Код суду 233 Справа № 233/7031/15-к
Вирок
Іменем України
12 січня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рубіжне Луганської області, громадянина України, який має середню освіту, працює заправником на АЗС «Пілот», є інвалідом 3 групи, має неповнолітню дитину 2008 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:
- 17 липня 2001 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст. 81 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.45 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- 17 липня 2003 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст. 188 ч.2, ст.15ч.3, ст. 188 ч.2, ст.304, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, звільнився від відбуття покарання 17 травня 2007 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 2 дні на підставі постанови Кіровського районного суду м.Макіївки Донецької області згідно ст.81 КК України,-
- 25 вересня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 122 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки; звільнений від відбуття покарання після закінчення іспитового строку на підставі ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2015 року,-
у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
Приблизно в середині листопада 2015 року о 15 годині, точної дати та часу не встановлено ОСОБА_5 проходив по вулиці Мартенівській в м.Костянтинівка Донецької області, де поряд з домом № 3 «а» побачив дикоростучі кущі рослини роду коноплі і діючи умисно, незаконно - в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» зірвав декілька кущів вищевказаних рослин, чим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, після чого придбаний за вищеописаних обставин наркотичний засіб переніс за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де помістив на асфальті у дворі для просушування природним способом, вчинивши таким чином умисне незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
В цей же день приблизно о 18 годині, точна дата та час не встановлені ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно - в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» перетер руками частину висохлих гілок рослини коноплі, подрібнивши їх та надавши вигляду придатного для вживання шляхом куріння, вчинив таким чином умисне незаконне виготовлення наркотичного засобу без мети збуту. Виготовлений наркотичний засіб загорнув у поліетиленовий пакет і став його незаконно зберігати без мети збуту, періодично вживаючи шляхом куріння, вчинивши умисне, незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
06 грудня 2015 року в період часу з 18 години до 18 години 40 хвилин в ході проведеного у встановленому законом порядку працівниками поліції огляду ОСОБА_5 в правому зовнішньому кармані надягнутої на ньому куртки було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору з характерним запахом коноплі масою 34,08 г, яка відповідно до висновку експертизи № 1503 від 23 грудня 2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 30,81г, який ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 30 грудня 2015 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 28 грудня 2015 року, підозрюваний ОСОБА_5 зобов*язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 за ст.309 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 його прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, останній зазначив, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 грудня 2015 року між ним та прокурором.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 28 грудня 2015 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 за ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце приблизно в середині листопада 2015 року, були скоєні саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 28 грудня 2015 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави 245 гривень 52 копійки.
Речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев*яносто) гривень 00 копійок.
Речові докази речовину масою 30,21г в пакеті з полімерного матералу знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 245 (двісті сорок п*ять) гривень 52 копійки.
Роз`яснити ОСОБА_5 що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя