Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2014 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016735 від 02.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва про надання тимчасового доступу до документів, стосовно інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо у період вчинення кримінального правопорушення (злочину), у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у вказаному провадженні.
У судовому засіданні, слідчий заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині, однак наголосив на тому, що необхідність надання тимчасового доступу, обумовлена метою встановлення відомостей визначених ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2 КПК України.
В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ч. 4 ст. 163 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та представника особи у володінні, якої знаходяться речі і документи.
Тож, слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
У випадку необхідності отримання інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, становить охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 5 та ч. 6 ст. 163 КПК України).
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при при вирішенні питання надання тимчасового доступу до речей і документів (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
З положень ст. 22 КПК України слідує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У судовому засіданні слідчим, який являється вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, не було надано до суду жодних ґрунтовних доказів, які б дали змогу прийти до висновку про достатніх підстав вважати, що документи до яких необхідний доступ мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, тобто апріорі вказане клопотання суперечить положенням ч. 3 та ч. 5 ст. 132, ч. 6 ст. 163 КПК України.
До фотокопії рапорту працівника органу досудового розслідування слідчий суддя ставиться критично, оскільки відповідно до п. 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.08.2012 № 747, рапорт відноситься до внутрішніх документів ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто останній сам по собі, без підтвердження вказаної інформації іншими доказами, у розумінні ст. 84 КПК України, не може слугувати взагалі належним та допустимим доказом на підтвердження тієї чи іншої інформації.
При цьому, долучені до клопотання копії матеріалів не завірено належним чином, а саме у відповідності до положень КПК України та пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), враховуючи, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки.
Прокурор взагалі в судове засідання не з"явився, що, беручи до увагу практику ЄСПЛ, свідчить про відсутність інтересу останнього до заявленого клопотання, що в свою чергу ставить під сумнів саму актуальність задоволення останнього, враховуючи пасивність одного з ініціаторів.
Крім того, ч. 1 ст. 15 КПК України та ст. 12 Загальної декларації прав людини передбачено, що під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя.
Згідно із ч. 4 ст. 258 КПК України, втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкуванню мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним.
При цьому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини під втручанням у особисте (приватне) життя доцільно розуміти в тому числі порушення таємниці телефонних розмов), безпідставного посягання на недоторканність його житла. Кожна людина має право на захист законом від подібних втручань чи посягань".
Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також проголошує право особи на приватність та зазначає, що "кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції".
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що слідчим у судовому засіданні, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, не надано ґрунтовні докази, які дають змогу прийти до висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 4 ст. 132, ч. 6 ст. 163 КПК України), забезпечити повноту, всебічність та неупередженість розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, отримати відомості, що є необхідними для з`ясування всіх важливих обставин у їх сукупності, а тому воно не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016735 від 02.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1