Справа №482/1818/14-к 19.11.2015 19.11.2015 19.11.2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000642 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 і в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року, відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кандибине Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не маючий судимості в силу ст.89 КК України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 просять скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.
Провадження №11-кп/784/780/15 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.185 ч.1 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Узагальнені доводи апеляційних скарг.
За змістом апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що не доведена його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

Стверджує, що злочину, у вчиненні якого його визнано винним, він не вчиняв.

Вважає, що свідок ОСОБА_9 його обмовив, оскільки перебуває із ним у неприязних стосунках. Крім того, зазначає, що ОСОБА_9 в суді не вказав точного часу вчинення злочину.

Вважає недопустимим доказом протокол огляду території домоволодіння, яке належить його дружини - ОСОБА_10 , оскільки працівники міліції провели його незаконно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що не встановлена час і спосіб вчинення злочину.

Не погоджується з обсягом майна, викрадення якого інкриміновано ОСОБА_6 , оскільки на подвір`ї домоволодіння, де він проживає виявлено не 102 каменю, а 40 цілих каменів і 62 «половинки».

Заперечує вартість викраденого, оскільки не врахований стан каміння, його знос, пошкодження, що впливає на зниження вартості.

Зазначає, що не встановлено спільне походження каменю, який зберігався на території новобудови потерпілої ОСОБА_11 і домоволодіння ОСОБА_10 .

Вважає, не допустимим доказом протокол огляду місця події (території домоволодіння ОСОБА_10 ) від 23 вересня 2014 року, оскільки проведений без ухвали слідчого судді про обшук житла та дозволу власника житла.

Зазначає, що допитана у суді свідок ОСОБА_12 понятий під час проведення огляду місця події 23 вересня 2014 року - не підтвердила обставин огляду і показала, що на подвір`я вона не заходила, виявлений камінь не бачила.

Вважає необ`єктивними показання свідка ОСОБА_9 через неприязні стосунки з ОСОБА_6 . Крім того, ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_9 , вважаючи, що він не міг бачити в ночі викрадення ОСОБА_6 каменю, через повну темряву.

Просить дослідити повторно всі докази кримінального провадження.

З змісту заперечень на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 прокурор ОСОБА_13 просить залишити без задоволення апеляційні скарги, а оскаржуваний вирок - без змін. Наводить свої доводи і міркування.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
В липні 2013 року в вечірній час, точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходився в АДРЕСА_2 , де помітив недобудований будинок, поряд з яким на землі знаходився будівельний камінь. У зв`язку з цим у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення будівельного каменю, який належить ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел на крадіжку каменю ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , впевнившись, що його ніхто не бачить, діючи таємно, протиправно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав 102 каменя по ціні 07 грн. за кожний на загальну суму 714 грн. Утримуючи викрадене при собі ОСОБА_6 покинув вказану територію, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальні збитки на вказану вище суму.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на підтримку своїх апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_5 , який вважав вирок законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційний скарг в їх межах, апеляційний суд прийшов до таких висновків.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.
Так, згідно звукозапису судового засідання з показань потерпілої ОСОБА_11 вбачається, що в літку 2013 року з слів сусідів їй стало відомо про те, що ОСОБА_6 на протязі певного часу викрадає каміння з її недобудованого будинку. З цього каміння відбудовує господарчі будівлі на території домоволодіння, яке належить його дружині. В зв`язку з цим, на її прохання її сестра - ОСОБА_14 написала в міліцію заяву про вчинення ОСОБА_6 злочину.
Такі показання потерпілої ОСОБА_11 щодо обставин злочину, інкримінованого ОСОБА_6 , узгоджуються з показаннями інших очевидців подій, допитаних в суді, даними про реєстрацію повідомлення про вчинення злочину, а також іншими доказами.
Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх достовірними і послідовними та поклав в обґрунтування обвинувального вироку.
Так, з заяви ОСОБА_14 , зареєстрованої у Новоодеському РВ УМВС України в Миколаївської області 10.09.2014 року за №2420, вбачається, що вона повідомляє про вчинення ОСОБА_6 крадіжки будівельних матеріалів з новобудівлі за адресою по АДРЕСА_2 (а.п.191-192).

З показань свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні вбачається, що на прохання ОСОБА_14 - сестри потерпілої ОСОБА_11 з 2013 року наглядав за недобудованим будинком останньої, який знаходиться поруч з городом біля його домоволодіння. В 2013 році бачив, як ОСОБА_6 двічі (один раз з своєю дружиною, а один раз з її батьком) віз на тачці каміння з будівництва до себе додому. Крім того, бачив, як у двір до ОСОБА_6 заїжджала вантажівка, з якої скидали каміння. З цього каміння в домоволодіння ОСОБА_15 в подальшому відбудовувалися господарчі будівлі.
Саме з огляду на таки показання свідка ОСОБА_9 , який є безпосереднім очевидцем злочинних дій ОСОБА_6 , є безпідставним твердження апелянта ОСОБА_7 про необхідність встановлення спільного походження каменю, який зберігався на території новобудови потерпілої ОСОБА_11 і домоволодіння ОСОБА_10 .

Твердження апелянта ОСОБА_7 про відсутність можливості в свідка ОСОБА_9 бачити викрадення ОСОБА_6 каменю вночі через повну темряву є лише припущенням апелянта.

Наявність неприязних відносин з ОСОБА_6 , які вмотивовані неправомірною поведінкою останнього відносно інших сусідів, не впливає на об`єктивність показань ОСОБА_9 та не спростовує наведених ним фактичних обставин про вчинення саме ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, з огляду на те, що свідок давав показання під присягою, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.
Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що свідок ОСОБА_9 його обмовляє через наявність між ними неприязних стосунків, спростовується показаннями самого свідка ОСОБА_9 , які узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 та іншими доказами дослідженими в суді в зв`язку з чим суд правильно поклав їх в обґрунтування обвинувального вироку.
З дослідженого судом протоколу огляду місця події від 23.09.2014 року (території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ) вбачається, що на зазначеній земельній ділянці розташований недобудований будинок, стіни якого мають пошкодження: з лівого боку будівлі - розміром 2м. х1,2 м., з протилежної сторони будівлі в кутовій частині - розміром 3 м. х 1,8 м., з бокової частини будівлі пошкодження стінки посередині - 4 м. х 1,6 м., в двох метрах ближче до кутової частини 2,5 м. х 1,5 м. Крім того, з тильної сторони будівлі знаходяться 4 купи каменю-буту(а.п.183-185).

З дослідженого судом протоколу огляду місця події (території домоволодіння ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 ) від 23 вересня 2014 року вбачається, що між огорожею та господарською будівлею розташована купа каміння (40 шт. цілого і 62 половинки), також поряд розташована ще одна купа битого каміння (а.п.193-197). Виявлення зазначеної купи битого каміння спростовує твердження апелянта про неправильне встановлення обсягу викраденого.
Є безпідставним твердження апелянтів про незаконність зазначеної слідчої дії, через відсутність ухвали слідчого судді про обшук житла ОСОБА_10 , оскільки обшук житла ОСОБА_10 не проводився. Крім того, з зазначеного протоколу огляду вбачається, що вказана слідча дія проведена з участю і фактично за згодою власниці/користувача домоволодіння - ОСОБА_10 , яка підписала протокол і не висловила жодних заперечень щодо проведення огляду та змісту викладених в ньому обставин.
Вказаний огляд проведений у відповідності до вимог ст.ст.233, 237 КПК України, в зв`язку з чим вказана слідча дія є належним і допустимим доказом, а твердження апелянтів в цій частині - безпідставними.
Не ґрунтується на матеріалах провадження і твердження апелянта ОСОБА_7 про те, що в суді свідок ОСОБА_12 не підтвердила обставин огляду і показала, що на подвір`я ОСОБА_15 не заходила, виявлений камінь не бачила. Так, згідно звукозапису судового засідання ОСОБА_12 підтвердила свою участь в огляді, зазначила про те, що не пам`ятає обставини проведеного огляду. Проте, водночас, показала, що підписала протокол огляду, а за такого і наведені в ньому обставини.
Є безпідставним твердження апелянта ОСОБА_7 про необхідність врахування стану каміння, у викраденні якого обвинувачується ОСОБА_16 , оскільки потерпіла вказала, що вона придбавала нове каміння.
Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.
Відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про повторне дослідження обставин кримінального провадження, яке він мотивував необхідністю надання іншої оцінки доказам, оскільки відсутні підстави з числа передбачених в ст.404 ч.3 КПК України.

Що стосується покарання, то воно призначене ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.ст.65 - 67 КК України, що апелянтами не оскаржується.
З врахуванням викладеного вище підстав для задоволення поданих апеляційних скарг та скасування вироку з закриттям провадження, як просять апелянти - відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року, відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: