Справа № 357/2106/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/864/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 18.08.2015

УХВАЛА
Іменем України

18 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25 грудня 2004 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 12 грудня 2005 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. ст. 70,71 КК України до 5 років 3 місяців з конфіскацією майна, звільнений 30 квітня 2010 року по відбуттю строку покарання; 29 листопада 2010 року Оболонським районним судом м. Києва за с. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28 лютого 2013 року по відбуттю строку покарання; 15 жовтня 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від 19 листопада 2014 року від відбування покарання ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 20144 році»,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. За ч.1 ст.317 КК України ОСОБА_8 виправдано.
В С Т А Н О В И Л А :
згідно вироку суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст.317 КК України - виправдано.
Цим же вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання. Вимоги мотивує тим, що вирок суду першої інстанції є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, проживає з матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує сторонньої допомоги, вчинений ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується. Також захисник вказує, що судом не враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що ОСОБА_8 давав послідовні покази на досудовому та судовому слідстві, сприяв розкриттю злочинів, щиро розкаявся у вчиненому.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання. Апелянт вважає, що вирок суду винесений щодо нього є надто суворий та просить пом`якшення покарання у зв`язку з тим, що він є наркозалежною людиною, перебуває на обліку в наркодиспансері. Обвинувачений просить врахувати його щире каяття, наявність ряду хвороб та ту обставину, що на його утримання перебуває мати похилого віку, яка потребує допомоги. Апелянт зазначає, що він визнав свою вину у вчиненому, не оспорює докази та обставини справи.

На вирок подано апеляційну скаргу прокурором, але до початку розгляду кримінального провадження прокурор відповідно до ст.403 КПК України відмовився від поданої ним апеляційної скарги.
За вироком суду, 29 січня 2015 року о 19 годині 05 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року, в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_9 , з вітальної кімнати квартири вилучено склянку з наркотичною речовиною -опій(ацетильований), об`ємом 7 мл., маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,3696 г., яку ОСОБА_8 придбав при невстановлених обставинах і зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.

19 березня 2015 року близько 12 години 05 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_3 співробітниками Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області затримано ОСОБА_8 . В подальшому, у присутності понятих під час особистого обшуку у ОСОБА_8 в лівій кишені його дублянки виявлено та вилучено ін`єкційний медичний шприц одноразового використання, заповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-опієм (ацетильованим), маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,1434 г., який ОСОБА_8 повторно, незаконно придбав-знайшов при невстановлених досудовим слідством обставинах та незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Опій ацетильований, згідно Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Заслухавши суддю доповідача, захисника, яка підтримала вимоги, викладені в апеляційних скаргах; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України.
Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_8 було вірно кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України.
Висновок суду про доведеність винуватості у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким не оспорюється, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційних скарг.
Що стосується апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника з приводу пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, то, відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, визнання вини та обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо ОСОБА_8 .
Таким чином, вирок суду першої інстанції відповідає вимогам, передбачених ст. ст. 370, 374 КПК України.
Порушень кримінального процесуального закону під час судового розгляду кримінального провадження, які потягли б за собою зміну чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: