АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №11-412/2011г. Головуючий 1 інстанції - Плетньов В.В.:
Категорія: ч.І ст.309, ч.2 ст.307, Доповідач - Григоров П.О.
ч.І ст. 317 КК Украины
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Григорова П.А.,

суддів - Придні О.О., Самсонової В.Г.,

за участю:

прокурора- Шемаєвої О.І.,

представника кримінально - виконавчої інспекції Київського МРВ УВПУДДУПВП в Харківській області- Горової Д.О.

засужденого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2011 года.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 9 липня 2009 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий, за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст.317, ч.2 ст. 309 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України покарання ОСОБА_1 призначено з випробовуванням, встановлено випробовувальний термін 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покладено обов*язки:

-повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;

-періодично заявлятися для регістрації в орган кримінально - виконавчої інспекції.

На підставі подання начальника Київського МРВ КВІ УДДУ ПВГІ у Харківській області від 2 листопада 2010 року, Київським районним судом м. Харкова 14 січня 2011 року винесена постанова, якою вищенаведене подання було задоволено, і на підставі ч,2 ст. 78 КК України скасовано звільнення ОСОБА_1 від покарання з випробуванням, призначеного йому вищевказаним вироком.

Постановою суду визначено направити ОСОБА_1 для відбування покарання в місця позбавлення волі на 4 роки.

Обгрунтовуючи таке рішення районний суд вказав, що ОСОБА_1 під час іспитового строку ухилявся від виконання покладених на нього вироком суду обв*язкїв, систематично, без поважних причин не з*являвся для реєстрації у встановлені для цього дні, ігнорував винесені йому застереження працівниками кримінально - виконавчої інспекції, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В апеляції на постанову суду від 14 січня 2010 року засуджений ОСОБА_1 посилаючись на необгрунтованість висновків суду, порушує питання про скасування цієї постанови.

В обґрунтування апеляції, ОСОБА_1 вказує, що не з*являвся на реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції з поважних причин, оскільки в цей час тяжко хворіла його мати, вказує на те, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не притягувався до адміністративної відповідальності, за відсутності дружини на його утриманні знаходиться малолітня донька.

В запереченнях на апеляцію представник кримінально - виконавчої інспекції посилається на те, що ОСОБА_1 неодноразово виносилися письмові попередження про недопустимість ухилення від відбування покарання, він попереджувався про можливість скасування встановленого йому на підставі ст. 75 КК України випробування, поважні причини, які б могли виправдати порушення режиму відбування покарання і встановлених щодо засудженого обов'язків , ОСОБА_1 будь - коли не вказував і такі причини відсутні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляції, вислухавши думку представника кримінально - виконавчої інспекції, висновок прокурора про необгрунтованість апеляції, перевіривши ці доводи і матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляції з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 раніше був засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст.317, ч.2 ст. 309 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі.

Висновок суду про ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов*язків повинен відповідати фактичним обставинам справи, визнаних судом доведеними, ґрунтуватися на сукупності зібраних доказів, які мали бути належно досліджені і оцінені районним судом.

Вказаних вимог, передбачених ст. 76 КК України і ст.166 КВК України суд не дотримався, що зумовило прийняття постанови, яка не може бути визнана законною і обгрунтованою.

Так, на підставі ст.75 КК України покарання ОСОБА_1 вироком суду від 9 липня 2009 року призначено з випробовуванням, йому встановлений випробовувальний термін 2 роки.

Вироком цього суду на ОСОБА_1 згідно зі ст. 76 КК України покладено обов*язки:

-повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально й виконавчої інспекції;

-періодично заявлятися для регістрації в орган кримінально - виконавчої інспекції.

Згідно подання кримінально - виконавчої інспекції до Київського районного суду м. Харкова ( а.с.31-33) ОСОБА_1 не з*явився на реєстрацію 4 січня 2010 року, 3 травня 2010 року і 4 жовтня 2010 року.

На підтвердження обгрунтованості подання кримінально - виконавчою інспекцією надані докази на 29 аркушах.

Згідно протоколу судового засідання ( а.с. 37 - 38) суд, на порушення вимог ст. 16-1 КПК України про розгляд справи на засадах змагальності і диспозитивності не дослідив надані кримінально - виконавчою інспекцією докази, також не дослідив будь - які інші докази по справі.

Наявність попереджень, про недопустимість порушення режиму відбування покарання і можливість скасування відбування покарання з випробуванням, які виносилися ОСОБА_1 співробітниками кримінально - виконавчої інспекції, що свідчило б про порушення покладених на нього вимог районним судом також не досліджені.

Доводи апеляції також містять підстави для скасування постанови районного суду.

Так, надані як додаток до апеляції витяги з історії хвороби матері засудженого - ОСОБА_2 ( а.с. 45-48) про наявність у неї захворювань і про її перебування на лікуванні в серпні - жовтні 2010 року судом не досліджувалися.

Достовірність відомостей про утримання ОСОБА_1 малолітньої доньки також не були предметом розгляду районного суду.

На ці обставини, як на поважні причини неявки для реєстрації посилається засуджений.

По справі допущені і інші порушення, які свідчать про неможливість залишення без зміни постанови районного суду.

Так, з протоколу судового засідання видно, що районний суд при розгляді наведеної справи порушив процесуальне право ОСОБА_1 на захист, оскільки не розяснив йому його процесуальних прав, в тексті постанови районного суду (а.с.39) не конкретизовано які обов*язки були покладені на нього вироком районного суду.

Усе зазначене дає підстави вважати, що суд першої інстанції виніс постанову, яка на порушення чинного законодавства не обгрунтована доказами.

Зважаючи на порушення районним судом вимог процесуального законодавства, колегія суддів вважає необхідним матеріали справи направити на новий розгляд до того ж районного суду.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 382 КПК Україны, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2011 года щодо ОСОБА_1 скасувати, а матеріали справи - направити до того ж суду, для нового розгляду іншим складом суду.

Головуючий:

Судді: