Провадження №1-кп/522/1122/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року місто Одеса

Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

здійснивши у підготовчому судовому засіданні розгляд кримінального провадження №0000300 від 15.10.2015 р. на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нижнє, м. Первомайськ, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого, обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши угоду про визнання винуватості укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості укладеної між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.

Розглянувши угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд вважає, що в затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України слід відмовити, та повернути обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості прокурору Одеської області для продовження досудового розслідування в загальному порядку, з наступних підстав.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, за ознаками: пособництво у фіктивному підприємництві, тобто пособництво в придбанні фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) ТОВ «Енергія ПКФ», ТОВ «Алендвік», ПП «КНАП», з метою прикриття незаконної діяльності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Формулювання обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, яке викладено в угоді про визнання винуватості та в обвинувальному акті не конкретизоване, так як не вказано місце вчинення злочину. Як вбачається з формулювання обвинувачення, ОСОБА_3 , діючи умисно, не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю, переслідуючи корисливу мету на отримання винагороди у розмірі 1200 гривень, достеменно знаючи, що діяльність буде носити незаконний характер, у червні 2014 р., за вказівкою невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 надав згоду та придбав на своє ім`я фіктивні підприємства ТОВ «Енергія ПКФ», ТОВ «Алендвік», ПП «КНАП». Однак, де саме ОСОБА_3 надав згоду та придбав вказані фіктивні підприємства не вказано. В подальшому, ОСОБА_3 у червні 2014 р., перебуваючи у м. Одесі, з метою пособництва у фіктивному підприємництві, підписав заздалегідь підготовлені документи, а саме: протоколи загальних зборів засновників, рішення засновників та статути, згідно з якими ОСОБА_3 став засновником вказаних вище юридичних осіб. Однак, де саме ОСОБА_3 підписав у м. Одесі вказані документи не вказано. Після підписання вказаних документів ОСОБА_3 передав їх невстановленій особі на ім`я ОСОБА_6 , з метою подальшої державної перереєстрації юридичних осіб, однак, де саме передав ОСОБА_3 документи не вказано. Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості дійти висновку щодо підсудності кримінального провадження саме Приморському районному суду м. Одеси, оскільки, відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено злочин. Суд вважає, що в даному випадку, під час формулювання обвинувачення навмисно не вказано місце вчинення злочину, оскільки, в формулюванні обвинувачення не наведені обставини, які б свідчили про те, що місце вчинення злочину інкримінованого ОСОБА_3 встановити неможливо.
Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 205 КК України передбачає придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності. Як вбачається з формулювання обвинувачення, незаконна діяльність ТОВ «Енергія ПКФ», ТОВ «Алендвік», ПП «КНАП» полягала у тому, що невстановлені особи, використовуючи реквізити вказаних підприємств, розрахункові рахунки та печатки, здійснювали незаконну діяльність, яка полягала в документальному оформленні неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) на адресу підприємств контрагентів, після чого такі документи передавалися замовникам послуг (підприємствам вигодонабувачам), з метою уникнення від оподаткування, шляхом незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та завищення валових витрат з податку на прибуток.

Однак, у формулюванні обвинувачення конкретно не вказано, яким чином документально оформлялись неіснуючі операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг), на адресу яких підприємств контрагентів, які саме документи передавалися замовникам послуг (підприємствам вигодонабувачам), з метою уникнення від оподаткування, шляхом незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та завищення валових витрат з податку на прибуток, та чи була завдана шкода внаслідок цих дій, і якщо шкода була завдана, то кому, державі або іншим особам та в якому розмірі. Відсутність зазначених відомостей у формулюванні обвинувачення ОСОБА_3 ставить під сумнів наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Згідно п. 6 ч. 7 ст. 474 КПК України: «Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У відповідності до вимог ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості, серед іншого, зазначається: формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце).
Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд вважає, що за своїм змістом зазначена угода про визнання винуватості не відповідає вимогам ст. 472 КПК України, оскільки, формулювання обвинувачення ОСОБА_3 неконкретизоване з наведених вище підстав, крім того в угоді сторони домовились лише про те, що обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, а також сторони домовились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Однак, в угоді про визнання винуватості відсутні відомості про те, які обов`язки взяв на себе обвинувачений щодо співпраці у викритті злочину вчиненого невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , та інших невстановлених осіб, які, нібито, використовуючи вказані фіктивні підприємства, уникали від оподаткування, шляхом незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та завищення валових витрат з податку на прибуток. Враховуючи узагальнення судової практики здійснення кримінального провадження на підставі угод, а також ту обставину, що угода про визнання винуватості укладена лише з однією умовою для обвинуваченого - беззастережно визнати свою винуватість в суді, і не містить жодних інших зобов`язань, які має вчинити обвинувачений, незважаючи на те, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України у співучасті, у якості пособника, при цьому, завдання щодо викриття інших осіб тобто організаторів або підбурювачів, які причетні до вчинення цього злочину, або інших злочинів пов`язаних з цими подіями не вирішується, оскільки, такі умови в угоді про визнання винуватості відсутні. На думку суду угода про визнання винуватості, у такому випадку, незважаючи на те, що домовленості щодо співпраці у викритті злочину є необов`язковою (субсидіарною) складовою змісту угоди, не відповідає за метою укладення інтересам суспільства, оскільки угода має спрямованість винятково на задоволення приватного інтересу обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, серед іншого, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам КПК України; умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Керуючись: ст.ст. 314, 472, 474 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України - відмовити.

Обвинувальний акт зареєстрований в єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000300 від 15.10.2015 р. по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою направити прокурору Одеської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя: (підпис)

Копія вірна

Суддя:

Секретар:

28.10.2015