Єдиний унікальний номер 235/7/15-к
Номер провадження 11-кп/775/602/2015

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року суддя апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 , на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 листопада 2015 року, відносно ОСОБА_3 , яким він був визнаний винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 12, 289 ч. 2 КК України, та якому було призначено покарання за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі, за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно призначене покарання ОСОБА_3 у вигляді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна з ізоляцією від суспільства та поміщенням до спеціальної кримінально-виконавчої установи закритого типу, -
ВСТАНОВИВ :
Отримавши інформацію про те, що водій ОСОБА_4 є «сепаратистом», обвинувачений ОСОБА_3 , на ґрунті особистих неприязнених стосунків до сепаратистів, погодився на пропозицію особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, про скоєння злочину - вчинення умисного вбивства ОСОБА_4 , розподіливши між собою ролі, згідно яких обвинувачений ОСОБА_3 під час руху на автомобілі, у безлюдному місці повинен був попросити ОСОБА_4 зупинити автомобіль та вийшовши з нього відволікати його увагу, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, в цей час повинна була здійснити вбивство ОСОБА_4 , використовуючи для цього закріплену за нею вогнепальну зброю - автомат Калашникова АКС-74 № НОМЕР_3 , який вона мала при собі.
Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сіли до вказаного автомобілю таксі та наказали ОСОБА_4 відвезти їх до с. Піски Ясинуватського району Донецької області.
11.10.2014 року, близько 20 г. 15 хвилин під час руху по автомобільній дорозі Знам`янка - Луганськ - Ізварине, на відстані близько 200 м в північному напрямі від с. Галицинівка Марійського району Донецької області, обвинувачений ОСОБА_3 попросив водія таксі ОСОБА_4 зупинити автомобіль. Після того, як останній виконав його прохання та зупинив автомобіль, безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, діючи узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, спрямованим на вчинення вбивства ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 відволікаючи увагу потерпілого, нібито справити природні потреби вийшов з автомобілю, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, яка знаходилася на задньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, взяла закріплену за нею вогнепальну зброю - автомат Калашникова АКС-74 № НОМЕР_3 та з метою вчинення вбивства ОСОБА_4 виконала кілька (не менше чотирьох) пострілів з вказаної вогнепальної зброї, в область голови ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинила йому вогнепальні кульові поранення голови з пошкодженням кісток відділу обличчя та зводу черепу, оболонок та речовини головного мозку, від яких останній загинув на місці.
Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження винесли із вищевказаного автомобіля труп ОСОБА_4 та сховали його в розташованій поруч лісосмузі, а потім, сівши в автомобіль вже під керуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, поїхали на ньому з місця скоєння злочину, знищуючи в ході руху з метою приховування скоєного кримінального правопорушення речові докази - особисті документи на ім`я ОСОБА_4 .
Причиною смерті ОСОБА_4 стали два наскрізних вогнепальних кульових поранення голови з пошкодженням кісток відділу обличчя та основи черепу, оболонок та речовини мозку з його розмізженням, які ускладнились зовнішньою кровотечею, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину і шлуночки мозку з розвиненням набряку речовини головного мозку.
На вказаний вирок прокурором подано апеляцію в якій він просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати як незаконний та такий, в якому призначене покарання обвинуваченому без додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки суд першої інстанції не мотивував таке своє рішення, та просить ухвалити новий вирок в частині призначеного покарання яким призначити покарання за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років, за ст.. 289 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна з ізоляцією від суспільства та поміщенням до спеціальної кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Перевіривши матеріали, приходжу до висновку, що необхідно апеляцію прокурора залишити без руху відповідно до вимог ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.
Відповідно до вимог п.п. 4,5 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються: вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів.
А тому зазначена апеляційна скарга прокурора як така, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, повинна бути залишена без руху, та прокурору необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -
УХВАЛИВ:
Апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 , на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 листопада 2015 року, відносно ОСОБА_3 , яким він був визнаний винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 12, 289 ч. 2 КК України, та якому було призначено покарання за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі, за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно призначене покарання ОСОБА_3 у вигляді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна з ізоляцією від суспільства та поміщенням до спеціальної кримінально-виконавчої установи закритого типу, - залишити без руху, надавши апелянту строк терміном 15 днів, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.
Суддя: ОСОБА_1