Справа № 716/265/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2015 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заставна обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000363 від 20.11.2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, не працюючого, не судженого в силу ст. 89 КК України, за підозрою в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судженого , за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судженого, за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судженого, за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , вступивши в попередній зговір між собою, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи відповідно до попередньої домовленості між собою про вчинення злочину, спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , котрі приєднались до злочину в процесі його скоєння вчинили крадіжку майна Заставнівського районного кооперативно- державного міжгосподарського будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд-інвест» при слідуючих обставинах:

Так в ніч з 16.11.2014 року на 17.11.2014 року в смт.Кострижівка Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , жителі вказаного селища, переслідуючи корисливий мотив збагачення за рахунок чужого майна, вступивши між собою в попередню злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації задуманого, прибули до території колишнього АТП, що належить ТОВ «Наша Надія» та розміщений по вул. Заводській,55, смт. Кострижівка Заставнівського району, скориставшись темною порою доби, відсутністю охорони та вуличного освітлення, через кам`яний мур, проникли на вказану територію, після чого підійшли до однієї зі складських будівель. Здійснивши попередній демонтаж одного із зовнішніх вікон вказаної будівлі, проникли до внутрішніх приміщень, звідки через демонтоване вікно почали виносити складований в будівлі металобрухт чорних металів, у вигляді металевих ланцюгів із роликами, які були елементами демонтованого люлечного конвеєра, що належить Заставнівському районному кооперативно-державному міжгосподарському будівельно-монтажному об`єднанню «Райагробуд-інвест». Вказаний металобрухт ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 попередньо складували на межі території АТП біля його огорожі на внутрішній території. Під час викрадення вказаного майна ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були помічені односельчанами ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , котрі побaчивши та усвідомивши, що останні вчиняють крадіжку майна вказаного товариства із території колишнього АТП, реалізуючи раптово виниклий мотив збагачення за рахунок чужого майна, вступивши між собою та із ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, продовжили спільно таємне викрадення вказаного металобрухту. В подальшому вказаними групами осіб, викрадений металобрухт було переміщено зі складської будівлі на територію узбіччя біля огорожі території АТП, та, після розділення викраденого майна між групами осіб, частину викраденого металобрухту чорних металів, який потрапив у розпорядження ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було завантажено на автомобільний причеп із реєстраційним номером НОМЕР_1 , автомобіля марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а іншу частину викраденого металобрухту чорних металів, яка потрапила у розпорядження ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , було завантажено в автомобіль марки «RENAUL Т TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Загальна вага викраденого та завантаженого металобрухту чорних металів склала 4369 кілограмів. Своїми діями обвинувачені завдали Заставнівському районному кооперативно-державному міжгосподарському будівельно-монтажному об`єднанню «Райагробуц-інвест» матеріальної шкоди на загальну суму 30000 грн.. Після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному. Суду пояснив, що 16.11.2014 року до нього додому прийшли його товариші ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .. В ході розмови останній запропонував викрасти металобрухт із території колишньої автоколони. Біля 23 год. вони втрьох направились до території колишньої автоколони, яка огороджена та ніким не охороняється. Через високий кам`яний мур, зі сторони дороги проникли на територію автоколони, і зразу ж направились до одноповерхового гаражного боксу. Обвинувачений вказав, що через вікно, в якому не було скла, і була розжата металева решітка він разом із ОСОБА_8 проникли всередину приміщення, а ОСОБА_6 залишився на вулиці. Зайшовши всередину, посвітивши ліхтариком від запальнички, біля стіни побачили купу металевих ланцюгів з роликами від конвеєра, які через вікно передавали ОСОБА_6 .. Через деякий час, коли вже частину ланцюгів передали на вулицю, він із ОСОБА_8 вилізли із приміщення і разом із ОСОБА_6 переносили ланцюги до огорожі. Через деякий час вони побачили , що до них наближаються троє хлопців. Це були їх односельчани ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 .. Останні зрозуміли, що вони скоюють крадіжку, сказали, щоб вони їм заплатили, інакше вони їх викриють. Тоді ОСОБА_12 запропонував винести із гаража ще ланцюгів для них. Обвинувачений вказав, що він разом із ОСОБА_8 знову повернулись в будівлю , звідки передавали ланцюги ОСОБА_6 , а той в послідуючому іншим хлопцям , які перекидали ланцюги через мур. Коли всі ланцюги були біля дороги, то ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 попросили допомогти їм перенести викрадене до їх автомобіля, який знаходився неподалік. Обвинувачений вказав, що власником автомобіля марки «Опель Віваро», на якому останні забрали ланцюги належить їх односельчанину ОСОБА_14 . Викрадені ланцюги, які залишились, вони погрузили в автомобіль марки ВАЗ 2103, який належить його батькові і перевезли до будинку, де він проживає. На наступний день разом із ОСОБА_8 металобрухт здали особам циганської національності , за що отримали 2400 грн., які розділити порівну на трьох. Обвинувачений вказав, що кошти в сумі 800 грн. він видав працівникам міліції. Пізніше вони викрадені ланцюги викупили із бази прийому металобрухту, що м. Товсте Заліщицького району та повернули їх власнику.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному. Суду пояснив, що 16.11.2014 року він разом із ОСОБА_8 , перебуваючи у гостях у ОСОБА_7 , запропонував здійснити крадіжку металобрухту із території колишньої автоколони, оскільки йому необхідні кошти для того, щоб заплатити за навчання. На вказану пропозицію ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодились . Того ж вечора біля 23 год. вони втрьох пішли до території автоколони, звідки із гаражного боксу винесли через вікно металеві ланцюги. Обвинувачений вказав, що під час того, як вони курили до них підійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , котрі вимагали в них гроші за те, щоб вони їх не викрили. Оскільки грошей вони не мали, то погодились допомогти їм також винести із вказаного боксу металеві ланцюги. Обвинувачений вказав, що ту частину металевих ланцюгів, які вони виносили для ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 грузили на автомобіль «Опель Віваро», що належить ОСОБА_15 і яким мав керувати ОСОБА_13 , а іншу частину ланцюгів погрузили на автомобіль, який належить батькові ОСОБА_7 .. Обвинувачений вказав, що метал сам не здавав і своєї частки грошей він не отримував, оскільки гроші був винен ОСОБА_7 ..

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному. Суду пояснив, що ввечері 16.11.2014 року він разом із ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 пішли до території колишньої автоколони, щоб викрасти металобрухт. Ініціатором крадіжки був ОСОБА_6 , оскільки йому необхідні були кошти для того, щоб заплатити за навчання. Обвинувачений вказав, що він разом із ОСОБА_7 перебували всередині приміщення гаражного боксу і передавали ланцюги ОСОБА_6 , котрий був на вулиці. Крім того обвинувачений вказав, що він також того ж вечора приймав участь у викраденні металобрухту разом ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , котрі теж були на території колишньої автоколони і приєднались до них під час крадіжки.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні крадіжки визнав повністю, суду пояснив, що 16.11.2014 року біля 23 год. він разом із ОСОБА_12 повертались додому . По дорозі біля колишньої автоколони вони побачили світло та почули звуки від тертя металу. Зайшовши на територію, вони побачили ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , біля котрих була велика купа металевих ланцюгів. Обвинувачений вказав, що вони запропонували останнім мовчати про побачене взамін на гроші в сумі 1000 грн.. Оскільки грошей у хлопців не було, то вони запропонували віддати металобрухт за мовчання, на що вони погодились. Обвинувачений вказав, що всередину гаражного боксу залізали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а всі інші були на вулиці і отримували ланцюги, складаючи їх на купу. Крім того обвинувачений вказав, що викрадені металеві ланцюги вони перевезли на автомобілі односельчанина ОСОБА_16 , яким того вечора керував ОСОБА_13 . На слідуючий день викрадений метал в кількості 1300 кг вони здали особам циганської національності , котрі їздять по селу і збирають металобрухт за 2700 грн..

Крім наведеного вина обвинувачених підтверджується показами представника потерпілого, який вказав, що викрадене майно належить «Агробуду», який орендував приміщення складу в смт.Кострижівка і належить ТОВ «Наша Надія». Викрадене майно , а саме металеві ланцюги повністю повернуто власнику без пошкоджень. Претензій до обвинувачених немає.

Крім наведеного вина обвинувачених підтверджується матеріалами кримінального провадження: протоколом прийняття заяви від потерпілого про скоєння крадіжки; протоколом огляду місця події; постановою про приєднання предмету до справи як речового доказу, а саме навісний замок зі слідами механічного пошкодження ; розпискою директора ТОВ «Наша Надія» про отримання речових доказів на зберігання, саме: навісного замка зі слідами механічного пошкодження; протоколом огляду місця події, а саме території прийому металобрухту смт.Торське Заліщицького району Тернопільської області , згідно якого там виявлено крадене; розписками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 про отримання речових доказів на зберігання металевих ланцюгів , вагою 4396 кілограм; протоколом огляду місця домогосподарства ОСОБА_19 , яке розташоване в АДРЕСА_4 , згідно якого там виявлено та вилучено готівкові кошти в розмірі 800 грн.; постановою про приєднання до матеріалів справи речових доказів , а саме: готівкових коштів в сумі 800 грн., які добровільно були видані ОСОБА_7 ; протоколом огляду автомобіля ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_20 і був знаряддям вчинення злочину; постановою про приєднання до матеріалів справи речових доказів, а саме: автомобіля ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_2 ; постановою про визнання засобом вчинення злочину автомобільного причепа із реєстраційним номером НОМЕР_1 ; протоколом огляду транспортного засобу «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_3 а.с.116-119, належить ОСОБА_16 і був знаряддям вчинення злочину; постановою про приєднання предмету до справи як речового доказу автомобіля «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; постанова про визнання автомобіля «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_3 засобом вчинення злочину.

Враховуючи наведені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 доведена, їх дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки вони скоїли крадіжку чужого майна за попередньою змовою, проникнувши в приміщення чи сховище.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні виду і міри покарання підсудним суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного, дані, що характеризують особи підсудних, пом`якшуючі вину обставини: по відношенню до всіх підсудних те, що вони повністю визнали свою вину у скоєнні крадіжки, активно сприяли розкриттю злочину та добровільно прийняли заходи для повернення краденого, позитивно характеризуються за місцем проживання, їх молодий вік . Крім цього судом враховується думка представника цивільного позивача, котрий просив обвинувачених суворо не карати.

Обтяжуючих вину обставин по відношенню до всіх обвинувачених досудовим та судовим слідством не встановлено.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, проте в умовах контролю та нагляду за їх поведінкою.

Обраний обвинуваченим такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особам обвинувачених, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов представником ТОВ «Наша Надія» не заявлявся.

В процесі досудового слідства в якості речових доказів визнані грошові кошти в сумі 800 грн., які згідно ст. 100 КПК України є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення і підлягають передачі в дохід держави.

Відповідно до постанови слідчого від 10.02.2015 року автомобіль марки «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_3 , техпаспорт № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_16 на праві власності визнаний речовим доказом та переданий під розписку ОСОБА_16 ; відповідно до постанови слідчого від 10.02.2015 року автомобіль марки ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_2 техпаспорт № НОМЕР_5 , який,згідно техпаспорту № НОМЕР_5 належить ОСОБА_21 та знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_20 та автомобільний причеп із реєстраційним номером НОМЕР_1 , техпаспорт № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_20 визнані речовими доказами та передані під розписку ОСОБА_20 , які використовувалися обвинуваченими під час скоєння кримінального правопорушення для перевезення викраденого.

Відповідно до ст.59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України при вирішенні питання щодо речових доказів гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику(законному володільцю).

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 року, знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися особою чи особами, у співучасті з якими було вчинено такий злочин. Зокрема, транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним (транспортування членів злочинної групи до місця вчинення злочину, перевезення викраденого майна з місця вчинення злочину тощо). Рішення про конфіскацію таких речових доказів суд може прийняти лише за умови, що вони визнані знаряддями злочину та належать винній особі.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що зазначені транспортні засоби та автомобільний причеп конфіскації не підлягають.

Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 393 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винним за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки .

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; проходити періодичну реєстрацію в органах кримінально - виконавчої інспекції.

Визнати ОСОБА_6 винним за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки .

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; проходити періодичну реєстрацію в органах кримінально - виконавчої інспекції.

Визнати ОСОБА_7 винним за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки .

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; проходити періодичну реєстрацію в органах кримінально - виконавчої інспекції.

Визнати ОСОБА_8 винним за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки .

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; проходити періодичну реєстрацію в органах кримінально - виконавчої інспекції.

Речові докази по справі:

Кошти в сумі 800 грн., які зберігаються в касі бухгалтерії Заставнівського РВ УМВС в Чернівецькій області конфіскувати в дохід держави.

Навісний замок, який переданий на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_18 залишити останньому;

Металеві ланцюги , загальною вагою 4369 кілограм, які передані на зберігання представнику цивільного позивача ОСОБА_18 залишити останньому;

Транспортний засіб марки «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_3 , техпаспорт № НОМЕР_4 , який переданий на зберігання ОСОБА_16 залишити останньому;

Транспортний засіб марки ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_2 техпаспорт № ААС 368925 та автомобільний причеп із реєстраційним номером НОМЕР_1 , техпаспорт № НОМЕР_6 , які передані на зберігання ОСОБА_20 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 30 днів з часу проголошення.

Суддя