Справа № 1-89/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2011 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді - Сидоренко А.П.

з участю секретаря - Косухіної Т.І.

прокурора - Фролкова М.В.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :

31 липня 2010 року близько 22 год. 50 хв. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись за адресою АДРЕСА_1, за місцем свого мешкання, на ґрунті неприязних відносин, які виникли з колишньою дружиною ОСОБА_1, в результаті раптово виниклого конфлікту, умисно наніс їй удари кулаками по голові, в область грудної клітини, утримував її руками за шию, а також коли остання впала, наніс їй удари ногами в область поясниці. Такими діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: припухлості мяких тканин навколишніх шкіряних покровів, крововиливів в області шиї зправа нижче рівня щитовидного хрящу, в області грудної клітини зправа на рівні 3-4 ребер по середньо-ключичній лінії, в області крижового відділу хребта, на поверхні верхньої третини лівого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті в області 1-2 пястної кістки; садна в області лівої молочної залози та на тильній поверхні правої кисті. Зазначені тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи не були небезпечними для життя, ушкодження області шиї потягли тривалий розлад здоровя і відносяться до середньої тяжкості.

Факт скоєння підсудним цього злочину стверджується такими доказами.

Підсудний ОСОБА_2 вину в скоєному не визнав та пояснив, що він перебував у шлюбі з потерпілою близько 18 років, потім їх відносини зіпсувалися. 31 липня 2010 року він розмовляв з ОСОБА_1, яка повернулася з відпустки, з приводу її поїздки, на що остання його відштовхнула від себе, вчинила галас та ображала його. Потім вони зайшли в дитячу кімнату, де почали штовхатися один з одним, потерпіла покликала сина ОСОБА_3, який став між ними, він штовхнув потерпілу і вона впала на ліжко, після чого вона вибігла з квартири до сусідки. В цей день він випив пляшку пива. З балкону він її не виштовхував. Зазначив, що тілесні ушкодження могли утворитися в звязку з тим, що у нього кріпкі руки, а у потерпілої ніжна шкіра, а також можливо, що вона мала ці тілесні ушкодження на час її повернення з відпочинку. Він вибачився перед потерпілою і вона прийняла його вибачення.

Зазначені пояснення підсудного суд не може покласти в основу вироку і розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Ці пояснення повністю спростовуються іншими доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що 31 липня 2010 року вона приїхала з відпочинку та лягла спати ввечорі на балконі квартири, при цьому до неї прийшов ОСОБА_2, який був в стані алкогольного спяніння. В ході розмови виникла безпричинна сварка, оскільки йому не подобалось, що вона їздить на відпочинок. Потім він почав викидати її з балкону, їй вдалося вирватися, вона забігла в кімнату. В дитячій кімнаті ОСОБА_2 штовхнув її на ліжко і почав душити, під час цього прокинувся їх син ОСОБА_3. Після цього ОСОБА_2 бив її руками по руках, в область грудей. ОСОБА_2 штовхнув її і вона впала на підлогу, а він наносив їй удари ногами по голові та по поясниці. Вона вирвалася від колишнього чоловіка та побігла до сусідки викликати міліцію. Підсудний не робив ніяких кроків для примирення з нею.

Пояснення потерпілої суд вважає такими, що їх необхідно покласти в основу вироку, оскільки вони є послідовними і обєктивно стверджуються іншими доказами.

Крім пояснень потерпілої, вина підсудного у вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_4, який в судовому засіданні пояснив, що в день, коли це сталося, ОСОБА_2 прийшов додому пяний. Він вже спав у себе в кімнаті і прокинувся від того, коли його мати забігла в кімнату. Батько кинув її на ліжко та почав душити, потім він її бив ногами і руками. Коли він прокинувся, то став між батьками, і батько штовхнув його, щоб дібратися до матері. ОСОБА_2 завдав матері ударів ногами близько 4 рази, а кулаками разів 10. Коли батько душив матір, він намагався відвести руки батька від шиї матері. Коли мати впала на підлогу батько завдавав їй удари ногами. Після цього його мати вирвалася і вибігла з квартири;

- показаннями свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що він працює фельдшером на станції швидкої допомоги та поступив виклик за адресою: АДРЕСА_1. Коли він приїхав на виклик, потерпіла пояснила, що була побита чоловіком, скаржилася на головний біль, нудоту. Був поставлений попередній діагноз: ЧМТ, струс головного мозку та забій хребта, а також в послідуючому потерпіла була доставлена до нейрохірургічного відділення;

- показаннями свідка ОСОБА_6, яка в судовому засіданні пояснила, що в кінці липня ввечері їй на мобільний телефон зателефонувала потерпіла, яка є її сусідкою, і попросила викликати міліцію, оскільки чоловік її бє. Потім потерпіла прийшла до неї в квартиру і вона надавала їй медичну допомогу, надавши їй заспокійливі ліки. У потерпілої був вирваний клок волосся, а також були сліди на шиї.

- показаннями свідка ОСОБА_7, який в судовому засіданні пояснив, що з 23 жовтня 2009 року він працює дільничним інспектором та отримав виклик з приводу сімейної сварки, яка виникла між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 У розмові з потерпілою зясувалося, що вона лягла ввечері спати, до неї прийшов чоловік, який перебував у стані алкогольного спяніння, почався конфлікт, в ході якого потерпілій були завдані тілесні ушкодження. Дільничний інспектор, який працював на цій посаді до нього, повідомляв йому, що в цій родині мали місце сімейні сварки;

- копією картки виїзду швидкої допомоги № 47688 від 01 серпня 2010 року (а.с. 30);

- протоколом відтворення обстановки й обставин події від 08 жовтня 2010 року за участю ОСОБА_1, під час якого вона продемонструвала обставини нанесення їй ударів ОСОБА_2 (а.с. 43-51);

- висновком судово-медичної експертизи від 20 жовтня 2010 року, згідно якого при обстеженні ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження: в тіменній області зправа на 4 см. від середньої лінії голови хвороблива припухлість мяких тканин на площі 2х1,5 см., в області шиї зправа нижче рівня щитовидного хрящу крововилив розміром 1,5х2,3 см., в області грудної клітини зправа на рівні 3-4 ребер по середньо-ключичній лінії, в області крижового відділу хребта крововиливи розміром 2,5х3 см та 5х6 см., на поверхні верхньої третини лівого передпліччя крововилив розміром 4х3 см, крововилив на тильній поверхні правої кисті в області 1-2 пястної кістки розміром 3х2,7 см; садна в області лівої молочної залози розміром 4х0,3 см та на тильній поверхні правої кисті 2 садна розміром 1,5х0,2 см. і 2х0,2 см (а.с. 35-36);

- висновком судово-медичної експертизи від 21 жовтня 2010 року, згідно якого вказані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, зазначених потерпілою при проведенні відтворення обстановки та обставин події, тобто при нанесенні їй ударів руками по голові (в тіменну область), в область грудної клітини зправа і в область лівої молочної залози, при хватанні руками за ліве передпліччя і праву кість, при захваті і здавлюванні шиї руками, при нанесенні ударів ногою по спині (а.с. 41).

Таким чином, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 в скоєнні злочину, за обставин зазначених у вироку, доведена повністю, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, так як він умисно спричинив потерпілій ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_2 не працює, за місцем проживання характеризується негативно, раніше не судимий.

До обставин, що обтяжують відповідальність суд відносить скоєння підсудним злочину в стані алкогольного спяніння.

За таких даних про особу винного, враховуючи те, що потерпіла не наполягає на призначенні йому покарання повязаного з ізоляцією від суспільства, суд приходить до переконання про можливість виправлення підсудного без реального відбування покарання, тому вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя А.П.Сидоренко