов кудись. В руках у чоловіка нічого не було. Чоловік лежав у неї на руках, стікаючи кров`ю, бажання надати допомогу ОСОБА_10 , не висловлював. Потім пішов з дому. Чоловік по характеру був спокійною роботящою людиною, неконфліктний.

Покази обвинуваченого та потерпілої по епізоду від 12.06.2015 р. узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи № 134 від 24.06.2015 р. з якої вбачається, що у ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в області обличчя, синця в області голови, на фоні якого рана. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від неодноразової дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею по типу удару, в строк і при обставинах, вказаних в постанові.

Враховуючи характер та особливості пошкоджень, потерпілій було нанесено не менше 2 травматичних впливів за короткий проміжок часу. Утворення вказаних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту неймовірно. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначений висновок експерта, підтверджує покази потерпілої і спростовує покази обвинуваченого в частині кількості нанесених ударів.

Її покази також підтверджуються проведеним слідчим експериментом 05.10.2015 року у присутності понятих з участю потерпілої ОСОБА_6 в ході якого потерпіла ОСОБА_6 показала як саме ОСОБА_7 наніс їй удари по обличчю та в ліву частину голови за вухом, що проілюстровано в додатках до протоколу.

Суд визнає ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення яке передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Що до епізоду від 14.06.2015 р. суд приходить до наступного: обвинувачений не заперечував проти фактичних обставин справи, тобто у нанесенні удару ножем батьку, що спричинило його смерть. ОСОБА_7 , також підтвердив місце та час події. Обвинувачений не погодився з направленістю свого умислу на заподіянні батьку смерті.

Причино - слідчий зв`язок між діями обвинуваченого та настанням наслідків смерті потерпілого, підтверджується висновками експерта, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 за № 476 від 15.06.2015 року в якій зазначено, що смерть останнього настала в результаті наскрізного колото-різаного поранення обличчя та шиї з пошкодженням м`яких тканин обличчя і шиї, правої яремної вени, яке супроводжувалось внутрішньою і зовнішньою кровотечею, що призвело до аспірації кров`ю і механічної асфіксії. Ступінь вираженості трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті до моменту дослідження минуло близько 2-х діб. При дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран в області обличчя і шиї з пошкодженнями м`яких тканин в області обличчя і шиї, правої яремної вени. Всі вище описані тілесні ушкодження є прижиттєвими на що вказує наявність крововиливів в місцях ушкоджень, і утворилися одночасно від дії якогось колюче-ріжучого предмета, не виключено, що лезом клинка ножа незадовго до настання смерті. За ступенем тяжкості вище описані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть. Будь-яких тілесних ушкоджень, які б вказували на можливу боротьбу і самооборону при дослідженні трупа не виявлено. Найймовірніше всього в момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий був повернений обличчям до нападника. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий найймовірніше не міг здійснювати цілеспрямовані дії. При судово - токсологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлений.

Таким чином беручи до уваги покази ОСОБА_6 (матері) та висновки судово - медичного експерта №476, спростовуються ствердження обвинуваченого, що він захищався від нападу батька який намагався його вдарити каменем який тримав у руці. Слідів боротьби та самооборони на тілі потерпілого не встановлено експертом не встановлено, що свідчить про відсутність нападу потерпілого на обвинуваченого. Нанесення удару ОСОБА_7 в життєво важливий орган тіла батька, шию, свідчить про його прямий умисел спричинення смерті батьку(потерпілому).

Місце події оглянуто, що відображено в протоколі огляду місця події від 14.06.2015 року у присутності понятих, оглянуто територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 де на подвір`ї вказаного домоволодіння виявлено труп чоловіка, вдягненого в футболку чорного кольору, брюки чорного кольору. На одязі присутні плями бурого кольору схожі на кров.

Вилучений ніж, постановою слідчого від 03.08.2015 року, визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову Жовтневого РВ, згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 357.

23.06.2015 року оглянуто речі потерпілого ОСОБА_9 , а саме: футболку чорного кольору, шорти чорного кольору та труси сіро-синього кольору в клітину на яких виявлено плями речовини бурого кольору схожі на кров, що відображено в протоколі від цього числа і 03.08.2015 року, речі потерпілого (труси, футболка, шорти) визнані постановою слідчого речовими доказами в кримінальному провадженні та передано на зберігання до камери схову Жовтневого РВ, згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 358.

23.06.2015 року оглянуто чоловічий одяг штани чорного кольору, футболка світлого кольору, що належали обвинуваченому ОСОБА_7 які були вилучені під час затримання. На футболці з лівої сторони зверху маються плями бурого кольору, схожі на кров, що вбачається з протоколу огляду.

Постановою про визнання речових доказів від 03.08.2015 року одежа ОСОБА_7 (штани, футболка) визнані речовими доказами та передано на зберігання до камери схову Жовтневого РВ, згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 359.

При проведенні слідчого експерименту який відображено в протоколі 15.06.2015 року у присутності понятих з участю з участю захисника обвинувачений ОСОБА_7 відобразив події того дня та показав як він наніс удар ножем батьку.

Суд вважає, що прокурором доведено вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Згідно висновків судово-медичної експертизи № 822 від 14.06.2015 року у ОСОБА_7 , 1988 р.н., виявлені ушкодження у вигляді синців, саден у області голови, тулуба, підшкірної гематоми в області голови, що могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактовою поверхньою у короткий проміжок часу між собою, з строком давнини не більше 2 діб до моменту огляду.

За ступенем тяжкості вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Слідів, характерних для самозахисту, а також для нанесення ушкоджень ножем не мається.

Приведений висновок експерта судом до уваги не приймався так як тілесні ушкодження обвинувачений отримав при невідомих суду обставинах і вони мали місце до події 14.06.2015 р., про що також, суд повідомив обвинувачений.

Даючи аналіз дослідженим судом доказам висновків експертів - судово-імунологічна експертиза № 484 від 19.06.2015 року: на підставі даних судово-медичного дослідження зразка крові ОСОБА_9 встановлено, що його кров відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО;

- судово-імунологічна експертиза № 485 від 19.06.2015 року: на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО;

-судово-медична цитологічна експертиза № 123ц від 26.06.2015 року: на основі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

В піднігтьовому вмісті двох рук потерпілого ОСОБА_9 виявлена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген А системи АВО, походження якого не виключається як від самого ОСОБА_9 , так і від підозрюваного ОСОБА_7 .

Статеву приналежність епітеліальних клітин в піднігтьовому вмісті ОСОБА_9 встановити не вдалося з-за відсутності придатних для цитологічного обліку клітин в препаратах.

Відповідно до висновку судово-одорологічної експертизи № 32 від 07.07.2015 року: запаховий слід, вилучений з руків`я ножа за фактом вбивства ОСОБА_9 містить запах людини.

Запах людини придатний для подальшої ідентифікації.

Даний запах людини ідентичний запаховому зразку ОСОБА_9 та вірогідно не ідентичний запаховому зразку ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 491 від 20.07.2015 року: на основі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

На футболці, чоловічих бриджах, трусах представлених на експертизу, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від ОСОБА_9 , ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 490 від 20.07.2015 року: на основі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

На футболці, чоловічих бриджах, трусах представлених на експертизу, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від ОСОБА_9 , ОСОБА_7 . На спортивних штанах, представлених на експертизу, кров не знайдена.

По кримінальному провадженню постановою слідчого від 03.08.2015 р., 23.07.2015р. визнано речовими доказами нігтьові пластини пальців рук, як обвинуваченого та потерпілого, запахові сліди та передані на зберігання до камери схову Жовтневого РВ, згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів №№ 354, 356.

Наведені висновки експертів, судом досліджувались, але розглядались як докази які не суперечать матеріалам справи, та понесені затрати на їх виконання суд відніс до процесуальних витрат.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 115 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, та особливо тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільнено, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно судово-психіатричної експертизи № 463 від 03.09.2015 р., ОСОБА_7 будь-якими психічними захворюваннями на момент скоєння злочину не страждав та не страждає на теперішній час. В період часу який відноситься до інкримінованого йому кримінального правопорушення, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 також усвідомлює свої дії та керує ними та у застосуванні до нього примусових мір медичного характеру не

потребує.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно
до ст. 65 КК України, судом не встановлено.
Визнання вини стосовно обвинувачення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України суд не відносить до щирого каяття у вчиненому, тому що він визнав частково фактичні обставини цього епізоду.
Ним також не визнано вину у вчиненому кримінальному правопорушенню передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Поведінку обвинуваченого з приводу невизнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення суд оцінює, як бажання уникнути, покарання за вчинені злочини, намір заплутати суд та перешкодити встановленню істини у справі. Крім - того, покази обвинуваченого не відповідають дійсності, обставинам справи, характеру скоєного злочину, повністю спростовуються показами потерпілої, та матеріалами кримінального провадження.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, що характеризують обвинуваченого як особу схильну до вчинення злочинів, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої щодо міри покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом впливу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 122 КПК України процесуальні витрати на проведення експертиз покласти на ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст.373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у вигляді:

-ч. 1 ст. 125 КК України 150 годин громадських робіт;

-ч. 1 ст. 115 КК України 12 років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 14.06.2015 р.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Речові докази футболка, штани, під нігтеві зрізи, запахові сліди, ніж,труси, футболка, шорти чорного коляру які не витребувані заінтересованими особами і не мають цінності знищити.

Письмові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення криміналістичних експертиз в сумі 9157 грн. 40 коп., на користь держави, перерахувавши кошти - КБК 24060300 ГУДКСУ у Миколаївській області, , МФО 826013, р/р 0005.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_3

ОСОБА_2