АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представників потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Путильського районного суду Чернівецької області у кримінальному провадженні №0000138 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 24 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України і йому призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави в сумі 1595,88 грн.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу, залишити обрану заставу в сумі 20000 грн.
Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 20442 (двадцять тисяч чотириста сорок дві) гривні матеріальної шкоди та 70000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо внесеної застави, речових доказів і судових витрат.
На цей вирок представники потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просили змінити вирок в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди потерпілій та мети вчинення злочину. При цьому вказували, що обвинувачений ОСОБА_11 в суді першої інстанції повністю визнав позовні вимоги і погодився сплачувати завдану шкоду, а суд безпідставно зменшив розмір моральної шкоди та задовольнив цивільний позов в частині відшкодування моральних збитків лише частково в сумі 70000 грн. Крім цього, суд виключив із обвинувачення ОСОБА_6 мотив вчинення злочину помсту, кваліфікуючи діяння обвинуваченого, як вчинене на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_12 .
Просили вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року щодо ОСОБА_13 змінити та задовольнити цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі та змінити мотив вчинення злочину.
Заслухавши доповідь судді, адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_10 які підтримали подану апеляційну скаргу в частині стягнення моральної шкоди, а в іншій частині відмовилися від апеляційних вимог, міркування прокурора, яка вказала, що залишає вирішення питання про задоволення апеляційних вимог на розгляд суду, обвинуваченого ОСОБА_6 який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги з внесеними змінами необхідно задовольнити.
Згідно вироку суду, 29 липня 2014 року приблизно о 21 год. 30хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 приїхали до приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На момент приїзду вказаних осіб в приміщенні даного бару знаходились жителі Путильського району Чернівецької області - ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_12 . У подальшому, приблизно о 22 год. 00 хв., між вказаними компаніями осіб через незначний привід виник словесний конфлікт, який продовжився на вулиці, а саме - на території ринку, який знаходиться по вул. Федьковича в смт. Путила Чернівецької області. Під час даного словесного конфлікту ОСОБА_12 наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_6 , в подальшому останній на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_12 , переслідуючи мету нанесення останньому тілесних ушкоджень та не бажаючи і не передбачаючи настання його смерті, хоча повинен був і міг передбачити настання вказаних суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком руки в область обличчя, від якого останній, перебуваючи на бетонному підвищенні, на висоті до 4-х см над поверхнею землі, впав на спину, із подальшим співударянням головою об площину землі, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді садна потиличної ділянки зліва, крововиливів в м`які тканини з боку внутрішньої поверхні волосяної частини голови в потиличній ділянці зліва під м`яку мозкову оболонку в правій гемісфері, перелому кісток основи та склепіння черепа, забою головного мозку в лобно-скроневій ділянці справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №507 від 20.08.2014 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті. Смерть ОСОБА_12 настала на місці події, від закритого перелому кісток основи та склепіння черепа із забоєм речовини головного мозку.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що викладені у вироку, повністю доведена дослідженими в суді доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.
Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється винуватість ОСОБА_6 , обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації його дій, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.
Аналізуючи вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги представників потерпілих є обґрунтовані.
Відповідно ст.ст.56, 62 Конституції України, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.
Виходячи з правил Глави 9 Розділу 1 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується фізичній особі одноразово, грішми, майном або в інший спосіб особою, яка завдала шкоду за наявності її вини.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Районним судом визначено задовольнити цивільний позов, поданий ОСОБА_10 в частині моральної шкоди частково. При цьому, визначаючи розмір такої моральної шкоди, районний суд врахував характер моральних страждань ОСОБА_10 , а саме те, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , потерпіла втратила батька, внаслідок чого отримала моральний стрес, що призвело до душевних страждань та моральних переживань та, з врахуванням вже сплачених 30000 (тридцяти тисяч) гривень, визначив розмір моральної шкоди в сумі 70000 (сімдесят тисяч) гривень.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно-процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 та погодився відшкодовувати потерпілій заподіяну моральну шкоду.
Оскільки ОСОБА_6 визнав в судовому засіданні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, не мотивувавши своє рішення, всупереч вимогам ст.174 ЦПК України, необґрунтовано зменшив розмір сум на відшкодування моральної шкоди, задовольнивши частково позовні вимоги потерпілої.
За таких обставин заявлений цивільний позов у відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000 (триста тисяч) гривень підлягав до задоволення. А тому колегія суддів вважає, що вирок суду в цій частині необхідно змінити.
Враховуючи те, що на час розгляду справи в апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_6 сплатив 100000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, тому з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 слід стягнути 200000 (двісті тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Інших істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування вироку, не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах потерпілої ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року, щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.119 КК України, в частині відшкодування моральної шкоди змінити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 200000 (двісті тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині вирок районного суду залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий ОСОБА_23
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3