В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуюча ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувальний акт у підготовчому судовому засіданні внесений в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0001262 від 01.10.2014 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розівка Ужгородського район, громадянина України, українця, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого Ужгородським міськрайонним судом 27.12.2010 року за ст.187 ч.3, ст. 263 ч.2, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі,

за ст.395 України,-

встановив:
ОСОБА_4 засуджений Ужгородським міськрайонним судом 27.12.2010 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, та в подальшому ухвалою Шевченківського районного суду м. Львів № 466/4594/13-к від 05.07.2013 року відносно нього встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та застосовано такі обмеження: 1) заборона виходу з будинку (квартири) з 22:00 год. до 06:00 год.; 2) зявлятись в органи внутрішніх справ за місцем свого проживання для реєстрації. 30.09.2014 року ДІМ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_5 перевірявся за своїм місцем проживання адміністративно наглядний ОСОБА_4 в результаті чого було встановлено, що останній умисно, самовільно залишив своє місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та покинув місце свого проживання без повідомлення відповідних органів, знаючи про обмеження які були накладені на нього.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю відповідно до обвинувального акту та щиро розкаявся.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розумів зміст вчиненого, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинувачену як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 395 КК Українисамовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується позитивно, та конкретні обставини справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, має на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено

Згідно ч.2 ст. 50 КПК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а згідно ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
З урахування особи підсудного та обставин, які пом`якшують покарання, характеру і ступеня суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 395 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ст. 395 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначити йому покарння у виді штрафу в розмірі 510 грн. в дохід держави..

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1