Провадження № 1-кс/344/3891/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 29.09.2015 року ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 25.09.2015 року, повернення ОСОБА_5 автомобіля марки AUDI A8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 звернувся з скаргою на постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 29.09.2015 року ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 25.09.2015 року, повернення ОСОБА_5 автомобіля марки AUDI A8, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні адвокат скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній обставини, просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, покликаючись на необґрунтованість її доводів та доводів клопотання, надав суду постанову від 04.09.2015 року про визнання транспортного засобу речовим доказом, приєднання до матеріалів кримінального провадження та залишення на зберіганні.

Заслухавши адвоката, слідчого, вивчивши матеріали скарги та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000584, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000584, відомості про яке 10.02.2015р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Транспортний засіб марки AUDI A8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 09.02.2015р. ОСОБА_5 добровільно передав до з`ясування обставин.

04 вересня 2015 року слідчим винесено постанову про визнання транспортного засобу речовим доказом, приєднання до матеріалів кримінального провадження та залишення на зберіганні.

25.09.2015 року ОСОБА_5 звернувся до начальника СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області із клопотанням про повернення йому автомобіля марки AUDI A8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він володіє та користується на законних підставах.

Постановою старшого слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 29.09.2015 року ОСОБА_4 від 29.09.2015 року в задоволенні клопотання відмовлено з посиланням на спільний наказ Генеральної Прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБУ, ВСУ, ДСА України від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».

Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Як вбачається із скарги, ОСОБА_5 не є власником автомобіля марки AUDI A8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а користується ним на підставі довіреності, яка дає право на експлуатацію транспортного засобу, однак не посвідчує право власності на автомобіль.

Адвокат вважає постанову від 09.10.2015 року незаконною та просить її скасувати та повернути автомобіль ОСОБА_5 , однак ст. 303 КПК України не передбачає можливості оскарження рішення слідчого, в даному випадку викладеного у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання про повернення автомобіля, оскільки повернення автомобіля не є слідчою (розшуковою) дією, негласною слідчою (розшуковою) дією, яка може бути оскаржена на підставі п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України та повернення вилучених транспортних засобів.

ОСОБА_5 вправі звернутись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись принципом змагальності кримінального провадження відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, враховуючи надані сторонами в судовому засіданні пояснення, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 100, 303-307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 29.09.2015 року ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 25.09.2015 року, повернення ОСОБА_5 автомобіля марки AUDI A8, реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1