Апеляційний суд Львівської області
Справа №11а-201 / 2010 р. Головуючий у І інстанції Категорія : постанова ОСОБА_1
про відмову в умовно-достроковому Доповідач Танечник І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого: Перетятька В.О.

суддів: Урдюк Т.М., Танечника І.І.

з участю прокурора: Максимчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляціями прокурора, який брав участь в суді першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 25 грудня 2010р., -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженому 18.01.2005р. Голопристанським районним судом Херсонської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 304,70,71 КК України на 6 років 9 місяців позбавлення волі; - 29.06.2006р. Суворовським районним судом м.Херсона засуджений за ст.ст.296 ч.1, 71, 72 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі,

відмовлено в умовно-достроковому звільнені від відбування покарання.

При цьому, як зазначено в постанові, суд врахував, що ОСОБА_2, маючи непогашену судимість та не відбувши терміну умовно-дострокового звільнення, знову вчинив тяжкий злочин, за час відбування покарання заохочувався за сумлінну поведінку та активну участь у благоустрої, однак на нього неодноразово накладалися і дисциплінарні стягнення, а добра поведінка та сумлінне ставлення до праці є його обовязком, поведінка засудженого має бути зразковою впродовж всього строку покарання, а тому суд не прийшов до переконання, що засуджений ОСОБА_2 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

В своїй апеляції прокурор вказує, що постанова суду не відповідає вимогам ст.81 КК України та Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р., як видно з особової справи засудженого ОСОБА_2, останній добросовісно відносився до праці, працевлаштований, неодноразово заохочувався керівництвом установи, своїм ставленням до праці та сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Посилання суду у постанові на те, що ОСОБА_2, маючи непогашену судимість та не відбувши термін умовно-дострокового звільнення, знову вчинив злочин, не може бути враховане при прийнятті рішення, оскільки в самій диспозиції ст.81 КК України зазначено, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано після відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, і однією з умов такого звільнення, звертається увага законодавця щодо осіб, які звільнялись раніше умовно-достроково і знову вчинили злочин протягом невідбутої частини покарання, просить постанову суду скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_2 вказує, що розгляд справи відносно нього вівся не в повному обємі, не зясовано всі обставини по справі, порушивши при цьому вимоги ст.81 КК України, не враховано що він має три заохочення, останнє з яких йому надано за підсумками року за сумлінне ставлення до праці та хорошу поведінку, з часу перебування в установі він був влаштований на роботу, накладене на нього стягнення було зняте, адміністрація установи та спостережна комісія внесли клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, суд не поцікавився чи володіє він українською мовою чим порушив його права, а тому просить постанову суду скасувати, звільнивши його умовно-достроково від відбуття ним покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляції , обговоривши її доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, а апеляція прокурора підлягає до задоволення в повному обємі..

Відповідно до вимог ст.81 КК України до осіб, які відбули не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин може бути застосовано умовно дострокове звільнення, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 відбув більше ? строку призначеного судом покарання, позитивно характеризується, стягнення, які були на нього накладені погашені, заохочувався адміністрацією установи. ОСОБА_2 , працював днювальним на дільниці карантину, діагностики та розподілу. До праці та виконання своїх обовязків відноситься добросовісно, приймає активну участь в суспільно-корисній праці за що адміністрацією установи один раз заохочувався, робить вірні висновки із свого злочинного минулого, запевняє, що більше на шлях вчинення злочину не стане, приймає участь в культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, відвідує богослужіння, приймає участь в роботі самодіяльних організацій та просвітницьких заходах.

Суд, в обгрунтування відмови в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_2 посилався на те, що на нього було накладено стягнення.

Однак, поза увагою суду залишилось те, що стягнення на ОСОБА_2 були накладені в 2005-2008 роках. Останнє накладене на нього стягнення від 24.06.2009р. було 05.10.2009р достроково знято, а 05.10.2009р. до нього було застосовано заохочення, тому ОСОБА_2 визнається таким, що не має стягнення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_2, не врахував всі обставини даної справи, особу засудженого, а тому постанова підлягає до скасування, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи слід зясувати поведінку засудженого ОСОБА_2 і після надходження подання про його умовно-дострокове звільнення до місцевого суду.

Керуючись ст.ст.362, 366,368 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задоволити частково, а апеляцію прокурора, який брав участь у суді першої інстанції задоволити повністю.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 25 грудня 2009р. про відмову ОСОБА_2 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

Головуючий:

Судді: