08.12.2015 №363/1955/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгорода обвинувальний акт по кримінальну провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 16.02.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Інгулець Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має вищу юридичну освіту, не працюючого, одруженого, на утримані має двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчиненив умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин:

14.02.2015 року ОСОБА_6 разом із дружиною ОСОБА_8 та двома малолітніми дітьми приїхали до батьків дружини, а саме до ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , що тимчасово проживали за адресою: АДРЕСА_3 з метою провідати останніх. Близько 21-00 години ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та син останніх ОСОБА_10 перебували в будівлі за вищевказаною адресою, де вечеряли та вживали горілку. Під час вечері між вищевказаними особами виникла суперечка з приводу квартири у м.Вишгород, в якій спільно проживають ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У подальшому, приблизно в період з 21 години по 23 годину, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходились на веранді вказаного будинку та спілкувались, ОСОБА_6 внаслідок раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння накинувся на ОСОБА_4 та почав умисно наносити останньому удари кулаками в область голови та тулуба.

В свою чергу, ОСОБА_10 , який в цей час також перебував в будинку побачивши, що ОСОБА_6 наносить удари ОСОБА_4 , з метою припинення протиправних дій останнього, був змушений відтягнути ОСОБА_6 від ОСОБА_4 .

Далі, ОСОБА_4 , з метою уникнення конфлікти, пішов в напрямку веранди зазначеного будинку, де знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для того, щоб випровадити з будинку ОСОБА_8 з її чоловіком ОСОБА_6 . В цей час, ОСОБА_6 , продовжуючи протиправні дії направлені на нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_4 та почав наносити удари руками в область голови та тулуба, від одного з яких останній перечепився через поріг та впав на підлогу у варанді, де перебувала ОСОБА_9 , яка сиділа на стільці. У подальшому, ОСОБА_6 продовжив наносити удари ногами в різні частини тіла ОСОБА_4 , який знаходився в лежачому положенні на підлозі веранди. Після нанесення таких ударів ОСОБА_6 сів на ОСОБА_4 зверху та почав наносити удари руками останньому в область голови та тулуба. Всього ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 не менше 5-6 ударів травматичної дії в область тулуба та голови. Внаслідок вказаних протиправних дії ОСОБА_6 . ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів обличчя, параорбітальної гематоми зліва, що згідно висновку судово-медичної експертизи №38/д/№20/Д-2015 від 27.03.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав та надав показання про те, що він 14.02.2015 р. приблизно о 18-00 години з дружиною ОСОБА_8 та дітьми приїхав на дачу за адресою: АДРЕСА_3 до батьків дружини. Він був з дитиною на вулиці розпалював вогонь, готувався смажити шашлик. Потім сіли вечеряти. Дружина почала розмову зі своєю матір`ю з питання житла. Її мати почала в грубій формі розмовляти з нею, зазначила, щоб ноги її в цьому будинку не було. Розв`язалась словесна перепалка. Вони вийшли на веранду, щоб перекурити. Потерпілий почав висловлюватись щодо того, що нібито він не контролює свою дружину, на що він відповів, що сам розбереться зі своєю сім`єю. Після чого він встав та почав збиратись. ОСОБА_11 молодший нічого не бачив. Почув, що потерпілий на веранді почав кричати на дружину та штовхнув її. Він вийшов до них, ОСОБА_4 переключив увагу на нього та несподівано вдарив прямим ударом кулака в область носу. ОСОБА_4 своїм ударом розбив йому ніс, від цього він втратив рівновагу та впав на підлогу. Потім потерпілий ще декілька разів, поки він перебував на підлозі, наносив йому удари в область обличчя та голови. Захищаючись від ОСОБА_4 , він наніс останньому удар в область правої частини обличчя. Внаслідок цього йому вдалось піднятись з підлоги. Однак, ОСОБА_4 було нанесено удар в область правової скули. В той же час ОСОБА_9 , вдарила його дерев`яним табуретом по голові. Йому нічого не залишалось, як вихватити у неї з рук табурет та відкинути його, обернувшись, він побачив, що потерпілий вже взяв сокиру та замахується на нього. Захищаючись, йому вдалось штовхнути ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав та висвободитись для того, щоб бігти на двір та сідати в машину, де його вже чекала дружина та діти. Зазначив, що потерпілий і раніше на нього кидався, намагався створювати конфлікті ситуації, вважає, що його дії носять захисний характер, він діяв в межах необхідної оборони, а дії потерпілого вважає, що необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України як замах на вбивство. З родиною ОСОБА_11 знайомий з 2002 р. Зазначив, що з дочкою в них завжди були конфлікти, а потерпілий роки чотири тому кидався на нього з ножем. Окрім того, ОСОБА_6 зазначив, що в день бійки спиртного не вживав, бійка відбувалась на веранді, тож син потерпілого ОСОБА_10 підтвердити нічого не може, оскільки при цьому присутній не був, на веранді були він, його дружина та її батьки. Також зазначив, що був у неробочий час та не на службі. 15.04.2015 р. його було звільнено. У всіх наступних діях він проходив по справі як свідок. Пояснив, що відтворення провадилось без нього, в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутня сокира. 15.02.2015 р. він звертався до приймального покою, в нього було перелом кісток носу, численні гематоми на потиличній частині. Вважає, що у нього більше тілесних ушкоджень, ніж у ОСОБА_4 .

Недивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду із показів потерпілого, свідків та інших досліджених судом доказів в їх сукупності та взаємозв`язку.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав показання про те, що 14.02.2015 р. до нього та дружини приїхала дочка ОСОБА_8 з чоловіком та дітьми за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 випивав пиво та разом з його сином ОСОБА_10 готував багаття для смаження шашлику. Дочка також пила, однак, вино. Коли все приготували, сіли за стіл та почали вечеряти. Обвинувачений вже пив горілку. За столом дочка почала підіймати питання щодо переїзду, а саме: що йому з дружиною необхідно виїхати з квартири, а дочка з родиною переїдуть до їхньої квартири. Дружина з дочкою потім пішли на веранду. Він нагадав ОСОБА_6 , що їм було подаровано земельну ділянку, побудовано будинок, однак, йому це не сподобалось, він почав його ображати, в зв`язку з чим вів почав виганяти ОСОБА_6 .. В той же час ОСОБА_6 підвівся та наніс йому удар, ОСОБА_10 почав відтягувати ОСОБА_6 . Дочка шантажувала онуками, що позбавить нас можливості бачитись з ними та спілкуватись. Після того, як він вивів дочку, ОСОБА_6 ще раз наскочив на нього, він зачепився та впав, після чого ОСОБА_6 сів на нього та почав бити. Дружина дійсно вдарила його стільцем по голові. Потім ОСОБА_6 з дочкою почали збиратись. Обвинувачений погрожував спалити дачу, взяв костиль дружини та викинув його на город, з його боку були постійні погрози на його з дружиною адресою, коли дочка з зятем поїхали вони викликали міліцію. Лише на наступний день він звернувся до лікарні. Не заперечував, що в них з ОСОБА_6 виникали часто конфлікти, частіше за все, коли ОСОБА_6 бив свою дружину, однак, за ножа він ніколи не хватався.

Щодо 14.02.2015 р. пояснив наступне: в той день ОСОБА_6 та його син пили пиво, першим удар наніс ОСОБА_12 йому у гостинній в голову, він намагався захищатись, син відтащив ОСОБА_13 від нього, потім вже на веранді ОСОБА_6 вдарив його рукою та коли він впав почав бити ногами, згодом сів на нього та продовжував наносити удар у голову кулаками. Дружина не могла спокійно стояти та дивитись на те, що відбувається, тому взяла табурет та вдарила ОСОБА_6 по голові, і тільки вже коли прибіг ОСОБА_10 , то звільнив його від ОСОБА_14 . Сокири не було, це все вигадки ОСОБА_14 . Після бійки міліцію викликав він, однак, на неодноразові виклики представники правоохоронних органів не приїхали. ОСОБА_12 закрив їх у будинку, лише завдяки запасному ключу, їм вдалось відчинити замок. Десь з 22.10 год. до 22.15 год. ОСОБА_12 дзвонив та погрожував йому. Зараз не спілкуємось, вони намагались помиритись, однак, після всього найдальше спілкування неможливо.

Свідок ОСОБА_10 який надав суду пояснення про те, що 14.02.2015 р. до батьків на дачу за адресою: АДРЕСА_3 приїхали ОСОБА_6 з родиною. Він та ОСОБА_12 були на вулиці, готували шашлик, пили пиво. Десь о 20.00 год. почали вечеряти, вживали всі горілку, окрім сестри, дружини ОСОБА_6 , яка пила вино. Коли мати з сестрою вийшли на ганок, між батьком та ОСОБА_6 виникла суперечка з приводу житла, яка переросла в бійку, ОСОБА_6 наносив більше ударів, оскільки є молодшим, сильнішим та спортивнішим - під час першої бійки ударів 10, під час другої до 10 ударів, а батько - приблизно ударів 6, а під час другої бійки взагалі не міг наносити ударів, оскільки перебував у лежачому стані. Він допоміг розняти батька та ОСОБА_6 .Потім пішов на кухню, однак, почув крики , бійка вже відбувалась на ганку, батько лежав на підлозі, ОСОБА_6 сидів на ньому та наносив удари в область голови. За його допомогою вдалось звільнити батька, ОСОБА_6 постійно погрожував, забрав ключ та замкнув їх із середини. Після чого ОСОБА_12 з родиною зібрались та поїхали.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 14.02.2015 р. донька з чоловіком та дітьми приїхали до них у гості. Зять ОСОБА_6 та син ОСОБА_10 були на вулиці, готували шашлик, пили пиво. Приблизно о 20.00 год. сіли вечеряти, вона та чоловіки вживали горілку, дочка пила вино. Після чого, вона з дочкою вийшли на ганок перекурити, почали сперечатись з приводу житла у м. Вишгороді, а в будинку вона чула як сварились чоловік та зять з приводу грошей. Через деякий час між ними почалась бійка. ОСОБА_6 штовхнув чоловіка, той впав, та ОСОБА_6 почав наносити удари ногами. Син намагався розійняти їх, донька не втручалась, скільки ударів ОСОБА_6 наніс чоловіку пояснити не може, однак, бив сильно, десь хвилини три. Підтвердити чи наносив удари ОСОБА_4 . ОСОБА_6 вона не може через те, що все відбувалось дуже швидко, після бійки родина доньки поїхала додому, та ОСОБА_6 після цього ще дзвонив та погрожував по телефону.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання пояснила, що 14.02.2015 р. вона з чоловіком та дітьми приїхала до батьків на дачу з метою провідати матір. Приїхавши, вона почала готувати вечерю, а чоловік з дітьми гуляв на вулиці. Приблизно о 20.30 год. сіли вечеряти. Під час вечері вона підняла питання щодо проживання її родини або на дачі у батьків, або у квартирі співвласницею якої вона є нарівні з її рідними - батьками та братом. Оскільки у родині її у теперішній час скрутне матеріальне становище та винаймати житло є дуже важким. На що мати почала лаятись в її бік, чоловік у словесному конфлікті участь не приймав, після чого вони почали збиратись додому. В той же час до веранди зайшов її батько, конфлікт продовжився, чоловік зробив зауваження батькові, однак, той налетів на чоловіка та сильно вдарив кулаком в обличчя, чоловік не встиг відвернутись та впав, однак, батько продовжував бити чоловіка. Коли вдалось висвободитись від батька, чоловік піднявся, але був увесь в крові, мав розбитий ніс, мати кричала, брат намагався роздіймати бійку, тоді мати взяла табурет та вдарила її чоловіка в потилицю, повторно чоловік не дав матері його вдарити, вихопив в неї табурет та викинув. Батько продовжував кричати, потім вона побачила у руках батька сокиру, якою він замахнувся на її чоловіка та намагався нанести удар по голові. Чоловік ухилився від удару, штовхнув батька у грудну клітину, внаслідок чого останній впав. Злякавшись за дітей, вона схопила їх та побігла на двір до машини, ледве вдалось їх заспокоїти, потім повернулась шукати чоловіка. Батько в той час виламував двері веранди сокирою. Наголосила на тому, що з боку батька такі прояви агресії непоодинокі, перебуваючи як у тверезому стані, так і в стані алкогольного сп`яніння, він кидався раніше на неї та її чоловіка з ножем. Також зазначила, що чоловік її 14.02.2015 р. спиртних напоїв не живав, вона пила червоне вино. Бійка відбулась на веранді. Батько наніс десь 5 ударів чоловіку, чоловік в свою чергу декілька разів вдарив батька. Підтвердити, що ОСОБА_6 , сидячи на батькові, бив його не може, оскільки такого не було та вона і не бачила цього. Батько просто впав на підлогу. Брат дійсно заспокоював батька та чоловіка. Чоловік дійсно викинув костиль, т.я за допомогою його мати закрила скляні двері, які чоловік намагався закрити перед батьком, щоб уникнути сутички.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засідання пояснив, що 14.02.2015 року він знаходився у дома за адресою АДРЕСА_4 , близько 23 годині зателефонував йому ОСОБА_6 , попросив вийти на дорогу. Коли він вийшов, то побачив ОСОБА_6 в крові, він йому сказав, що були з сім`єю на дачі, відбувся конфлікт з родичами дружини. ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння не знаходився.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні охарактеризував обвинуваченого ОСОБА_6 з негативної сторони. Повідомив, що коли ОСОБА_6 працював в правоохоронних органах на нього постійно скаржилися приватні підприємці, його дії визнавалися неправомірними, він перевищував службові повноваження.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_16 оскільки підтверджуючих даних щодо належності та допустимості доказів таких як притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної або кримінальної відповідальності надано не було.

Факт вчинення злочину ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження під час судового засідання, оскільки потерпілий ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_9 зазначали про те, що ОСОБА_6 вживав алкогольні напої, у той же час обвинувачений ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_8 повідомили, що ОСОБА_6 алкогольні напої того дня не вживав.

Відповідно до ст..91, 92 КПК України обов`язок доказування обставин покладається на слідчого, прокурора, а саме щодо обставин які впливають на ступінь тяжкості, як то перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини суду не надано, зокрема медичних висновків щодо алкогольного сп`янння ОСОБА_6 14.02.2015 року.

У той же час, свідок ОСОБА_17 у судовому засідання пояснила, що спілкується з сім`єю ОСОБА_18 , у них дружні стосунки. Може охарактеризувати ОСОБА_6 як спокійливу, порядну людину, не агресивний. Конфліктних ситуацій між родинами не було. Транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 ніколи не управляв. Щодо подій 14.02.2015 року знає зі слів ОСОБА_6 , якій повідомив про бійку між ОСОБА_4 та ним. Бачила у нього розбитий ніс та затилок.

Її свідчення у повній мірі узгоджуються з матеріалами кримінального провадження щодо характеризуючи даних обвинуваченого, зокрема характеристик з місця роботи та проживання.

Відповідно до висновку експерта № 38/д/№20/Д-2015 від 27.03.2015 у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у виді: підшкірних крововиливів обличчя, пара орбітальної гематоми зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Протоколом проведення слідчого експерименту №1 від 16.04.2015 року та фототаблицями до нього (том 1, а.с. 98-108), в ході якого потерпілий ОСОБА_4 у присутності понятих та експерта показав як ОСОБА_6 наносив удари в область голови та тулуба.

Протоколом проведення слідчого експерименту №2 від 16.04.2015 року та фото таблицями до нього (том 1 а.с.109-117), в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 в присутності понятих та експерта показав які події відбувалися на веранді будинку та які удари ОСОБА_4 наносив ОСОБА_6 та які ОСОБА_6 наносив потерпілому ОСОБА_4 .

Протоколом проведення слідчого експерименту №3 від 16.04.2015 року та фото таблицями до нього ( том 1 а.с.117-124), в ході якого свідок ОСОБА_9 в присутності понятих показала як відбувалася бійка між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . В ході якої, ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_9 з метою того, щоб ОСОБА_6 перестав бити ОСОБА_4 нанесла один удар в область голови та частково в шею ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №38/Д/№20/Д-2015р від 23.04.2015р. у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у виді: підшкірних крововиливів обличчя, пара орбітальної гематоми зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. С урахуванням даних медичної документації, а також наданих фото таблиць можна вважати, що мало місце не менш 5-6 ударів. Не виключається можливість виникнення у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказав ОСОБА_4 при допиті у якості потерпілого. Не виключається можливість виникнення у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, отриманих від ОСОБА_6 ударів, на які вказав ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту 16.04.2015 року.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України суд розцінює як спосіб обраний ним захисту, з метою уникнення відповідальності. Пояснення обвинуваченого щодо спричинення ним потерпілому тілесних ушкоджень є необхідною обороною не знайшли свого підтвердження під час судового засідання, оскільки не було доведено того, що дії які він вчиняв мали на меті захист охоронюваних законом прав та інтересів. Дані обставини перевірялися органом досудового розслідування у межах звернення обвинуваченим ОСОБА_6 щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , та за результатами звернення було прийнято постанову про відмову в порушенні кримінального провадження, яка на теперішній час є чинною (том 1 а.с.207-211).

Кількість спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, їх тривалість свідчать про те, що обвинувачений навмисно їх наносив, оскільки у разі необхідної оборони суд вважає їх кількість та тривалість є необґрунтованою. Тим паче, як зазначив обвинувачений, потерпілий, свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 конфлікт та спричинення тілесних ушкоджень відбувалися майже тричі, що свідчать про їх умисел, а не про необхідну оборону.

Отже, оцінюючи докази у сукупності, відповідно до приписів статті 94 КПК України, судом зазначається про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 125 КК України за результатами розгляду кримінального провадження у суді.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена повністю. Діяння обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як вчинення потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відповідно до статті 12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (том 1 а.с.144), раніше не судимого (том 1 а.с.132), на утриманні має двох малолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що призначення покарання обвинуваченому у виді громадських робіт, передбачене санкцією частини 1 статті 125 КК України, сприятиме виконанню та реалізації приписів статей 50, 65 КК України, згідно яких покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1