Справа № 606/1162/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
10 липня 2015 року
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теребовля, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, безробітнього, не одруженого, раніше судимого , депутатом не являється,
за ч.2 ст.240 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, порушуючи вимоги ст.16 Кодексу України "Про надра", Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", відповідно до яких діяльність щодо користування надрами підлягає ліцензуванню, тобто наданні спеціальних дозволів (ліцензій) на користування ділянкою надр з відповідною метою спеціалізованим підприємствам, установам і організаціям, а також громадянам, які мають відповідну кваліфікацію, матеріально-технічні та економічні можливості для користування надрами, 18 травня 2015 року в ранішню пору доби ОСОБА_4 , не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, діючи таємно, умисно, переслідуючи корисливі цілі з метою особистого збагачення, вирішив незаконно видобути корисні копалини загальнодержавного значення, які розміщені в кар`єрі на території Різдв`янської сільської ради в межах населеного пункту с. Різдв`яни, Теребовлянського району.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на скоєння даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 у вище вказаний період часу, попередньо взявши знаряддя для скоєння даного кримінального правопорушення: мотолок, лопату, лом, 11 зубил та рукавиці, прибув до місця видобутку корисних копалин в кар`єр с. Різдв`яни, Теребовлянського району, в межах населеного пункту.
Знаходячись по місцю розташування даного кар`єру ОСОБА_4 , в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст. 16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, не маючи спеціального дозволу, всупереч статтей 19, 20 Кодексу України про надра, статтей 57, 125, 126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також порушивши вимоги ст. 56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, використовуючи вищевказані господарські інструменти з наявного котловану видобув три метри кубічних пісковику.
Вказаною незаконною діяльністю ОСОБА_4 , займався в період з 09.00 години по 12.00 годину 18.05.2015 року, оскільки у скоєному кримінальному правопорушенні був викритий працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього вищевказані знаряддя скоєння кримінального правопорушення та видобутий ним за вказаний період часу пісковик, в кількості 3 метрів кубічних, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1370 від 28.12.2011 року відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.
Вказаними діями, які виразились у незаконному видобуванні корисної копалини загальнодержавного значення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 240 КК України, визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому, запевнив, що подібне більше не повториться та пояснив, що він в с. Різдв`яне видобував камінь для своїх власних потреб, не знав, що за це є відповідальність, запевняє що більше подібного не повториться, просить суворо не карати та не позбавляти його волі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки ч. 2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, і особу обвинуваченого - , є особою молодого віку, є сиротою оскільки батьки повмирали , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, важкий сімейний стан, відношення до скоєння злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рецидив злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті кримінального правопорушення.
Виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізаціїї покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що дії обвинуваченого після вчинення злочину свідчать про його каяття та переживання у вчиненому, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для його виправлення. Оскільки ОСОБА_4 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання , призначеного йому вироком Теребовлянського районного суду від 02.04.2013 року у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ним не сплачено, суд вважає що ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків , тобто за правилами ч.1 ст. 71 КК України.
Керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити покарання 1 на рік позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з іспитовим строком на 1рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Згідно вимог ч.1 ст .71 КК України за сукупністю вироків, а саме, вироку Теребовлянського районного суду від 02.04.2013 остаточне покарання призначити ОСОБА_4 1 рік позбавлення волі зі звільненням його від відбування зазначеного покарання із випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та штрафу в розмірі 850 грн, який виконувати самостійно.
Речові докази у провадженні: один молоток, 11 метелевих зубил металевий лом, лопата, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області, знищити
Речові докази у провадженні: 3 кубічних метрів пісковику, які зберігаються на майданчику зберігання транспортних засобів Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області, передати у дохід держави.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.