У Х В А Л А

19.01.2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю представника скаржника - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 28.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000223, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2015 року за ознаками ч.2 ст. 382 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 28.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000223, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2015 року за ознаками ч.2 ст. 382 КК України.
Скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, передчасною і такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що слідчим не було всебічно, повно та неупереджено досліджено обставини кримінального провадження щодо фактів невиконання судових рішень та не надано їм належної оцінки.
Скаржник вказує на те, що постанова прийнята без вчинення належних слідчих дій, слідчим не виконано вказівок слідчих суддів, якими вже неодноразово скасовувались постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
ОСОБА_5 вказує на те, що слідчий після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, не вчинивши жодних додаткових дій, не встановивши обставин, що мають значення для провадження, прийняв оскаржувану постанову.
З огляду на те, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та не ґрунтується на фактичних обставинах справи, скаржник просить скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області від 28.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000223, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2015 року за ознаками ч.2 ст. 382 КК України.
Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, просив суд її задовольнити.
В судовому засіданні прокурор та слідчий заперечили щодо задоволення скарги, просили відмовити у зв`язку її безпідставністю та необґрунтованістю.
Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000223, приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводилось досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, відомості про яке 04.09.2015 року внесено до ЄРДР за № 0000223.
Як вбачається з матеріалів скарги, кримінальне провадження № 0000223 від 04.09.2015 року було закрито постановою старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 28.12.2015 року на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю події злочину.
Відповідно до ст. 303 п. 4 КПК України рішення прокурора про закриття кримінального провадження може бути оскаржено під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником, законним представником чи захисником.

ОСОБА_5 вказує на те, що у вказаному кримінальному провадженні слідчий ОСОБА_4 не дослідив всебічно, повно та неупереджено обставини кримінального провадження, не надав їм належної правової оцінки, що відповідно свідчить про передчасність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК слідчий повинен оцінювати кожний доказ ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий ОСОБА_4 вказує підставою закриття кримінального провадження те, що в ході проведення досудового розслідування встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, а зібраних доказів в сукупності та взаємозв`язку достатньо для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності події злочину.

Дослідивши зміст кримінального провадження № 0000223 в судовому засіданні встановлено, що органом досудового слідства досліджувались обставини вчиненого кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбачених ч. 2 ст. 382 КК України невиконання ухвал апеляційного суду Закарпатської області від 21.03.2012 та від 20.05.2015 року.

Дослідивши зміст ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 20.05.2015 року слідчим суддею встановлено, що колегія суддів, дослідивши матеріали кримінальної справи № 710/2943/12, прийшла до висновку, що відповідними посадовими особами правоохоронних органів, у тому числі посадовими особами прокуратури Свалявського району доводи про застосування до ОСОБА_5 під час розслідування кримінальної справи недозволених методів слідства ретельно перевірені не були, що за результатами їх перевірки, відповідно до КПК України у редакції Закону України 1960 року, не прийнято процесуальне рішення про відмову в порушенні кримінальної справи чи про її порушення, а відповідно до КПК України у редакції Закону України 2012 року не приймалось рішення про внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про результати досудового розслідування вказаних обставин. Колегія суддів вважає, що не дотримання прокурором вимог закону в цій частині може бути розцінено як порушення положень ст. 2 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод у частині розслідування обставин, на які посилається адвокат ОСОБА_2 , яке може бути розціненим як неефективне розслідування тверджень заявника про застосування незаконних методів слідства.
Таким чином в рамках вказаного кримінального провадження слідчий ОСОБА_4 був зобов`язаний ретельно перевірити доводи ОСОБА_5 про застосування до неї відповідними посадовими особами правоохоронних органів, у тому числі посадовими особами прокуратури Свалявського району, під час розслідування кримінальної справи недозволених методів слідства.
Однак замість розслідування наведених скаржником фактів слідчий обмежується просто допитом прокурорів Свалявського району ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , покази яких відповідно можуть бути упередженими, відтак підлягають критичні оцінці.
Неодноразово слідчий зазначає в оскаржуваній постанові, що на його думку і думку допитаних вищевказаних прокурорів ухвала суду апеляційної інстанції від 20.05.2015 року по своїй структурі не носить зобов`язального характеру.
Таке твердження слідчого не ґрунтується на чинному законодавстві, оскільки положеннями ст. 382 КК України чітко передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили і в компетенцію слідчого та прокурора не входить трактування рішень судів.
З огляду на те, що в рамках кримінальної справи № 710/2943/12 прокурор прокуратури Свалявського району брав участь в судових засіданнях, був присутній при оголошенні ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 20.05.2015 року, відтак безпідставним і незаконним є твердження прокуратури Свалявського району з приводу того, що ухвала суду апеляційної інстанції не надходила до виконання в прокуратуру Свалявського району і не носить зобов`язального характеру.
Замість того щоб надати вказаним діям працівникам прокуратури Свалявського району належної оцінки, слідчий приймає їхню позицію в якості підстави для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.11. 2015 року вже попередньо скасовувалась постанова старшого слідчого слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000223.
У відповідності до змісту вказаної ухвали, визнано передчасною вищевказана постанова про закриття кримінального провадження та зобов`язано орган досудового слідства перевірити доводи ОСОБА_5 про застосування до неї відповідними посадовими особами правоохоронних органів, у тому числі посадовими особами прокуратури Свалявського району, під час розслідування кримінальної справи недозволених методів слідства та вчинити певні слідчі дії.
Зокрема слідчий суддя вказує на необхідність призначення в рамках вказаного кримінального провадження комісійної судово-медичної експертизи на підставі медичних документів ОСОБА_5 ( історія хвороби, медичних книжках, рентгенограмах, пояснень лікуючих лікарів тощо) з метою перевірки причетності (вчинення незаконних заходів пливу) слідчими Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відносно скаржниці, які призвели до передчасних пологів скаржниці.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не виконано зазначену вказівку слідчого судді з тих підстав, що зі слів слідчого, в матеріалах кримінального провадження №0000223 відсутні достатні відомості, що вказували б можливість отримання доказів в результаті призначення та проведення по медичним документам ОСОБА_5 комісійної судово-медичної психологічної експертизи, допитів лікуючих лікарів, що слідкували у період вагітності та пологів ОСОБА_5 тощо.
Таким чином слідчий замість того, щоб перевірити факти наведені скаржником, впевнитись в їх обґрунтованості чи безпідставності, наперед, не вчинивши жодної слідчої дії, без наведення жодної належної підстави, доходить до висновку про відсутність події злочину.
Крім того ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.11. 2015 року було зобов`язано орган досудового слідства розслідувати епізод привласнення службовими особами Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області шести персональних комп`ютерів, вилучених під час огляду місця події 20.11. 2010 року.
Однак слідчим вказаний факт взагалі не досліджувався.
На підставі вищезазначеного можна зробити висновок, що фактично, отримавши ухвали суддів від 03.11. 2015 року, 11.12. 2015 року, якими вже попередньо скасовувались постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий не вчиняючи жодних процесуальних дій, 28.12.2015 року повторно виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000223.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
З огляду на те, що слідчим в ході розгляду кримінального провадження не вчинено всіх слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин викладених у з`яві, не надано належної оцінки фактичним даним вказаним скаржником, не наведено обґрунтовану підставу закриття кримінального провадження, тому зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді призвели до винесення невірно обґрунтованого процесуального рішення.

За таких обставин оскаржена постанова прийнята у справі, по якій органом досудового слідства не вжито всіх передбачених законом заходів для дослідження обставин справи підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304,306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 28.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000223, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2015 року за ознаками ч.2 ст. 382 КК Українита продовжити досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1