Справа № 676/6150/15-к
Провадження № 1-кп/676/427/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 3 вересня 2015 року до ЄРДР за № 0000799, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 3 вересня 2015 року до ЄРДР за № 0000799, ОСОБА_5 22 серпня 2015 року близько 20 год. шляхом вільного доступу пройшов на земельну ділянку, якою користується ТОВ Фірма Династія, що розташована на відстані близько 100 м від господарства АДРЕСА_1 , звідки умисно таємно викрав головки соняшників, вагою насіння 122 кг, вартістю 6,50 грн. за 1 кг, загальною вартістю 793 грн., заподіявши ТОВ Фірма Династія майнову шкоду на вказану суму.

9 вересня 2015 року між обвинуваченим та представником потерпілої особи була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з вказаною угодою обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Сторонами угоди про примирення визначено узгоджене покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі в сумі 850 грн. та досягнуто згоди сторонами угоди на його призначення.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з наступних мотивів.

Так, можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні передбачена п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Право суду на підготовчому судовому засіданні затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди визначено п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно з ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, на момент укладення угоди повністю відшкодував завдану шкоду.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди згідно зі ст. 476 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований у разі затвердження угоди судом, а представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Як з`ясовано судом шляхом опитування сторін угоди та вивчення матеріалів провадження, укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вирішуючи питання можливості затвердження укладеної угоди, суд також враховує те, що умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема не суперечать вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а вивчені судом документи кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні вказаного діяння і підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, що є злочином середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, офіційно не працевлаштований, утриманців не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини у вчиненому злочині, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, вартість викраденого майна, добровільне відшкодування завданої шкоди, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вбачає обґрунтованим узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. На думку суду, саме таке покарання є обґрунтованим та справедливим, оскільки відповідає загальним засадам призначення покарання, особі обвинуваченого, обставинам справи та меті покарання.

Право суду на затвердження вироком угоди з призначенням узгодженої сторонами угоди міри покарання у разі переконання у тому, що угода може бути затверджена, визначено ч. 5 ст. 65 КК України та ч. 1 ст. 475 КПК України.

На підставі викладеного вище, заслухавши думку прокурора та сторін угоди, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення від 9 вересня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України,
у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої юридичної особи ТОВ «Фірма «Династія» ОСОБА_4 від 9 вересня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази 98 кг головок соняшника та 122 кг насіння соняшника, передані на зберігання представнику ТОВ «Фірма «Династія» ОСОБА_4 (а.м.д.р. 39), залишити ТОВ «Фірма «Династія».

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, представник потерпілого має право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_6 -Годлевська