Справа № 212/9144/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №0000485 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України, за участю: прокурора прокуратури м. Кривого Рогу ОСОБА_4 ; обвинуваченої ОСОБА_3 ; захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт стосовно обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України, надійшов до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 03 листопада 2015 року.

Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 проти призначення до судового розгляду заперечували. Звернули увагу суду, що в обвинувальному акті не зазначено про участь захисника ОСОБА_5 , обвинувачення викладено не зрозуміло. Просили повернути обвинувальний акт з підстав невідповідності його нормам кримінально-процесуального законодавства.

Прокурор, додатково пояснив, що наявна опечатка в обвинувальному акті в формулюванні обвинувачення замість ч.1 ст. 368 КК України зазначено ч.3 ст. 368 КК України.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам чинного законодавства України, а саме:

Згідно із ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце складання обвинувального акта.
В обвинувальному акті правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначена наступним чином "наведені умисні, протиправні дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 368 ч. 1 КК України за ознаками: «одержання службовоюособою неправомірної вигоди, для себе чи третьої особи за вчиненняслужбовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії звикористанням наданої їй влади чи службового становища».
При цьому обвинувачується ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368 ч. 3 КК України за ознаками: «одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди».
Відповідно ж до реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.
Отже, правова кваліфікація кримінального правопорушення відрізняється від формулювання обвинувачення.
До того ж, конструкція правової норми передбачає обов`язкове зазначення такої обставини, для себе чи третьої особи одержує неправомірну вигоду відповідний суб`єкт, в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає, неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи звикористанням наданої їй влади чи службового становища, що не конкретизоване в правовій кваліфікації в обвинувальному акті за пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням.
Протиріччя між формулюванням обвинувачення та правовою його кваліфікацією є перешкодою для призначення судового засідання, оскільки таке протиріччя не є передумовою забезпеченням справедливого судового розгляду, на що було звернуто увагу у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.03.1999 року «Пелісьє та Сассі проти Франції», де констатовано, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.
Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зокрема, передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Суд вважає за необхідне зауважити, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дає оцінку ні пред`явленому обвинуваченню, ні правовій кваліфікації.
Можливість зміни обвинувачення в суді не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правова кваліфікація повинна чітко відповідати нормі закону України про кримінальну відповідальність і не допускає довільного трактування, а зміна обвинувачення в суді згідно з ч.1 ст.338 КПК України відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків обвинувального акта.
Суд не бере до уваги, посилання захисника ОСОБА_5 на не зазначення в обвинувальному акті обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, оскільки встановлення останніх є обов`язком суду та не перешкоджає судовому розгляду.
За таких обставин, обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, №0000485 стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України повернути прокурору м. Кривого Рогу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1