Березівський районний суд Одеської області
23.11.2015
Справа № 494/1241/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайло-Олександрівка Березівського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 і ч.1 ст.304 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Михайло-Олександрівка Березівського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в середині березня 2015 року, точна дата судом не встановлена, ОСОБА_8 , перебуваючи в гостях у неповнолітнього ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисних мотивів, запропонував неповнолітньому ОСОБА_9 скоїти крадіжку чужого майна, а саме саджанців фруктових дерев із земельної ділянки, площею 25 га, розташованої на території Заводівської сільської ради, Березівського району Одеської області, на відстані 3 км на північ від с.Жовтнівка, Березівського району Одеської області, яка перебуває в користуванні ФГ « ОСОБА_10 ». На пропозицію ОСОБА_11 надав свою добровільну згоду, таким чином, вступив з ним в попередню змову на скоєння вказаного злочину.
Вступивши в попередню змову на скоєння крадіжки, ОСОБА_8 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , 9 квітня 2015 року, приблизно о 19:40 годин, діючи умисно та з корисних мотивів, підводою, яка перебувала в користуванні ОСОБА_8 , прибули із с. Михайло-Олександрівка Березівського району Одеської області до земельної ділянки, розташованої на території Заводівської сільської ради, яка перебуває в користуванні ФГ «Анісімов» і де ростуть різні саджанці: яблуні «Голден», горіхи «Фундук» та інші дерева.
Діючи з метою таємного викрадення чужого майна, обвинувачені шляхом вільного доступу і обхвату руками за стовбур, ривком витягли, тим самим, таємно викрали із землі 49 саджанців дерев яблунь сорту «Голден», які належать ОСОБА_5 , вартістю по 60 грн. за саджанець.

Викрадене майно, яке належить ОСОБА_5 , останні погрузили на підводу і з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2940 грн.

Кірм того, ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаний вище час в гостях у неповнолітнього ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , завдяки переконанню в доцільності, вигідності, шляхом розповідей про легкість і доступність вчинення крадіжки чужого майна, викликав бажання у неповнолітнього ОСОБА_9 таємно викрасти саджанці фруктових дерев із земельної ділянки ФГ «Анісімов», розташованої на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, на що останній надав свою добровільну згоду та вступив з ним в попередню змову на скоєння вказаного злочину.

Діючи умисно, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітнім, переконавши в доцільності вчинення кримінального правопорушення, викликав у нього бажання вчинити крадіжку чужого майна, тим самим, втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 в ОСОБА_9 винними себе в інкримінованих їм діяннях визнали повністю та фактичні обставини справи, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюють та їх зміст розуміють правильно, що у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України визнається недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які не оспорюються ніким із учасників судового процесу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони позбавляються права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 доведена.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.304 і ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб та втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність.

Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь і характер суспільної небезпеки та особу винних.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , є вчинення злочину у неповнолітньому віці.

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути визначено у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням наведених обставин справи суд вважає застосувати відносно гулька і ОСОБА_9 ст.75 КК України.

За клопотанням потерпілого ОСОБА_12 цивільний його позов до обвинувачених про стягнення матеріального збитку залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.368,370,371,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним за ч.2 ст.185 і ч.1 ст.304 КК України і призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі та за ч.1 ст.304 КК України - 4 роки позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75,76,104 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування від покарання з випробуванням на 2 роки та зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про стягнення матеріального збитку залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області.

Суддя: