Справа №-613/1805/15-к Провадження №-1-кп/613/39/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000807 від 03 грудня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, українця, громадянина України, розлученого, освіта професійно-технічна, працюючого вантажником у ПАТ Богодухівський м`ясокомбінат, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ст. 164 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2010 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28 травня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від їх сплати, грубо порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, бездіяв, та аліменти в період часу з 01.09.2014 року по 30.11.2015 року не сплачував, а сплатив лише: 01.12.2014 року в сумі - 729 грн. 42 коп., 01.01.2015 року в сумі - 713 грн. 42 коп., 01.02.2015 року в сумі - 614 грн. 61 коп., 01.03.2015 року в сумі 367 грн. 42 коп., 01.10.2015 року в сумі -100 грн. 00 коп., що призвело до виникнення заборгованості в сумі 5661 грн. 27 коп., яка значно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю, не заперечував обставини, приведені вище. Не заперечував проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти згідно рішення суду на її користь на утримання сина ОСОБА_7 , але злісно ухиляється від сплати аліментів у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 5661 грн. Не заперечувала проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що вчинений злочин є невеликої тяжкості, характеристику особи обвинуваченого, обумовлену тим, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України для обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе, обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та від реального відбування покарання.
Покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до вимог п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя