Справа № 4-20/11
пров. № 4-20/11
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2011 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

при секретарі Поліщук С.П.

з участю: прокурора Калашнікова Є.О.

перекладача ОСОБА_1

затриманого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка подання прокурора Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_4 Білорусь, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, засудженого 11.09.2007 року за вироком Ковельського місцевого суду Волинської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого 15.07.2011 року по відбуттю строку покарання,

про застосування екстрадиційного арешту,

Встановив:

З подання прокурора Казанківського району вбачається, що в провадженні СВ попереднього розслідування Московського РВВС м. Бреста Республіки Білорусь перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні 10.06.2007 року злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК ОСОБА_4 Білорусь (грабіж, поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя або здоров'я потерпілого, вчинений повторно), органом слідства 21.10.2010 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 як обвинуваченого у вчиненні вищевказаного злочину, постановою слідчого від 16.11.2010 року, санкціонованою прокурором Московського району м. Бреста, щодо ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, також щодо ОСОБА_2 існує невиконаний вирок суду Ленінського району м. Бреста від 02.10.2007 року, яким його засуджено за грабіж до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набув чинності і підлягає виконанню, призначене покарання ОСОБА_2 не відбуте.

Посилаючись на те, що 20.12.2010 року до Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури ОСОБА_4 Білорусь про видачу ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності та приведення до виконання вищевказаного вироку суду Ленінського району м. Бреста та посилаючись на те, що у ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Миколаївської області за дорученням Генеральної прокуратури України, не встановлено підстав для відмови у видачі особи іноземній державі, передбачених ст.466 КПК України та міжнародними договорами просив застосувати до ОСОБА_2 екстрадиційний арешт.

Дослідив матеріали подання, перевіривши наявність запиту про видачу та матеріали екстрадиційної перевірки, вислухавши пояснення особи, яка затримана, думку прокурора, суд приходить до такого висновку.

В провадженні СВ попереднього розслідування Московського РВВС м. Бреста Республіки Білорусь перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні 10.06.2007 року злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК ОСОБА_4 Білорусь (грабіж, поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя або здоров'я потерпілого, вчинений повторно).

21.10.2010 року органом слідства винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 якобвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК ОСОБА_4 Білорусь.

Постановою слідчого від 16.11.2010 року, санкціонованою прокурором Московського району м. Бреста, щодо ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Вироком суду Ленінського району м. Бреста від 02.10.2007 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.206, ст.73 КК ОСОБА_4 Білорусь до позбавлення волі строком на 2 роки і 1 місяць з відбуванням покарання в виправній колонії в умовах суворого режиму. Вирок суду не виконаний, набув чинності і підлягає виконанню, призначене покарання ОСОБА_2 не відбуте.

За повідомленням уповноважених органів України ОСОБА_2 не є громадянином України, статусу біженця не має.

20 грудня 2010 року до Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури ОСОБА_4 Білорусь про видачу ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності та приведення до виконання вироку суду Ленінського району м. Бреста від 02.10.2007 року.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 15 лютого 2011 року вказаний запит задоволено, про що ОСОБА_2 повідомлено з врученням копії вказаної постанови.

Рішення Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_2 останнім не оскаржувалось.

Правовідносини між Україною та ОСОБА_4 Білорусь з питань видачі громадян врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, чинною для обох держав, та є частиною національного законодавства України.

Згідно ст. 60 Конвенції, після отримання вимоги про видачу, запитувана Сторона негайно вживає заходів до взяття під варту особи, видача якої вимагається.

Суду надані всі документи, передбачені ч.2 ст.463 КПК України. Екстрадиційною перевіркою не встановлено обставин, передбачених ст. 57 Конвенції, ст. 466 КПК України, які виключали б можливість видачі ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання компетентними органами України вимоги про видачу ОСОБА_2 правоохоронним органам ОСОБА_4 Білорусь, яка можлива лише за умови перебування його під вартою, суд, дійшов висновку про обґрунтованість подання та необхідність його задоволення.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ст. 463 КПК України, суд

Постановив:

Застосувати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу компетентним органам ОСОБА_4 Білорусь.

На постанову прокурором, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт протягом трьох діб з дня її винесення може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області, подача якої не зупиняє виконання постанови.

Суддя