печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про визнання бездіяльності Генерального прокурора України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 28.07.2014 року про кримінальне правопорушення незаконною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2014 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_4 про визнання бездіяльності Генерального прокурора України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 28.07.2014 року про кримінальне правопорушення незаконною та зобов`язання вчинити дії.

У скарзі ОСОБА_4 фактично просить зобов`язати Генерального прокурора України внести відомості до ЄРДР за його заявою про злочини від 28.07.2014 р. про вчинення на його думку працівниками Генеральної прокуратури України кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.

В судове засідання особа, яка подала скаргу та прокурор не з`явилися, про розгляд скарги повідомлялися належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності особи, яка подала скаргута прокурора, оскільки чинним КПК України передбачені скорочені строки розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що до Генеральної прокуратури України надійшла заява від ОСОБА_3 щодо неправомірних, на його думку, дій окремих працівників Генеральної прокуратури України та з інших питань.

Листом Генеральної прокуратури України від 14.08.2014 року №06/1-13496-12, за підписом заступника начальника управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ОСОБА_5 , повідомлено, що заяву розглянуто та встановлено, що неодноразові звернення з приводу неправомірних дій окремих працівників правоохоронних органів Житомирської області та з інших питань Генеральною прокуратурою України скеровані до прокуратури Житомирської області, що відповідає вимогам ст.214 КПК України та Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України від 03.12.2012 №125, тому твердження про неправомірні дії працівників Генеральної прокуратури України з приводу направлення попередніх зав про вчинення працівниками правоохоронних злочинів до прокуратури Житомирської області є безпідставними.

Такі дії прокуратури відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом із тим, за змістом ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто, з огляду на вказані положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю.

Відповідно до п. 3.6 «Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення», заяви, повідомлення про вчиненні кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Також, п.2.6 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2013, передбачено, що облік кримінальних правопорушень проводиться за територіальним принципом його вчинення.

Таким чином, направлення Генеральною прокуратурою України звернень ОСОБА_3 до прокуратури Житомирської області за територіальним принципом відповідають вищезазначеним положенням кримінального процесуального закону, тому в даному випадку не має підстав вважати дії працівників Генеральної прокуратури України неправомірними.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вважаю, що Генеральною прокуратурою України обґрунтовано надано відповідь про безпідставність тверджень щодо неправомірних дій працівників Генеральної прокуратури України та відсутність підстав для вжиття заходів реагування, так як за своїм змістом дана заява містить незгоду з діями/ бездіяльністю прокурорів під час розгляду його звернень, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбачений главою 26 КПК України.

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_3 про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення працівниками Генеральної прокуратури України було розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», що відповідало на час розгляду вказаної заяви положенням ст. 20 цього Закону, слідчий суддя не вбачає підстав для того, щоб по доводам скарги зобов`язати компетентних осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до ЄРДР за його заявою від 28.07.2014 р., а відтак відмовляє у задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності Генерального прокурора України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 28.07.2014 року про кримінальне правопорушення незаконною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1