В И Р О К

Іменем України

16.02.2010 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді: - ОСОБА_1,

при секретареві - Середюк О.А.,

- Гур»євій Ю.В.,

з участю прокурора - Скрипника О.Є.,

адвокатів - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Жашкова кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого в Корсунь-Шевченківському бюро СМЕ молошим медбратом, не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого 19 грудня 2006 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном два роки 10 місяців,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_6, 31 березня 2009 року, близько 07:00 години ранку, перебуваючи на провулку Урожайному в с.Павлівка Жашківського району Черкаської області, спільно зі своїм братом ОСОБА_7, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, в присутності сторонніх осіб, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки у громадських місцях та у суспільстві, використовуючи незначний привід, вчинили хуліганські дії та застосували фізичне насильство відносно ОСОБА_8, які виразились у тому, що вони спочатку з особливою зухвалістю висловлювалися на адресу останнього нецензурними словами, чим спровокували з ним конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 безпідставно та умисно пошкодив, а саме - проколов невстановленим органом досудового слідства гострим предметом, переднє праве колесо автомобіля, який належить потерпілому, а коли ОСОБА_8, підійшовши до нього, намагався завадити пошкодженню свого майна, то ОСОБА_6 підійшов до потерпілого та умисно наніс йому один удар кулаком у ліву частину обличчя, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисно нанесли потерпілому, який лежав на землі, по декілька ударів ногами у голову та різні частини тіла, в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла лівої виличної кістки, перелому стінки лівої гайморової пазухи зі зміщенням відламків та розривом після травматичного гаймориту, струсу головного мозку, забоїв мяких тканин (синець) в ділянці мочки лівого вуха і кута нижньої щелепи, які, згідно висновку судово медичної експертизи № 200/297 від 05.05.2009 року, відносяться: закритий перелом тіла лівої виличної кістки, перелом стінки лівої гайморової пазухи утворились від одного удару і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя; синець в ділянці мочки лівого вуха та кута нижньої щелепи в результаті іншого удару і відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю.

Крім того, ОСОБА_6, 31 березня 2009 року, близько 07:00 години, перебуваючи на провулку Урожайному в с.Павлівка Жашківського району Черкаської області, під час вчинення ним спільно із ОСОБА_7 хуліганських дій стосовно ОСОБА_8, умисно наніс останньому один удар кулаком у ліву частину обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла лівої виличної кістки, перелому стінки лівої гайморової пазухи зі зміщенням відламків та розвитком після травматичного гаймориту, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №200/297 від 05 травня 2009 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчинені інкримінованих йому злочинів визнав частково. По епізоду предявленого обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України повністю визнав себе винним, щиро покаявся, по епізоду пред»явленого обвинувачення за ч.2 ст.296 КК України вину не визнав, і пояснив, що 31 березня 2009 року він разом із братом ОСОБА_7 приїхали близько 01.00-02.00 год до бабки-цілительки на прийом в с.Павлівка Жашківського району Черкаської області. Лягли відпочити у автомобілі, на якому приїхали. Коли вони вранці прокинулися, то за нами ще стояли два, чи три автомобіля. А близько 07.00 години ранку приїхав автомобіль «Мітсубісі», з нього вийшло двоє чоловік та жінка похилого віку, пройшли біля них і пішли без черги до фіртки домоволодіння, де проживає цілителька. Вадим вийшов із автомобіля та підійшов до тих людей, вони стояли про щось розмовляли, після чого брат повернувся та сів назад в автомобіль. Потім до них підійшла якась жінка із автомобілів, які стояли позаду них, та запитала, для чого вони пропустили без черги людей. Якщо ті пройшли, то хай вони (він з братом) стають позаду черги. ОСОБА_7 із братом почали нервувати, адже приїхали ще в дві години ночі, щоб зайняти чергу. Хлопці вирішили покурити та вийшли із автомобіля. Курили, ходили по вуличці. Коли проходили повз автомобіль того чоловіка, який привіз жінку, яка пройшла без черги до цілительки, то останній обізвав їх «сопляками» і між ними виникла сутичка. ОСОБА_7 в цей момент стояв попереду свого молодшого брата. Він від образи швидко пішов в бік того чоловіка, а останній в його бік. Потерпілий перший вдарив його, почав розмахувати руками, а ОСОБА_6 лише раз вдарив того кулаком в обличчя. Потім якийсь дід проходив мимо центральною вулицею села і сказав: «Що ж ти, гад, робиш?», і бійка припинилася. Потім він з братом пішли до бабки, вона їх прийняла його, а потім брата. А вже коли сіли їхати до дому, в машині ОСОБА_6 дізнався, що ОСОБА_7 пробив колесо в автомобілі потерпілого. В медичний заклад з приводу нанесених йому тілесних ушкоджень потерпілим він не звертався, так як отримав не значні пошкодження. Цивільний позов не визнав

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого йому органом досудового слідства злочину не визнав та з приводу предявленого обвинувачення пояснив, що 31 березня 2009 року він приїхав з своїм старшим братом ОСОБА_6 вночі в с.Павлівка, де зайняли чергу на прийом до бабки-цілительки, стали саме ближче біля її подвіря. Вранці, коли вони прокинулися, то біля їхньої машини пройшли якийсь чоловік і жінка і пішли до подвір»я цілительки. Тоді ОСОБА_7 вийшов з машини і пішов до них і каже, що тут черга існує, і вони з братом перші в ній. Тоді чоловік відповів, що він жінку, з якою прийшов, не знає, щоб ми з нею розбиралися самі, а сам пішов до свого автомобіля. Після цього ОСОБА_7 повернувся до машини, якою приїхали. Через нетривалий проміжок часу до них підійшла ще якась жінка і сказала, що вони пропускають чергу, а тому хай ідуть в її кінець. Коли вони з братом вийшли з автомобіля, ходили курили, то потерпілий обізвав їх «сопляками». Після цього ОСОБА_8 штовхнув брата, а ОСОБА_6, який стояв попереду ОСОБА_5, ненавмисно штовхнув останнього і той впав на землю. На землі ОСОБА_7 побачив, що біля нього лежить якийсь гострий предмет, і вирішив у ту хвилину непомітно, тихенько проколоти потерпілому колесо його автомобіля, так як він образився на нього. Коли пробив колесо, то побачив що потерпілий лежить на землі і після цього він забрав брата і вони пішли, сіли в свій автомобіль. Пояснив, що він лише умисно проколов переднє колесо автомобіля потерпілого, пошкодив його майно з мотивів помсти, викликаними неправильними, на його погляд діями потерпілого. Потерпілого він взагалі не бив. Цивільний позов не визнав. При цьому згідний сплатити кошти на відшкодування збитків, спричинених пошкодженням автомобільної шини.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296 КК України, ч.1 ст.122 КК України, та ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, підтверджується наступними доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_8, який в судовому засіданні пояснив, що його дружина має хворі ноги, а тому він в кінці березня 2009 року разом з нею їздив в с.Павлівка, де проживає цілителька, яка, як говорять люди, допомагає хворим. Але остання послалася на свій стан здоров»я та вони домовилися що приїдуть 31 березня 2009 року зранку і вона прийме дружину без черги. 31 березня 2009 року вранці він знову приїхав до бабки-цілительки в с.Павлівка та поставив свій автомобіль зліва по вуличці. Перед його автомобілем стояло вже три автомобілі, а саме: ВАЗ-21099, «Шкода» та «Мерседес-віто» жовтого кольору. Його дружина не могла ходити і попросила, щоб він її провів до цілительки. Коли вони вдвох проходили біля автомобіля ВАЗ-21099, то звідти хтось сказав: «Мужик, тут жива черга», але ОСОБА_8 із дружиною пройшли, нічого не відповівши. Коли вони стояли біля фіртки, то до них підійшли хлопці із автомобіля ВАЗ, як пізніше він дізнався це були ОСОБА_6 та ОСОБА_5, і почали нецензурно виражатися до них з приводу того, що вони пройшли без черги. Їм пояснили, що у них попередня домовленість. Тоді ОСОБА_8 залишив дружину біля фіртки і пішов, щоб не провокувати конфлікт, сів у свій автомобіль та слухав музику. Через хвилин п»ять ОСОБА_7 підійшов знову і сказав: «Біжи забери «кікімору», а він йому відповів, що це не його жінка, хай сам іде з нею розбирається. Тоді чоловік цілительки вийшов відкрив фіртку і його дружина пішла до будинку цілительки. Після цього ОСОБА_7 знову підійшов до його автомобіля і сказав: «Жени 100 грн, бо будеш ремонтувати колесо». Другий чоловік із автомобіля ВАЗ-21099, як пізніше з»ясувалося ОСОБА_6, підійшов позаду ОСОБА_7 і запитав: «Що - не дає?». Після цього ОСОБА_7 присів біля автомобіля і намагався різати переднє праве колесо. ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та хотів перешкоди ти ОСОБА_7 та намагався відштовхнути його, але в цей час ОСОБА_6 вдарив його кулаком в ліву частину обличчя і він відчув різкий біль. Вадим все ж проколов шину після чого встав і також вдарив його кулаком в голову, при цьому, вдарив так, що він упав на землю, і його вже били обоє ногами. Перед тим, як втратити свідомість, він побачив, що центральною вулицею йде якийсь дід, який почав кричати, щоб перестали бити. Лише після цього його покинули. Вважає, що ОСОБА_7 різав колесо більшість всього предметом, схожим на скальпель. Прийшовши до тями ОСОБА_8 пішов до бабки-цілительки, де була його дружина, попросив, щоб викликали міліцію, але у них не було телефону і тоді він поїхав до голови села, викликав міліцію, але міліція тоді не приїхала. Після того що трапилося він їздив на зняття побоїв в бюро СМЕ м. Умань. Просить суд покарати винних у відповідності до Закону та стягнути на його користь матеріальну та моральну шкоду солідарно із підсудних.

- показами свідка ОСОБА_9, який в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с.Павлівка по сусідству із ОСОБА_10, яка є цілителькою. В кінці березня 2009 року, точної дати він не пам»ятає, вранці він вийшов з дому та пішов до автобусної зупинки, щоб здати молоко. Біля подвір»я ОСОБА_10 стояло декілька автомобілів. Бачив, як до одного із автомобілів, в якому сидів один чоловік, підходили молоді хлопці та про щось з ним «розбиралися». Він здав молоко та коли повертався, то побачив, що ті двоє хлопців б»ють чоловіка похилого віку, при цьому, спочатку кулаком в обличчя вдарив один, а поті другий, який щось робив біля колеса, також вдарив, та так, що потерпілий впав на землю. Він почав їм кричати, щоб ті перестали бити, бо покличе сусідів, то хтось із тих хлопців сказав, нецензурно виразившись, щоб він йшов, бо й йому попаде. Але вони після цього покинули того чоловіка та пішли до свого автомобіля. Той чоловік через якийсь час підвівся із земля. В нього був набряк та синець під лівим оком.;

- показами свідка ОСОБА_11, яка в судовому засіданні пояснила, що про те, що трапилося, вона дізналася зразу ж після того як приїхав до них працівник міліції. Сини розказали, що коли вони їздили до бабки-цілительки і така трапилася подія. Віталій сказав, що вдарив потерпілого через те, що без черги зайшли. Вона зразу ж на другий ранок поїхала в м.Жашків в РВ УМВС до слідчого Чорної і спитала, як знайти людину, яку її син побив і їй повідомили, що він знаходиться в лікарні. Вона сама пішла в палату, зайшла, спитала, чи можна, і тоді потерпілий вийшов до неї. Вона просила поговорити, і тоді він почав розповідати про свою дружину, і сказав, що старший його вдарив, а менший, він його обізвав «губатим» - пробив колесо. ОСОБА_12 сказала, що вони заплатять кошти, але він сказав, що не потрібно, що його син може бандитів привести, щоб її синів розстріляли. Потім вона пішла до машини, позвала хлопців і потерпілий почав їх ображати, погрожувати.

- показами свідка ОСОБА_13, який в судовому засіданні пояснив, що 31 березня 2009 року зранку він приїхав в с.Павлівка до цілительки, про що його попросила знайома. Біля подвір»я цілительки стояло кілька автомобілів, серед яких був ВАЗ-21099. Він перебував у своєму авто «Мерседес-Віто», відпочивав, дрімав. Прокинувся від якогось галасу на вулиці. Побачив через дзеркало заднього виду, що позаду його автомобіля стоїть автомобіль «Мітсубісі». Біля авто було двоє молодих хлопців та чоловік похилого віку. Хлопці виражалися в адресу останнього нецензурними словами. При цьому один з них щось робив біля колеса автомобіля, а інший вдарив кулаком чоловіка в обличчя. Після цього, той, що присідав до колеса, встав і також рукою вдарив чоловіка в голову, після чого той упав. Потім вони били його вдвох ногами, хто й куди сказати не може, бо не розгледів. Центральною вулицею йшов якийсь дід, який почав кричати, щоб вони припинили бити, бо зізве сусідів. Хтось із хлопців в адресу останнього також виразився нецензурними словами та сказав, щоб той собі йшов, а то йому теж перепаде. По цьому хлопці покинули чоловіка, який залишився лежати на земля, та пішли до автомобіля ВАЗ-21099. Пізніше він впізнав в побитому ОСОБА_8, так як вони із одного району і дружина останнього є приватним підприємцем, як і ОСОБА_13;

- показами свідка ОСОБА_14, яка в судовому засіданні пояснила, що 31 березня 2009 року, близько 07.00 год, вона з чоловіком ОСОБА_8 на автомобілі «Мітсубісі» приїхали в с.Павлівка до цілительки за попередньою домовленістю із останньою. Коли вони під»їхали, то там вже стояли кілька автомобілів. Вони вийшли із автомобіля і чоловік повів її до фіртки. Остання була зачинена і вони стали чекати. В цей час із автомобіля, який стояв перший у черзі, вийшли двоє молодих хлопців і підійшли до них. Вони почали нецензурно виражатися та пояснювати, що тут черга. Вони з чоловіком відповіли, що у них попередня домовленість. Але хлопці продовжували лаятися нецензурними словами. Після цього вона залишилася біля фіртки чекати, а її чоловік пішов до автомобіля. Вона бачила, що один з тих хлопців підходив до автомобіля та про щось говорив із її чоловіком. Після цього чоловік цілительки відчинив фіртку і Овна пішла у будинок. Через якийсь час до будинку забіг її чоловік з побитим обличчям, пояснив, що його побили ті двоє, пробили колесо в автомобілі, і попросив викликати міліцію. Телефону у цілительки не було і він поїхав до голови села. Потому поміняв колесо і вони поїхали додому;

- даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_10, яка на досудовому слідстві показала, що вона проживає в с.Павлівка та займається народним цілительством. В кінці березня 2009 року до неї приїхали чоловік та дві жінки, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_6. Одній з цих жінок треба було зняти «порчу». Так як у неї (ОСОБА_10І.) було погане самопочуття, то вона сказала, щоб вони приїхали через три дні і вона прийме її без черги. Через три дні, у вівторок, той чоловік близько 07.00 год привіз свою дружину та завів до неї у будинок, а сам вийшов на вулицю до автомобіля. Через деякий час він зайшов у будинок, був побитий у нього мався синець та набряк під лівим оком. Як той пояснив, його побили двоє хлопців, які також приїхали до цілительки. При цьому також порізали колесо його автомобіля. Він попросив викликати міліцію, але так як телефону в неї не має, то той чоловік кудись поїхав. Дружина його залишилася. Хто саме того дня до неї приїжджав вона не бачила. Шуму ніякого не чула. Згодом чоловік повернувся та забрав свою дружину. Через деякий час до неї зайшли двоє молодих хлопців, як вона зрозуміла, ті, що побили чоловіка. Вона відмовила їм у прийомі і вони поїхали. Вказані покази свідок підтримала, про що надала до суду письмову заяву;

- даними протоколу огляду місця пригоди та план-схемою до нього від 31 березня 2009 року, в яких зафіксовано, що злочини підсудними скоєно в с.Павлівка Жашківського району (а.с.6-7);

- даними протоколів очних ставок між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 28 квітня 2009 року та 05 серпня 2009 року, згідно яких кожен з них підтвердив свої покази, які вони давали в ході досудового слідства (а.с.46-49, 162);

- даними протоколів очних ставок між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 28 квітня 2009 року та 05 серпня 2009 року, згідно яких кожен з них підтвердив свої покази, які вони давали в ході досудового слідства (а.с.50-51, 161);

- даними проколу очної ставки між ОСОБА_14 та ОСОБА_6 від 22 липня 2009 року, згідно якого кожен з них підтвердив свої покази, які вони давали в ході досудового слідства (а.с.120-122);

- даними проколу очної ставки між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 від 22 липня 2009 року, згідно якого кожен з них підтвердив свої покази, які вони давали в ході досудового слідства (а.с.123-124);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 22 липня 2009 року, в якому зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_7 детально розповів та показав на місцевості, як відбувалися події вранці 31 березня 2009 року (а.с.128-137);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_8 від 22 липня 2009 року, в якому зафіксовано як потерпілий ОСОБА_8 детально розповів та показав на місцевості, як відбувалися події вранці 31 березня 2009 року (а.с.138-144);

- даними висновку судово-медичної експертизи №200/297 від 05 травня 2009 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла лівої виличної кістки, перелому стінки лівої гайморової пазухи із зміщенням відламків та розвитком після травматичного гаймориту, струсу головного мозку, забоїв м»яких тканин (синець) в ділянці мочки лівого вуха і кута нижньої щелепи, які відносяться: - закритий перелом тіла лівої виличної кістки, перелому стінки лівої гайморової пазухи утворилися від одного удару відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров»я; - синець в ділянці мочки лівого вуха та кута нижньої щелепи в результаті іншого удару і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.35-36).

Аналізуючи пред»явлене органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_4, суд виключає із обвинувачення формулювання, що після одного удару ОСОБА_4 кулаком у ліву частину обличчя ОСОБА_8 «упав на землю» , оскільки матеріалами справи та досліджуваними доказами в ході судового слідства факт того, що потерпілий від вказаного удару впав на землю, не підтвердився.

Незважаючи на невизнання підсудними ОСОБА_7 та ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні інкримінованого їм злочину, передбаченому ч.2 ст.296 КК України, суд вважає, що їхня вина у вчиненні хуліганських дій повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_8, показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_13, які підтвердили, що ОСОБА_7 теж наносив удари ОСОБА_8, в тому числі рукою в область голови, від чого потерпілий упав на землю, при цьому обоє підсудних голосно виражалися нецензурними словами; висновком судово-медичної експертизи № 200/297 від 05.05.2009 року, в якому зазначено, що у потерпілого було виявлено численні пошкодження.

Крім того слід зазначити, що покази підсудних в тій частині, що конфлікт із потерпілим у них виник на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, оскільки дружина потерпілого без черги пройшла до цілительки, що образило їх, суд сприймає критично, оскільки судом установлено, що вони через незначний привід почали прискіпуватися до ОСОБА_8 в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження та пошкоджено його майно (покришка автомобіля), при цьому підсудні виражалися нецензурними словами як в адресу потерпілого, так і в адресу ОСОБА_9, який зробив їм зауваження та закликав їх припинити незаконні дії. В даній частині покази підсудних суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України.

Покази підсудних про те, що потерпілий сам спровокував конфлікт, обізвавши їх непристойними словами, суд також сприймає критично, оскільки вони спростовуються показами як потерпілого ОСОБА_8, так і свідка ОСОБА_14, які пояснили, що підсудні перші до них підійшли, коли вони перебували біля фіртки домоволодіння ОСОБА_10, при цьому виражалися нецензурними словами, з»ясовуючи причину недотримання черги для відвідування цілительки. Також із показів потерпілого, свідка ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_9 вбачається, що один з підсудних перший підходив до ОСОБА_8, коли той вже сидів у своєму автомобілі, при цьому свідок ОСОБА_9 показав, що підсудний з»ясовував стосунки із потерпілим.

Дії підсудного ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Дії підсудного ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу підсудних, які за місцем проживання характеризується позитивно, ОСОБА_6 за місцем роботи також характеризується позитивно, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що помякшують покарання ОСОБА_4, суд вбачає визнання ним вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4, судом не встановлено.

В якості обставини, що пом»якшує покарання ОСОБА_5, суд вбачає наявність на його утриманні одної неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5, суд не вбачає.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 скоїв умисні злочини середньої тяжкості, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за скоєння інкримінованих йому злочинів у вигляді позбавлення волі як за ч.2 ст.296 так і ч.1 ст.122 КК України.

Але приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_6 вину свою частково визнав, є раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе застосувати щодо нього положення ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_4 слід покласти обовязки, передбачені цією статтею.

В ході судового розгляду справи захисником підсудних адвокатом ОСОБА_2 було подано клопотання комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», де працює ОСОБА_6, в якому підприємство просить суд звільнити останнього від кримінальної відповідальності у звязку передачею особи на поруки.

Відповідно до ст..47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або середньої тяжкості та щиро покаялась, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу підприємства, установи, організації.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 скоїв два злочини середньої тяжкості, вказане клопотання не може бути задоволено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що за місцем проживання він характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, проте, зважаючи на те, що він скоїв умисний злочин середньої тяжкості будучи раніше судимим, в період відбування іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги , що ОСОБА_7 є раніше судимий 19 грудня 2006 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки 10 місяців, на час скоєння інкримінованого йому злочину не відбув покарання, на підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, слід частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком у вигляді двох років 01 місяця позбавлення волі.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 про стягнення із підсудних на його користь матеріальної шкоди в сумі 3035 грн 04 коп та 10000 грн моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі та стягненню солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки сума матеріальної шкоди повністю підтверджена відповідними медичними документами та нарядом-замовленням на ремонт шини, які надав потерпілий. При цьому щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що сума коштів, яку ОСОБА_8 просить стягнути на його користь відповідає тяжкості його моральних страждань та є реальною для відшкодування.

Цивільний позов, заявлений прокурором Маньківського району про стягнення на користь Маньківської центральної районної лікарні із ОСОБА_6 та ОСОБА_15 1531 грн 20 копійок витрат, які було понесено на лікування потерпілого, також підлягає задоволенню в повному обсязі та стягненню із підсудних солідарно, оскільки на підтвердження позовних вимог надано довідку-розрахунок із лікувального закладу.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296 КК України, ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.296 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.122 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань

остаточно призначити до відбування покарання ОСОБА_4 у вигляді трьох років 06 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати із 16 лютого 2010 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов»язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з»являтися у ці органи на реєстрацію.

Визнати винним ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2006 року, у вигляді двох років 01 місяця позбавлення волі, і остаточно призначити до відбування покарання ОСОБА_5 у вигляді чотирьох років 01 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати із 16 лютого 2010 року.

Стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_8 3035 (три тисячі тридцять п»ять) грн 04 коп матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч» грн моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь Маньківської центральної районної лікарні 1531 (одна тисяча п»ятсот тридцять одну) грн 20 копійок витрат, пов»язаних із перебуванням на лікуванні ОСОБА_8.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо підписка про невиїзд з постійного місця проживання; ОСОБА_5 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши під варту з моменту вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий: Роман Васильович Шимчик