Богодухівський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 р. м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Шалімова Д.В., при секретарі Братушкіній А.А., за участю прокурора Якушина М.О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові скаргу ОСОБА_1 на постанову о/у КМСД Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківської області, про відмову в порушенні кримінальної справи , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову о/у КМСД Богодухівського РВ ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_2 від 16.03.2010 р. про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст.. 296 КК України по заяві гр. ОСОБА_3 відносно гр.. ОСОБА_1.

В скарзі ОСОБА_1 зазначила, що в оскаржуваній постанові органом дізнання за результатами перевірки встановлено, що нею громадський порядок та спокій інших осіб грубо порушено не було. Враховуючи диспозицію ст.. 296 КК України, цей висновок означає, що в діях ОСОБА_1 відсутня обєктивна сторона злочину, у звязку з чим, за відсутністю складу злочину, рішення органу дізнання про відмову в порушенні справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КК України в поєднанні з ч. 2 ст. 11 КК України, є неправомірними. Окрім того, вважає, що в її діях які були предметом перевірки по даному факту, відсутній інший елемент складу злочину субєктивна сторона. Орган дізнання не надав в постанові з цього приводу належної правової оцінки. Заявниця стверджує, що таке хибне тлумачення і застосування органом дізнання кримінального і кримінально-процесуального закону, фактично не спростовує наявність в її діях складу злочину, що не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить інтересам заявниці.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою скаргу в повному обсязі .

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, оскільки скаржницею не наведено достатніх мотивів для скасування постанови та визнання її неправомірною.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та матеріали перевірки, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Постановою КМСД Богодухівського РВ УМВСУ в Харківській області та матеріалами проведеної перевірки підтверджується факт інцендентну, що стався 07.03.2010 року АДРЕСА_1 між ОСОБА_1, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з приводу приходу ОСОБА_1 до свого сина ОСОБА_3 Даною постановою відмовлено в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_1М за ознаками злочину ст.296 КК України в звязку з відсутністю складу злочину в силу малозначності.

Згідно пояснень малодітного ОСОБА_4, його мати ОСОБА_1 просила піти з нею хватала його та вдарила по лівій руці.

Згідно акту судово-медичного обстеження ОСОБА_4 від 10.03.2010 року будь-яких тілесних ушкоджень у нього не виявлено.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , остання при розмові зі своїм сином ОСОБА_4 його не била та не ображала.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим кодексом, але через малозначність не становить суспільно небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичні особі, суспільству або державі.

Специфіка такого діяння виявляється в обовязковій сукупності трьох ознак : 1) наявності у вчиненому діянні ознак діяння , передбаченого КК , тобто всіх тих юридичних обєктивних та субєктивних ознак, що містяться у ст.296 КК України та характеризують даний злочин. Тим самим у вчиненому діянні знаходить своє відображення кримінальна протиправність як формальна ознака злочину. Якщо хоча б одна з ознак, передбачених у статті Особливої частини відсутні у вчиненому діянні, то ч.2 ст.11 КК України застосована бути не може. 2) вчинене діяння лише формально містить у собі ознаки діяння передбаченого в кримінальному кодексі: внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для певного злочину.3) малозначне діяння не повинно бути субєктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди .

Значення ч.2 ст.11 КК України виявляється в тому, що вона, підкреслюючи важливість такої матеріальної ознаки злочину, як його суттєва спільна небезпечність, виключає злочин у випадках, коли вчинене діяння лише формально містить ознаки, передбачені в нашому випадку ст.296 КК України.

При винесені постанови, орган дізнання не зазначив в ній в чому полягає малозначність дій ОСОБА_1 а саме які ознаки ст.296 КК України у ОСОБА_1 формально вбачаються, тому постанова винесена необґрунтовано без повного дослідження обставин справи та підлягає скасуванню та направленню на додаткову перевірку.

Судом встановлено, що копія постанови про відмову в порушенні кримінальної справи заявнику відправлялась лише 29.03.2010 року і вона її отримала лише через кілька днів після іі звернення до Богодухівського РВ з заявою, тому суд не вважає строк подачі заяви пропущеним.

Керуючись ст. 236-2 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову о/у КМСД Богодухівського РВ ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_2 від 16.03.2010 р. про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_3

Направити матеріал для додаткової перевірки прокурору Богодухівського району.

Постанова може бути оскаржена протягом 7 діб з дати її винесення до апеляційного суду Харківської області .

Суддя