Провадження № 1-кп/127/287/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2015 р. за № 0005523 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 15.08.2015 р. біля 22.30 год. за місцем свого проживання та реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, таємно, шляхом вільного доступу, завідомо знаючи, що у кімнаті, де тимчасово проживає потерпілий ОСОБА_4 , є особисте майно останнього, яке можна реалізувати, скориставшись відсутністю потерпілого, за допомогою власного ключа від вхідних дверей кімнати вказаної квартири, зайшов в середину, де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинив крадіжку монітору марки «Hanns-G» моделі «HX191D», який належить ОСОБА_4 , вартість якого згідно з висновком експерта №1972/1973/1974/1975/15-21 від 29.10.2015 року становить - 799 грн.

Після чого ОСОБА_6 викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму - 799 грн.

Крім того, ОСОБА_6 діючи повторно, 16.08.2015 р. біля 01.00 год. за вказаною вище адресою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, таємно, шляхом вільного доступу, завідомо знаючи, що у кімнаті, де тимчасово проживає потерпілий ОСОБА_4 , є особисте майно останнього, яке можна реалізувати, скориставшись відсутністю потерпілого, за допомогою власного ключа від вхідних дверей кімнати квартири АДРЕСА_2 , зайшов в середину, де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинив крадіжку клавіатури марки «А4Tech» моделі «KLS-23MU», вартістю - 136 грн. та акустичної системи марки «Luxeon» моделі «2.1», вартістю 538 грн., що належали потерпілому.

Після чого ОСОБА_6 викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду яка згідно з висновком експерта №1972/1973/1974/1975/15-21 від 29.10.2015 р. становить - 674 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1337 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він знімав у обвинуваченого кімнату. Обставин викрадення його майна йому не відомо, оскільки він на вихідні їздив додому. На даний час викрадене у нього майно йому повернуто і він претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та потерпілого, думку сторін кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 та ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не виносяться на розгляду суду сторонами кримінального провадження, обмежившись дослідженням висновку експерта №1972/1973/1974/1975/15-21 від 29.10.2015 р. щодо вартості викраденого обвинуваченим майна, а також квитанцій з ломбарду про здачу обвинуваченим майна потерпілого.

Аналізуючи показання обвинуваченої, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт викрадення обвинуваченим майна потерпілого, що підтверджується його чіткими та послідовними поясненнями з цього приводу, які узгоджують з наданими стороною обвинувачення квитанціями, з яких випливає, що обвинувачений викрадене у потерпілого майно здавав до ломбарду.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_5 за фактом заволодіння майном потерпілого, який мав місце 15.08.2015 р., охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за фактом заволодіння майном потерпілого, який мав місце 16.08.2015 р. ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, однак вказаний діагноз відповідно до наданих роз`яснень вважається наркологічним діагнозом. Також суд приймає до уваги, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, викрадене у потерпілого майно йому повернуто і він претензій до обвинуваченого не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілої щодо виду та міри покарання для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, що знаходяться у потерпілого, слід залишити останньому.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичного дослідження слід покласти на обвинувачену.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази, що передані потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 492 (чотириста дев`яносто дві) грн. вартості проведення криміналістичного дослідження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: