Справа № 214/8251/15-к
1-кп/214/767/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодружений, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , не маючи права займатися прийомом від населення металобрухту, переслідуючи умисел, направлений на систематичне здійснення діяльності по прийому лому чорних металів, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення шляхом отримання незаконного прибутку, в порушенням вимог ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року (в редакції від 28.06.2015 року), у період часу з 11.10.2015 року до 19.10.2015 року, знаходячись в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого на території ГБК «ІЗОТОП», який знаходиться в Саксаганському районі м. Кривого Рогу неподалік пр. Гагаріна, незаконно займався прийомом від громадян брухту чорних металів, прийнявши всього за вказаний період часу 117 кг. брухту чорних металів, які незаконно зберігав у приміщення вищезазначеного гаражу, однак 19 жовтня 2015 на підставі добровільно наданого письмового дозволу ОСОБА_4 було проведено огляд у вищевказаному приміщенні гаражу, в ході якого незаконно прийнятий металобрухт загальною вагою 117 кг., кантор загальною вантажопідйомністю 30 кг. та грошові кошти в розмірі 31 грн. були вилучені працівниками міліції.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 213 КК України, за ознаками здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, організація незаконного пункту прийому та схову металобрухту.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо.

Окрім показань обвинуваченого судом досліджені письмові документи, які підтверджують відсутність у нього судимості в силу ст. 89 КК України та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під диспансерним чи під психіатричним наглядом не перебуває (а.с.45-47).

Суд, ураховуючи думку учасників судового розгляду, визнання обвинуваченим вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, під диспансерним чи під психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді обмеження, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в частині обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази у вигляді вилучених у ОСОБА_4 металобрухту чорних металів вагою 117 кг, який перебуває на зберіганні ТОВ «Кривбасвтормет», грошових коштів в сумі 31 грн. та кантора, які знаходиться в камері схову Саксаганського РВ КМУ, передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .