Провадження № 11-сс/792/282/15
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором прокуратури м. Хмельницького, і щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стуфчинці, тимчасово проживав у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого,-

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 20 листопада 2015 року.
В порядку ч. 3 ст. 183 КПК України йому визначено розмір застави 12180 гривень.

В порядку ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_9 покладені наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання або роботи;

- прибувати за викликами до слідчого, прокурора та суду.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя мотивував це тим, що в судовому засіданні прокурором було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. А саме, що ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання і у виді позбавлення волі на строк до 5 років, раніше судимий за вчинення майнових злочинів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілу, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ухилятися від органів досудового розслідування, оскільки останнє місце його перебування невідоме, його поведінка свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Стверджує, що місцевим судом не було взято до уваги те, що ОСОБА_9 визнав себе винним, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, офіційно працевлаштований і протягом тривалого часу не вчиняв нових кримінальних правопорушень, з`являвся на виклики слідчого до його затримання, що свідчить про відсутність у нього наміру ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Заслухавши: доповідь судді апеляційного суду; пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання вимог своєї апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що остання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється в тому, що близько 12 год. 22 липня 2014 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_10 ноутбук марки «Леново» вартістю 5700 грн.

22 вересня 2015 року о 17 год. ОСОБА_9 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 28 серпня 2015 року.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Оскільки прокурор у судовому засіданні довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України, слідчий суддя вірно обрав щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши при цьому вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та розмір майнової шкоди у завданні якої він підозрюється.
При цьому слідчий суддя вірно взяв до уваги, що ОСОБА_9 двічі раніше судимий за скоєння корисливих злочинів проти власності, які не погашені та не зняті, не має стабільних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, ухиляється від проведення з ним слідчих та процесуальних дій.
Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження і врахувавши, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення через 1 місяць і 3 дні після звільнення з місць позбавлення волі (а.к.п. 14), прийшла до переконання, що заявлені прокурором ризики присутні, оскільки ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя не дав належної оцінки особі ОСОБА_9 , його соціальному статусу, майновому стану та належним чином не дослідив обставин справи, а відтак і можливість не застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі наявні обставини кримінального провадження об`єктивно і повно оцінив особу підозрюваного ОСОБА_9 та прийняв правильне і обґрунтоване рішення про необхідність його ізоляції від суспільства.
І відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України правомірно визначив розмір застави на підставі п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 196 КПК України, а тому підстав для її скасування та обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407 ч. 3, 418, 419, 422, 424 ч. 4 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:/підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_1