Справа № 11-152/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 17.02.2010
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2010р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду

Київської області в складі:

головуючого- Ігнатюка О.В.

суддів- Костенко І.В., ОСОБА_1

з участю прокурора -Ковальчука Т.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постановуБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2009 року, якою кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України, направлено на додаткове розслідування прокурору м. Б. Церква,-

Встановила:

Органами попереднього слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він будучи раніше судимим за ст.309 КК України при невстановлених слідством обставинах незаконно повторно придбав-купив у невстановленої слідством особи в с. Саливінки Васильківського району. Київської області 0,1608г метадону, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, з метою збуту. А 30 липня 2009 року близько 15 год. ОСОБА_2, знаходячись біля будинку №3, де проживає по пр-ку Коханки в м. Узині, Київської області незаконно збув-продав даний наркотичний засіб вагою 0,1608г за 800 грн. ОСОБА_3

Крім цього. 31 липня 2009 року при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_2 повторно, незаконно придбав-купив у невстановленої слідством особи в с. Саливінки. Васильківського р-ну, Київської області 0,2452г метадону, що с наркотичним засобом, обіг якого обмежено, з метою збуту.

Цього ж дня, близько 15 год. біля будинку № 50 по вул. Київській в м. Б. Церква він повторно, незаконно збув-продав ОСОБА_3 0,1476г наркотичного засобу-метадону, обіг якого обмежено, а решту 0. 0976г - незаконно зберігав при собі з метою збуту, який і б/ в виявлений працівниками міліції.

Направляючи справу на додаткове розслідування суд у своїй постанові від 10 грудня 2009 року вказав на істотне порушення кримінально-процесуального закону, так як ОСОБА_2 народився в ОСОБА_4, є громадянином ОСОБА_4, українську мову в школі не вивчав, проте слідство проведено на українській мові, без участі перекладача.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить постанову суду скасувати як необґрунтовану, а справу направити на новий судовий розгляд. Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що в матеріалах справи від ОСОБА_2 є заява, в якій зазначено, що він українську мову розуміє, перекладача не потребує. Під час обрання йому запобіжного заходу, під час допиту в якості обвинуваченого та при ознайомленні з матеріалами справи за участю захисника ОСОБА_5 ні останній, ні ОСОБА_2 не заявляли клопотань про порушення права на захист останнього.

Крім того, ОСОБА_2 проживає на території України протягом тривалого часу, тричі засуджувався, де вироки були постановлені на українській мові і він їх не оскаржував, а тому судове слідство по даній справі проведено відповідно до вимог ст. 19 КПК України - на українській мові, що є мовою більшості населення Київської області і направлення справи на додаткове розслідування с безпідставним.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію і просив постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів знаходить, що апеляцію слід задовольнити з слідуючих підстав.

Судочинство, відповідно до ст. 15 КПК України, проводиться українською мовою. Особам, що беруть участь у справі і не володіють мовою, якою проводиться судочинство, забезпечується право робити заяви, давати показання, заявляти клопотання, знайомитися з усіма матеріалами справи, виступати в суді рідною мовою і користуватися послугами перекладача в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в Іванківській області Російської Федерації, чеченець, є громадянином ОСОБА_4, з 1992 року навчався та проживає на території України. За час проживання на території України ОСОБА_2 був тричі засуджений, де зокрема, останній вирок Голосіївського району м. Києва від 22.05.2003 року був постановлений на українській мові.

При ознайомленні з різними процесуальними документами в даній кримінальній справі ОСОБА_2 писав заяви як російською так і українською мовою, а також надав органу досудового слідства заяву про те, що він українську мову розуміє, перекладача не потребує.

Крім того, при виконанні вимог ст. 218 КПК України та ознайомленні ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_5 з усіма матеріалами кримінальної справи будь-яких клопотань про необхідність надання перекладача підсудному в зв'язку з нерозумінням ним української мови не заявлялось, як і в судовому засіданні при обранні йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту .

За таких обставин колегія суддів вважає, що провівши судове слідство щодо ОСОБА_2 на українській мові, органами досудового слідства вимог ст. 19 КПК України не порушено, а тому доводи апеляції є обгрунтованими.

З урахуванням наведеного постанова підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2000 року, про повернення прокурору м. Біла Церква для проведення додаткового розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.