Справа № 184/669/15-к
Номер провадження 1-кп/184/129/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження № 0000815 від 11.08.2014 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Курськ, Росія, громадянин України, має неповну середню освіту, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше судимий.

-03.03.2009 року Купянським міським судом Харківської області за ст.186 ч.2 КК України 5 років позбавлення волі.

-19.02.2010 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України приєднаний не відбутий строк покарання 1 рік до вироку Купянським міським судом Харківської області. До відбуття покарання 5 років позбавлення волі.

Звільнений 24.12.2013 року по відбуттю покарання.

-23.07.2014 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.125 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду 22.01.2015 року замінений на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

-09.07.2015 року Соломянським районним судом м.Києва за ст.186 ч.2 КК України 4 років 6 місяців 3 дні позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , потерпіла - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим 19.02.2010 року Орджонікідзевським міським судом за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України приєднаний не відбутий строк покарання 1 рік позбавлення волі до вироку Купянського міського суду, тобто, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, 10.08.2014 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходився біля магазину "Універмаг", що розташований за адресою: будинок №47/а по вул.Калініна м.Орджонікідзе Дніпропетровської області разом з раніше йому знайомою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якої в руках був мобільний телефон марки "Самсунг GT S 5282 Noble Black" вартістю 775 гривень, в якому знаходилися дві сім-карти мобільних операторів "МТС", "Київстар", на якій знаходилися грошові кошти в розмірі 17 гривень, вартістю 15 гривень кожна та мобільний телефон марки"Самсунг", точної моделі мобільного телефону встановити не надалося можливим, вартістю 120 гривень, золоте кільце вагою 3 грами, 585 проби вартістю 279 гривень, на відкрите викрадення якого у ОСОБА_3 виник злочинний намір.

У вказаний день та час ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір умисно, з корисливих спонукань, шляхом ривку з рук потерпілої викрав мобільний телефон марки "Самсунг GT S 5282 Noble Black" вартістю 775 гривень, в якому знаходилися дві сім-карти мобільних операторів "МТС", "Київстар", на якій знаходилися грошові кошти в розмірі 17 гривень, вартістю 15 гривень кожна та мобільний телефон марки"Самсунг", точної моделі мобільного телефону досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, вартістю 120 гривень, золоте кільце вагою 3 грами, 585 проби вартістю 279 гривень.

З відкрито викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1221 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Потерпіла не заперечувала проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України. При визначенні міри покарання покладалася на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що 10.08.2014 року приблизно о 23 годині 00 хвилин знаходився біля магазину "Універмаг", який розташований в буд. 47/а по вул. Калініна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, де зустрів знайому ОСОБА_5 , під час спілкування з якою у нього виник намір, спрямований на заволодіння мобільних телефонів та золотого кільця ОСОБА_5 .. Після цього він вирвав з рук потерпілої телефон марки "Самсунг", в якому знаходилися дві сім-карти мобільних операторів "МТС", "Київстар" та мобільний телефон марки"Самсунг", точної моделі мобільного телефону він не знає, золоте кільце вагою 3 грами, 585 проби вартістю 279 гривень та зник з зазначеного місця. Викраденим розпорядився на власний розсуд. В судовому засіданні в скоєному щиро розкаявся.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та обвинувачуваний дійсно винний в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про злочин і про обстановку його вчинення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Визначаючи обвинуваченому вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Крім того судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 09.07.2015 року ОСОБА_3 засуджений за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 23.07.2014 року Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області та ухвали цього ж суду від 22.01.2015 року остаточне покарання призначено у виді 4 років 6 місяців 3 днів позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин в силу ст.67 КК України, які обтяжують покарання судом не встановлено а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів згідно ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі золоте кільце, яке передано потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити власнику.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат по справі не має.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України суд -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 09.07.2015 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців 3 (три) дні.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 23.12.2014 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ: золоте кільце, яке передано потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1