Номер провадження 1-кп/243/666/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
« 26 » жовтня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, працює торгівельним агентом ТОВ «ДИАД-К» міста Краматорська Донецької області, інвалідом не являється, зареєстрований та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України
ВСТАНОВИВ:
п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, не маючи перешкод технічного характеру в умовах необмеженої оглядовості, не переконавшись, що його дії будуть безпечними і не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відновивши рух став виконувати маневр лівого повороту на вул. Паркова зі швидкістю руху приблизно 15 км/год, та допустив зіткнення лівою боковою середньою передньою бічною частиною керованого ним транспортного засобу, з передньою частиною мопеда марки « DELTA CX 50», без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_9 , який діючи в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
п.2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.14.6 Обгін заборонено:
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події водію мопеда марки « DELTA CX 50», без реєстраційного номера ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма: крововилив у м`які покрови голови потиличної області справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку лівої та правої тім`яних часток, лівої потиличної частки, мозочка, субдуральна гідрома правої півкулі головного мозку ( 40 мл за даними мед документів), забійна рана області підборіддя, синці спинки носу, шиї справа, садна обличчя справа; тупа травма грудної клітки: переломи 1,2,3,4 ребер справа, 1,2,3 ребер зліва, перелом правої лопатки, розрив правої легені, синці в області правої лопатки, правого плечевого суглоба, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та від отримання яких ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні Слов`янської міської лікарні ім. Леніна.
Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причино - наслідковому зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної події та її тяжкими наслідками у вигляді заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_9 .
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 викривається наступними доказами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав частково свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та суду пояснив, що 24 червня 2015 року о 9 годині ранку він їхав на роботу по вул. Г.Батюка м. Слов`янська. При здійснені повороту ліворуч з головної дороги вул. Г.Батюка на другорядну дорогу вул. Паркову, він зупинився, щоб пропустити зустрічний транспорт. Справа його об`їзджала колона машин, які рухалися в попутному напрямку. Він пропустив машини, які рухалися йому назустріч і переконавшись, що його маневр буде безпечним, повернув з головної дороги на другорядну. Ніяких перешкод для виконання ним маневру повороту не було. Коли він повністю завершив маневр повороту і автомобіль вже знаходився на другорядній дорозі, то трапилося зіткнення автомобілю, під його керуванням, з мопедом. Він вийшов з автомобілю і побачив, що поряд з автомобілем лежить чоловік, а поряд мопед. Удар мопеду прийшовся у ліву бокову частину його автомобілю: пошкоджено двоє дверей зліва. Зіткнення сталося саме тоді, коли він уже повернув на другорядну дорогу, виконав поворот і їхав по другорядній дорозі, а мопед врізався в машину під його керуванням. По другорядній дорозі він їхав прямо і зразу після удару зупинився. Він їхав зі швидкістю 10-15 км/ годину, а у мопеда була швидкість приблизно 50-60 км/ годину. Він одразу викликав «Швидку допомогу» та працівників ДАІ. Зібралося багато людей і він попросив надати потерпілому першу медичну допомогу, але таких, що могли надати таку допомогу, серед людей, які зібралися, не було. Потім приїхала «Швидка допомога», яка забрала потерпілого і відвезла до лікарні. Він знаходився на місці події до приїзду працівників ДАІ.
Схема ДТП в день 24 червня 2015 року була складена у його присутності, він також приймав участь у проведенні слідчого експерименту і бачив схему, яку було складено після проведення цієї слідчої дії. Обидві схеми є ідентичними.
Він визнає себе частково винним у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки не мав наміру здійснювати ДТП, спричиняти потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження і не бажав його смерті. Вважає, що дорожньо-транспортна подія трапилася у зв`язку з порушенням саме потерпілим ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України.
У вчиненому він щиросердно розкаюється, оскільки дійсно не бажав настання таких тяжких наслідків.
Аналізуючи вказані пояснення обвинуваченого в тій частині, що 24 червня 2015 року дорожньо-транспортна подія трапилася тільки через порушення Правил дорожнього руху України самим потерпілим ОСОБА_9 у сукупності з іншими, зібраними по справі доказами, суд розцінює такі ствердження обвинуваченого, як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки такі ствердження обвинуваченого повністю спростовуються зібраними по справі доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_9 це її батько. Вона не була очевидцем дорожньо-транспортної події. В той день зранку вона знаходилася у себе за місцем мешкання, їй зателефонувала сусідка її батьків, яка в той час йшла на роботу і побачила, як ОСОБА_9 вже забирала «Швидка допомога» з місця події. Через 10 хвилин їй зателефонував працівник міліції і повідомив про ДТП, а також сказав, що мопед, який належить її батькові, вони забирають, оскільки він буде потрібний для проведення слідчого експерименту, так як її батько повинен у вчиненні ДТП. Вона вважає, що у дорожньо-транспортній події її батько ОСОБА_9 винний більше чим обвинувачений. Її батько - ОСОБА_9 40 років керував транспортними засобами і завжди був обережним. Вона просить суд не призначати суворе покарання ОСОБА_5 , оскільки він зробив для батька все можливе - він їм допомагав, цікавився станом здоров`я батька. Ніяких претензій матеріального або морального характеру вона до ОСОБА_5 не має. Коли її батько знаходився у лікарні ОСОБА_5 допомагав фінансово. Просить суд не направляти ОСОБА_5 в місця позбавлення волі.
Він приймав участь у слідчому експерименті, де він все розповів правду. При зіткненні рухалися обидва транспортні засоби автомобіль і мопед. Але місце зіткнення він вказав приблизно, хоча все інше, вказане ним на досудовому слідстві і при проведенні слідчого експерименту відповідає дійсності. В момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_11 передніми колесами знаходився вже на другорядній дорозі вул. Парковій, а його інша частина, ще на вул. Генерала Батюка, тобто маневр повороту ОСОБА_5 не встиг закінчити.
Аналізуючи пояснення свідка ОСОБА_10 у сукупністю з іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, суд находить ці свідчення свідка правдивими, такими, що відповідають об`єктивній дійсності, оскільки він є особою не зацікавленою в результатах розгляду справи. ОСОБА_10 був очевидцем дорожньо-транспортної події, докладно розповів про те, що відбулося і його пояснення повністю підтверджуються об`єктивними доказами.
Крім часткового визнання своєї провини обвинуваченим, показань потерпілої, свідка провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
Із Протоколу огляду автотранспорту - мопеду марки « DELTA СХ 50» від 24 червня 2015 року вбачається, що при огляді виявлено деформація передніх вил, правих двох підніжків, розбита приборна панель, деформація переднього крила, відбито дзеркало заднього виду (т. 2,а.с. 21), що підтверджує той факт, що всі ці механічні пошкодження мопеду утворилися при зіткнення мопеду з автомобілем під керуванням обвинуваченого.
Із Протоколу огляду трупа від 02 липня 2015 року вбачається, що в приміщенні палати №2 Травматологічного відділення ЦМЛ ім. Леніна по вул. Шевченко №39/1 м. Слов`янська було оглянуто труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (т.2, а.с. 27)
Із Висновку судової медичної експертизи № 380 від 03 липня 2015 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, ускладнена набряком головного мозку.
Виявлені при дослідженні його трупа : закрита черепно-мозкова травма: крововилив у м`які покриви голови потиличної області справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку лівої та правої тім`яних часток, лівої потиличної частки, мозочка, субдуральна гідрома правої півкулі головного мозку (40мл за даними мед.документів), забійна рана області підборіддя, синці спинки носу, шиї справа, садна обличчя справа; тупа травма грудної клітки: переломи 1,2,3,4 ребер справа, 1.2,3 ребер зліва, перелом правої лопатки, розрив правої легені, синці в області правої лопатки, правого плечового суглоба відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; закритий осколковий перелом правої малогомілкової кістки, садна правого колінного суглоба, правої гомілки відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючи для свого загоєння у живих осіб, термін більше 21-ї доби ; синці правої поперекової області, правого тазостегнового суглоба, садна лівого передпліччя, лівої гомілки відносяться до легких тілесних ушкоджень. Данні тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів в процесі дорожньо-транспортної пригоди при цьому потерпілий був повернутий правою частиною тіла до автомобілю. Будь-яких інших тілесних ушкоджень, за винятком слідів медичних операцій та маніпуляцій при дослідженні його трупа не виявлено.
В представленій медичній карті № 460М27 стаціонарної» хворого ОСОБА_9 , немає даних про дослідження його крові на алкоголь.(т.2, а.с. 29-32)
Із Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (т.2, а.с. 75)
Із Висновку № 488, 489 судово автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 25 вересня 2015 року вбачається, що в результаті Дорожньо-транспортної пригоди мопед DELTA отримав наступні механічні пошкодження: деформація кронштейна кріплення сигналу, правого пера передньої вилки, задньої частини захисного щитка, правих підніжок. Проведені діагностичні дослідження свідчать проте, що органи управління мопеду DELTA (рульове керування та тормозна система), на момент пригоди знаходилися в робочому стані і могли виконувати задані функції по керуванню мопедом, а отже про відсутність технічних несправностей на досліджуваному мопеді, які могли б привести до втрати курсової стійкості і керування даного транспортного засобу. Оскільки на дослідженому мопеді DELTA відсутні технічні несправності (рульового керування і гальмівній системі) які могли б призвести до втрати курсової стійкості і керування даного транспортного засобу, то рішення питання, про те, що «Якщо є несправності в гальмівній системі чи в рульовому управлінні мопеда марки «DELTA CX», без реєстраційного номеру, то коли вони утворились (до дорожньо-транспортної події, в момент події чи після скоєння події даної ДТП)», позбавлено технічного смислу. (т.2, а.с.138-142).
Суд приймає до уваги Висновок № 510, 511 судово автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 25 вересня 2015 року який було проведено з урахуванням показань свідка ОСОБА_10 , які він давав на досудового слідстві, будучи допитаним у якості свідка, а також при проведенні слідчої дії слідчого експерименту за його участі 21 вересня 2015 року, оскільки, як безперечний доказ тих обставин, що саме допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причино- наслідковому зв`язку з виникненням 24 червня 2015 року дорожньо-транспортної події та її тяжкими наслідками у вигляді заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_9 , оскільки показання свідка ОСОБА_10 , про механізм даної події з технічної точки зору не викликають сумнів у суду та експертним шляхом не можуть бути спростовані, що в свою чергу дозволяє провести повне об`ємне дослідження обставин даної події за його показанням.
Із Висновку КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» № 262 від 24 червня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак сп`яніння не виявлено. (т.2, а.с. 212,224)
Із Протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 24 червня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запаху алкоголю чи іншої речовини з рота немає. (т.2, а.с.216)
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання».
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 « Про практику призначення судами кримінального покарання»- «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки; ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для здоров`я потерпілого, дані про особу обвинуваченого.
Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 вчинив необережний злочин, щиросердно розкаявся та добровільно відшкодував спричинену матеріальну шкоду.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, частково визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, щиросердно розкаявся, відшкодовано спричинену матеріальну шкоду, працює, задовільно характеризується за місцем мешкання та роботи, однак в результаті вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення настали тяжкі наслідки смерть людини - ОСОБА_9 , що є неповоротною втратою, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, однак в мінімальних межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Суд також вважає за необхідне не призначати ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді «позбавлення права керувати транспортними засобами», передбачене санкцією ст. 286 ч.2 КК України, оскільки при керуванні транспортним засобом ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, автомобіль знаходився у технічно справному стані, вперше вчинив необережний злочин, задовільно характеризується за місцем мешкання та роботи, також суд приймає до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після скоєння дорожньо- транспортної пригоди, а також те, що потерпіла ОСОБА_4 не наполягає на суворій мірі покарання.
Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, а також ті обставини, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, просить не позбавляти обвинуваченого волі, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, а також поведінку ОСОБА_5 після скоєння ним ДТП, а саме, що він негайно викликав міліцію та «Швидку допомогу», намагався ще до приїзду «Швидкої допомоги» надати первинну медичну допомогу потерпілому, відвідував потерпілого у лікарні, надав матеріальну допомогу, потерпіла ОСОБА_4 не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням у відповідності до положень ст.ст. 75,76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_11 обов`язки, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.
Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Застосувати ст.ст. 75,76 КК України і у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк один рік, зобов`язавши його не виїздити за межі України на постійне мешкання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально- виконавчої інспекції.
Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий: суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .