№ 5 - 4593 ск 15
Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - суддіШибко Л.В.,
суддів:Сахна Р.І., Слинька С.С.,

розглянула в судовому засіданні 12 жовтня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу неповнолітньої засудженої ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 7 липня 2015 року.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Пилипи-Олександрів, Віньковецького району, Хмельницької області, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судиму,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 185 КК України на 80 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання засудженій ОСОБА_4 у виді 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 7 липня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 судові рішення щодо якої не оскаржуються.

За вироком суду, ОСОБА_4 визнано винною у тому, що вона в травні 2014 року, в обідню пору, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2, таємно викрала з гаманця ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 500 гривень, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду.

Крім того, 10 жовтня 2014 року, приблизно о 13 год. 10 хв., знаходячись поблизу магазину «Добродій», що по вул. Інститутській, 4 у м. Хмельницькому, шляхом зловживання довірою заволоділа майном ОСОБА_7 на загальну суму 2141 грн. 18 коп., чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду.

Крім того, 7 листопада 2014 року, приблизно об 11 год. 20 хв., перебуваючи на території ТОВ «Речовий ринок «Торговий дім «Батерсервіс», що по вул. Геологів, 13 у м. Хмельницькому, повторно таємно викрала майно ОСОБА_8 на загальну суму 884 грн., чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду.

Крім того, 19 грудня 2014 року, приблизно о 14 год. 45 хв., перебуваючи в під'їзді № 2 будинку АДРЕСА_3, за попередньою змовою з ОСОБА_5, відкрито викрала майно ОСОБА_9 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого в момент його заподіяння, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоди на суму 1310 грн.

У касаційній скарзі засуджена порушує питання про зміну судових рішень у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, внаслідок суворості. При цьому посилається на те, що суди не врахували у повній мірі її особу та всі обставини кримінального провадження, в результаті чого призначили занадто суворе покарання. Просить застосувати до неї положення ст. 75, ст. 104 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Доводи касаційної скарги засудженої про порушення щодо неї загальних засад призначення покарання, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначені засудженій покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених нею злочинів та дані про особу засудженої.

Так, обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_4 та призначаючи їй покарання у виді позбавлення волі, яке вона має відбувати реально, суд виходив з того, що засуджена вчинила ряд корисливих злочинів, один із яких є тяжким, останній злочин вчинила вже під час розгляду судом кримінального провадження щодо неї, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання характеризується негативно, спиртними напоями не зловживає, наркотичні речовини не вживає, підтримує зв'язки з раніше судимими особами, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Таким чином, судом враховано конкретні обставини кримінального провадження. Обставинами, що пом'якшують покарання засудженій, визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, неповнолітній вік засудженої, наявність малолітньої дитини. Обставиною, що обтяжує покарання засудженій, визнано вчинення злочину щодо малолітньої особи.

Врахувавши всі зазначені обставини в сукупності, у тому числі на які засуджена посилається у касаційній скарзі, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання засудженої можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, та правильно призначив покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд призначаючи засудженій ОСОБА_4 покарання, вимог статей 65-67 КК України не порушив, оскільки призначене їй покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених нею злочинів, всім обставинам кримінального провадження і є необхідним для виправлення засудженої та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене засудженій ОСОБА_4 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає засуджена у касаційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається підстав для його пом'якшення.

При розгляді апеляцій засудженої ОСОБА_4 та її захисника, суд апеляційної інстанції перевірив доводи скарги, аналогічні доводам викладеним у касаційній скарзі, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів з яких апеляційні скарги засудженої та захисника залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою неповнолітньої засудженої ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 7 липня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

Шибко Л.В. Сахно Р.І. Слинько С.С.