Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
24 грудня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд
В складі : головуючого судді Салоїд Н.М.,
при секретареві - Колісник Л.В.,
з участю прокурора Полончук І.В.,
захисника - ОСОБА_1,
представника потерпілого ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_3,15 січня 1986
року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1
громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого
працюючого ТОВ «НАД» с.Олешин Хмельницького р-ну
на утриманні дітей не має, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3
Хмельницького району, вул. Трублаїні, 55, раніше
не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України
11 листопада 2010 року близько 20 години ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин на польовій дорозі між селами Олешин та Черепівка Хмельницького умисно намагався нанести удар палицею по голові потерпілому ОСОБА_4, але він захищаючи від удару голову, підняв ліву руку, тому удар прийшовся по ліктьовому суглобу лівої руки, внаслідок чого спричинив потерпілому перелом ліктьової кістки, які за своїм характером є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, як такі, що потягли тривалий розлад здоровя. ОСОБА_3 продовжуючи злочинні дії наніс ще один удар палицею в коліно лівої ноги потерпілому, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри лівої половини грудної клітки, крововиливу м»яких тканин лівої гомілки, які за своїм характером є легкими тілесними ушкодженнями, що мають незначні скороминущі наслідки.
В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненому визнав повністю. Суду показав, що вдень 11 листопада 2010 року між ним та ОСОБА_4 виникла сварка, внаслідок чого він потерпілому подряпав обличчя. Ввечері, коли вони повертались із батьком додому автомобілем на полі між селами Олешин та Черепова вони обігнали ОСОБА_4, котрий їхав додому мопедом. Обігнавши його автомобілем, він перекрив йому дорогу з метою вияснити з потерпілим стосунки. Палиці у нього в руках не було, він лише наніс декілька ударів потерпілому ногами. Розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати. Матеріальну та моральну шкоду відшкодував.
Винність підсудного підтверджується :
-показами потерпілого ОСОБА_4 про те, що 11 листопада 2010 року близько 20 години коли він рухався польовою дорогою додому у с. Черепівка, його обігнав автомобіль ВАЗ 2107 під керуванням батька підсудного, який перегородив йому дорогу. Він зупинився, з автомобіля вийшов ОСОБА_3 в руках із битою чи металевою палицею. Він намагався втекти, однак підсудний наніс йому удар по лівій руці зверху вниз у частину передпліччя, від чого стався перелом ліктьового суглобу лівої руки, яку він підставив, щоб захистити голову. Просить суворо не карати підсудного. Після цього наніс ще один удар в у ліву ногу. Матеріальних та моральних претензій до підсудного не має, тому заявлений цивільний позов в добровільному порядку відшкодований.
-показами свідка ОСОБА_3, який підтвердив про нанесення ударів його сином ОСОБА_3 11 листопада 2010 року увечері ОСОБА_4, коли повертались з роботи додому. Підтвердив, що син перекрив дорогу, вийшов із автомобіля до потерпілого та наніс йому перший удар, від якого останній захищався та втікав. Подальших дій не бачив, так як вони забігли у долину.
Обєктивно винність підсудного підтверджується :
-висновком експерта за № 2312 від 22.11.2010 року згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому ліктьового суглобу, які за своїм характером є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри лівої половини грудної клітки, крововиливу м»яких тканин лівої гомілки, відносяться до легких тілесних ушкоджень;
-протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_4 щодо дослідження механізму нанесення йому тілесних ушкоджень підсудним ОСОБА_3;
-протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_4В (а.с.5).
Аналізуючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що винність підсудного у вчинені злочину, передбаченого ч.1 статті 122 КК України доведена повністю та його дії органами досудового слідства кваліфіковані вірно, як умисне середньої тяжкості тілесне пошкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, а таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.
При обранні виду і міри покарання, судом враховується тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу підсудного.
Підсудний за місцем проживання характеризується виключно позитивно. Розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував завдані збитки.
Такі обставини судом визнаються пом'якшуючими.
Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про призначення покарання підсудному у вигляді позбавлення волі та враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини справи щодо підсудного слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити підсудного від покарання з випробуванням. Суд приходить до такого висновку про таку міру покарання, при наявності наведених обставин, зважаючи на його щиросердне каяття, думки потерпілого. Однак не вбачає підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу.
Речових доказів та судових витрат немає. Цивільний позов залишено без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України ,суд - з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити попередню - підписку про невиїзд.
Речових доказів та судових витрат немає. Цивільний позов відшкодовано в повному обсязі.
Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з моменту його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя :