Провадження № 11-кп/779/62/2016
Категорія ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2015 року, по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , неодружена, не працююча, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, громадянка України, -

визнана винуватою та засуджена за:

- ч.1 ст.317 КК із застосуванням ст.69 цього ж Кодексу на 1 (один) рік позбавлення волі;

- ч.2 ст.307 КК із застосуванням положень ст.69 цього ж Кодексу на 1(один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання 1(один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 залишено раніше обраний домашній арешт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 3456 (три тисячі чотириста п`ятдесят шість) грн. судових витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_7 засуджена за те, що вчинила організацію та утримання місць для незаконного вживання психотропних речовин, а також надання приміщення з цією метою; вчинила незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин, повторно і такою, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК.

Вказані злочини вчинила за таких обставин.

Так, ОСОБА_7 протягом 2014-2015 років умисно та систематично по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 організувала, утримувала та надавала ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 місце для незаконного вживання психотропних речовин. З цією метою у вказаному приміщенні ОСОБА_7 розмістила лезо від скальпеля, металеву ложку, металевий скальпель із нашаруванням залишків білої порошкоподібної речовини, яка згідно висновку експертизи містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін в слідовій кількості та інєкційний шприц із прозорою рідиною, яка згідно висновку експертизи містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін в кількості 0,0096 грама, якими забезпечувала вказаних осіб та за допомогою яких останні вживали психотропні речовини.

Також, ОСОБА_7 при невстановлених обставинах незаконно придбала два фольгові згортки із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, а також згорток з офольгованого паперу із частиною таблетки білого кольору, які зберігала з метою подальшого незаконного збуту.

У подальшому, 11.06.2015 року в період часу з 14.35 год. по 15.00 год., ОСОБА_7 перебуваючи по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, незаконно збула ОСОБА_13 за грошові кошти в сумі 100 гривень порошкоподібну речовину білого кольору в фольговому згортку, яка згідно висновку експертизи містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін в кількості 0,025 грама.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.06.2015 року в період часу з 16.20 год. по 17.15 год. перебуваючи по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 повторно незаконно збула ОСОБА_13 за грошові кошти в сумі 200 гривень порошкоподібну речовину білого кольору в фольговому згортку, яка згідно висновку експертизи містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін в кількості 0,041 грама.

Крім того, 05.07.2015 року в період часу з 17.30 год. по 18.15 год., перебуваючи біля будинку № 32 по вулиці Сорохтея в м. Івано-Франківську, ОСОБА_7 повторно незаконно збула ОСОБА_13 за грошові кошти в сумі 200 гривень частину таблетки білого кольору в фольговому згортку, яка згідно висновку експертизи містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0,038 грама.

В апеляційній скарзі (далі АС) захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , покликається на незаконність вироку, оскільки суд недостатньо врахував обставини, які пом`якшують покарання його підзахисній, а тому призначив покарання, яке не відповідає особі обвинуваченої та тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень внаслідок суворості.

Просить вирок суду змінити в бік пом`якшення та призначити ОСОБА_7 покарання з випробуванням, тобто із застосуванням ст.75 КК.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану АС, просять вирок суду змінити та призначити обвинуваченій покарання із застосуванням ст.75 КК; пояснення прокурора ОСОБА_6 який заперечив доводи АС адвоката ОСОБА_8 , вирок суду вважає законним і обґрунтованим, і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні нею зазначених у вироку кримінальних правопорушень та кваліфікація її неправомірних дій за ч.1 ст.317 КК та ч.2 ст.307 КК відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим судом обставинам.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судового слідства в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Покликання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 у АС на невідповідність призначеного обвинуваченій покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та її особі внаслідок суворості, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 1(один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК, правильно врахував тяжкість інкримінованих їй злочинів, передбачених ч.1 ст.317 КК та ч.2 ст.307 КК, які у відповідності до положень ст.12 цього ж Кодексу, відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості відповідно, і що предметом цих злочинів є наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких обмежено амфтамін та бупренорфін.

Суд першої інстанції вірно встановив дані про особу ОСОБА_7 , зокрема, що вона раніше не судима, злочини вчинила вперше, хворіє, неодружена, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, та її щире каяття у вчиненому. Окрім цього, суддя підставно взяв до уваги інші дані, що характеризують особу обвинуваченої, зокрема, позитивну характеристику з місця проживання, і що вона на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває.

Обставин, які обтяжують обвинуваченій покарання, ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції правильно відніс те, що обвинувачена повністю визнала свою вину у скоєних злочинах, щиро покаялась та сприяла їх розкриттю.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують ОСОБА_7 покарання та за відсутності обставин, які його обтяжують, а також даних про особу обвинуваченої, що в сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою злочинів, в суду першої інстанції було достатньо підстав для застосування ст.69 КК та призначення їй покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів - у виді позбавлення волі, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.317 та ч.2 ст.307 КК, а також не призначати додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене санкцією ч.2 ст.307 КК як обов`язкове, мотивувавши тим, що застосування такого може зашкодити законним інтересам її трьом неповнолітнім дітям.

Окрім цього, враховуючи безальтернативність санкції за ч.2 ст.317 КК, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років позбавлення волі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді 1 рік позбавлення волі, що є мінімальним строком, і на переконання колегії суддів, є єдиним можливим, достатнім і справедливим покаранням.

Беручи до уваги тяжкість та тривалість вчинених ОСОБА_7 злочинів, предметом яких були наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких обмежено, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів неможливе без ізоляції її від суспільства.

Тому, підстав для застосування до ОСОБА_7 , окрім положень ст.69 КК, ще й положень ст.75 цього ж Кодексу, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, покликання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на те, що суд не врахував усіх обставин, що пом`якшують обвинуваченій покарання, а також дані про її особу, є голослівними, оскільки як вбачається із змісту вироку, вони судом повністю враховані і викладені у мотивувальній частині вироку.

Зважаючи на викладене, покликання адвоката ОСОБА_8 , в АС на суворість призначеного його підзахисній покарання, є безпідставними. Вирок щодо ОСОБА_7 колегія суддів визнає законним і обґрунтованим. Підстав для його зміни шляхом застосування положень ст.75 КК, про що просить захисник у своїй АС, відсутні.

За таких обставин, АС захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

До приведення вироку до виконання запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без зміни домашній арешт.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4