Справа № 477/1418/15-к
Провадження № 1-кп/477/136/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Згідно Указу Президента України від 14 січня 2015 р. № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», на території України оголошено початок проведення часткової мобілізації.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії за № 965 від 21 квітня 2015 року ОСОБА_3 визнано придатним за станом здоров`я до проходження військової служби.
26 квітня 2015 ОСОБА_3 прибув до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований по АДРЕСА_3 для відправки у 184-й навчальний центр смт. Старичі, Львівської області.
При прибутті на залізничний вокзал в м. Миколаєві ОСОБА_3 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, статей 1, 4, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок та проходити військову службу, маючи намір ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, без поважних причин, умисно покинув місце зборів, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що дійсно пройшов медичну комісію і одержав мобілізаційне розпорядження та прибув на призовний пункт. Коли проводили поіменний перерахунок осіб, він не почув своє прізвище та намагався з`ясувати, що має робити. Керівництво військомату повідомило йому про необхідність відправки з іншими солдатами на вокзал. По прибутті на залізно дорожній вокзал знову проводилась перевірка за поіменним списком, але він не почув свого прізвища, належним чином не з`ясував своїх подальших дій у керівництва військової частини, і не попередивши відповідального за відправку військовослужбовців повернувся додому.
Крім свідчень обвинуваченого, його вина у скоєному також підтверджується письмовими доказами, які досліджені судом в ході розгляду справи по суті.
Так, за даними облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 , довідки військово-лікарської комісії та картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаних запасу, 15 квітня 2015 року ОСОБА_3 пройшов медичне обстеження комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 та призовною комісією РВК Жовтневого району Миколаївської області визнаний придатним до військової служби.
Відповідно до протоколу огляду предмету від 08.06.2015 року, було оглянуто Журнал обліку вручення мобілізаційних розпоряджень, за даними якого під № 350 значиться ОСОБА_3 та мається відмітка про отримання ним під підпис 16.04.2015 року мобілізаційного розпорядження.
Згідно змісту поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_4 у команду частини АДРЕСА_4 , за № 7 числиться ОСОБА_3 . Натомість його прізвище зі списку викреслене у зв`язку з його відсутністю при проведенні перевірки присутніх військовослужбовців.
Він також рахується у списку військовозобов`язаних, перелік яких проводився безпосередньо в пункті відправкою потягом (під № 67), однак також з цього списку викреслений за вищевказаних підстав.
Оцінюючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в ухиленні від призову за мобілізацією, та вірною кваліфікацію його дій органами досудового розслідування за ст. 336 КК України.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, а також те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненому злочині, обставини, що обтяжують його покарання - відсутні.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , позитивну характеристику за місцем проживання, знаходження на його утриманні двох малолітніх дітей, обставини при яких він скоїв злочин, вчинення його вперше, суд приходить до висновку, що доцільним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1