ун. № 1-704/11
пр. № 1/2608/51/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Косик Л.Г.,

при секретарі Сахно В.С.,

за участю прокурора Паламарчук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця с. Попівці, Барського району, Вінницької області, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3, проживаючого в АДРЕСА_4, раніше не судимого,- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

встановив:

06.02.2011 року, приблизно в 03 години, ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1, таємно викрав чуже майно, яке належить гр-ну ОСОБА_2 Так, ОСОБА_1 06.02.2011 року, приблизно в 03 години, після вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, яке належить громадянину ОСОБА_2 Скориставшись тим, що гр-н ОСОБА_2 спав, продовжуючи знаходитись за вказаною адресою, скориставшись тим, ОСОБА_1 з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, що гр-н ОСОБА_2 в цей час спав, таємно викрав чуже майно, яке належить гр-ну ОСОБА_3, а саме: мобільний «SAMSUNG» D0880 DUOS бордового кольору, ціною 1900 гривень, з сімкартою оператора мобільного зв'язку «Лайф», ціною 35 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 8 гривень; - сім-карту оператора мобільного зв'язку «Білайн», ціною 35 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 16 гривень, а всього на загальну сума 1994 гивні. З викраденим у громадянина ОСОБА_2 чужим майном, ОСОБА_1 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.І КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав суду, що з лютого 2011 року він мешкав у квартирі АДРЕСА_5, де разом із хлопцями на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_3 орендуав ліжко-місце у господаря даної квартири ОСОБА_2 Приблизно в 03 годині 06.02.2011 року, після вживання алкогольних напоїв, будучи в нетверезому стані він приїхав за вказаною адресою. Зайшовши в квартиру, він побачив, що там відпочивають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, також він помітив, що в кімнаті на столі лежав мобільний телефон марки «SAMSUNG» D0880 DUOS в корпусі чорного кольору на дві сім - карти. В цей час він вирішив викрасти даний мобільний телефон з метою його збуту, а на виручені гроші продовжити вживати спиртні напої. Після цього він поклав даний мобільний телефон собі в кишеню та пішов в нічний магазин «Сільпо», що по вул. Г. Юри, 20 в м. Києві. Біля нецентрального входу магазину він підійшов до охоронця, та запропонував останньому купити в нього вищесказаний телефон, на що той охоронець повідомив що в нього немає грошей, натомість телефоном зацікавилась якась співробітниця даного магазину. Про те, що цей телефон викрадений ним він вказаним особам не повідомив і дві сім - карти з телефону він до цього викинув. Після цього, в даному магазині він купив продукти харчування та спиртне, а потім пішов в салон ігрових автоматів, де витратив залишок грошей, отриманих з продажу зазначеного мобільного телефону.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку і беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі підсудний, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи, та розмір цивільного позову у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299, ст. 301-1 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, та розміру цивільного позову які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши підсудного та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу підсудного, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 за ст. 185 ч. 1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковані вірно.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного згідно ст. 66 КК України на думку суду є щире каяття ОСОБА_1 у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за даними облікової документації під чим диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, у лікаря психіатра є перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем характеризувався позитивно, офіційно не працював, не одружений, має середню освіту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту межах, вказаною санкцією.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з 16 листопада 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, враховуючи, що попереднє ув'язнення зараховується в строк відбуття покарання за правилами, передбаченими цієї статті (одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту), вважати ОСОБА_1 таким, що відбув покарання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти негайно в залі суду.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя Л.Г. Косик