Справа № 1-573/10
В И Р О К

іменем України

28.09.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючий судя ОСОБА_1

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Дядюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2010 року близько 19 години громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи на площі Перемоги в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, де на той час перебував громадянин ОСОБА_3 та зловживаючи довірою, приховуючи свої дійсні наміри, під приводом подзвонити з мобільного телефону марки «Самсунг С-170» ІМЕІ 57138 чорного кольору, ввівши таким чином потерпілого ОСОБА_3 в оману і шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг С-170» ІМЕІ 57138 чорного кольору, вартість якого згідно звіту товарознавчої експертизи рухомого майна від 19.08.2010 року становить 209 грн. 24 коп., з сім-карткою оператора МТС 095-126-49-93 вартістю 10 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 219 грн. 24 коп. Після чого з місця скоєння злочину зник.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини скоєного та пояснив, що 10.07.2010 року він близько 17 голини приїхав в м. Київ з м. Полтави, де перебував з 06.07.2010 року у своїх рідних. Приблизно о 17 годині 50 хвилин він приїхав до приміського вокзалу в м. Києві, де чекав на приїзд електропотягу о 18 годині 11 хвилин в напрямку м. Фастова до станції Борова до місця його проживання. Коли він перебував поблизу перону, до нього підійшов невідомий йому чоловік, і запитав куди саме прямує електропотяг, на що він відповів, що в напрямку м. Фастів. Перебуваючи у вагоні, коло нього присів цей самий невідомий, в розмові невідомий представився, як ОСОБА_3 та розповів, що він сам з Закарпаття. В розмові ОСОБА_3 запропонував пригостити його пивом та він погодився, після чого ОСОБА_3 пішов придбати пива, так як електропотяг ще не відправлявся. В дорозі ОСОБА_3 запропонував вийти з ним на станції с. Тарасівка і випити ще трохи пива. На його пропозицію він погодився, вирішив трохи відпочити, так як в цей день у його сина був день народження. Коли вони вийшли на станції с. Тарасівка, вирішили присісти за столик поблизу кафе «Затишок», розташованого на площі Перемоги в м. Боярка. Перебуваючи за столиком, він вирішив зателефонувати своєму сину, щоб поздоровити його з днем народження та попросив у Жоріка його мобільний телефон. Коли ОСОБА_3 витягнув свій мобільний телефон марки «Самсунг С-170» чорного кольору, він побачив його та вирішив заволодіти ним, щоб в подальшому продати та купити своєму сину подарунок. Тому він вирішив взяти телефон та попросити Жоріка, щоб той пішов купити пива, щоб, скориставшись його відсутністю, забрати даний телефон собі та піти з місця, де вони відпочивали із Жоріком. В цей час. коли ОСОБА_3 витягнув телефон, він запитав його номер телефону, на який він бажає телефонувати, щоб набрати його, але він сказав, щоб ОСОБА_3 дав йому свій мобільний телефон, він сам набере, а ОСОБА_3 в цей час, щоб пішов до кафе купити пива, на що той погодився. Коли ОСОБА_3 пішов до кафе, він пішов з місця, де вони відпочивали. Відійшовши, він вирішив стати недалеко від даного місця, так як йому необхідно було чекати електропотяг, щоб їхати далі додому, та якщо ОСОБА_3 знайде його, він вирішив пояснювати причину того, чому він пішов з місця відпочинку тим, що він відійшов у туалет, а, повернувшись, побачив, що його вже немає, тому він відійшов недалеко та чекав електропотяг. Приблизно через декілька хвилин після того, як він шов від столиків, де вони з Жоріком сиділи, він дійсно вирішив піти справити свої природні потреби, але, так як не знав, де знаходиться туалет на даній залізничній станції, він вирішив перейти залізничну колію та піти до посадки. Щоб в цей час в його сторону йшли працівники міліції разом із Жоріком він не бачив. Через декілька хвилин після цього, коли він вже виходив з посадки, побачив, що до нього йдуть працівники міліції, і біля них йшов ОСОБА_3, той самий, з яким вони відпочивали. Коли до нього підійшли працівники міліції та запитали, де телефон, який належить Жоріку, він зпочатку злякався та відповів, що в нього є його мобільний телефон, який знаходиться у лівій передній кишені його ж джинсів, але потім трохи пізніше зізнався, що це телефон Жоріка та показав його їм. Далі в присутності понятих даний мобільний телефон «Самсунг С-170» у нього було вилучено. В скоєному щиро каявся та просив суд його суворо не карати.

Крім визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненому злочині підтверджується іншими доказами, зібраними по справі, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- протоколом усної заяви ОСОБА_4 від 10.07.2010 року (а.с. 6);

- протоколами огляду місця події від 10.07.2010 року (а.с. 7-9);

- протоколом огляду речових доказів (а.с. 15-17);

- довідкою товарознавця про вартість мобільного телефону марки «Самсунг С-170» (а.с. 35);

- звітом про проведення товарознавчої експертизи мобільного телефону «Самсунг С-170», а.с. 74-78);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 25.08.2010 року (а.с. 87-94).

Суд визнає, що підсудний давав суду правдиві покази, які підтверджуються іншими, дослідженими в процесі судового слідства, доказами.

Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина підсудного у вчинені злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу підсудного.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, підсудний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння, та призначає покарання у вигляді штрафу у межах санкції статті 190 ч. 1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень в дохід держави.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Самсунг С-170» ІМЕІ 57138, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_3 - залишити у його розпорядженні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво- Святошинський районний суд Київської області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення прокурором, потерпілим, а засуджений в той же стр0к з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.