Провадження № 1-кс/344/3083/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що до Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області звернувся ОСОБА_5 із заявою про те, що ОСОБА_6 привласнив його документи на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Матеріалами клопотання зазначено про необхідність у накладенні на вказане вище нерухоме майно ОСОБА_5 арешту з метою запобігання його відчуження, яке в свою чергу на думку слідчого є предметом кримінального правопорушення, і документів, які було отримано шляхом його вчинення.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не з`явився, що в свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, за якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 357 КК України, 01.05.2015р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001729.

З матеріалів клопотання вбачається, що станом на 20.08.2015р. заявник - потерпілий ОСОБА_5 є власником квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а також земельної ділянки площею 0,0308га за вказаною вище адресою, слідчим надано відповідні витяги з державного реєстру.

Згідно із письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , правовстановлюючі документи на вказане вище нерухоме майно та земельну ділянку знаходяться в нього зберіганні на підставі усної домовленості із ОСОБА_5 , однак таку угоду останній у заяві та письмових поясненнях категорично заперечує.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відтак враховуючи вищенаведене та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено необхідність накладення арешту на вказане вище нерухоме майно та земельну ділянку з метою недопущення їх втрати, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, вважаю, що клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зокрема:

1) земельну ділянку площею 0,0308га, кадастровий номер :05:001:02902, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

2) квартиру АДРЕСА_7 ;

3) квартиру АДРЕСА_8 ; -

заборонивши Реєстраційній службі Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна, в тому числі реєстрації та видачі дублікатів правовстановлюючих на це майно документів.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1