Ухвала

іменем україни

04 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки с. Городок Іллінецького району

Вінницької області, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за касаційною скаргою засудженої на вирок Березанського міського суду Київської області від 06 березня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 18 травня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_8,

засудженої ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1, не погоджуючись із ухваленими щодо неї судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення та відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 Свої вимоги засуджена мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, засудив її безпідставно, оскільки її дії були необхідною обороною від неправомірних дій потерпілої. Зазначає, що конфлікт спровокувала сама потерпіла ОСОБА_3 Посилається на те, що суд апеляційної інстанції формально розглянув її апеляційну скаргу та належним чином не мотивував свого рішення.

Вироком Березанського міського суду Київської області від 06 березня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 травня 2015 року, ОСОБА_1 визнано винуватою за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй за цим законом покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 260,84 грн та 400 грн - моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 01 травня 2014 року на території земельної ділянки, що знаходиться біля озера «Центральне» по вул. Леніна в м. Березань Київської області, на ґрунті словесного конфлікту, що виник з приводу користування земельною ділянкою між нею та потерпілою ОСОБА_3, умисно нанесла останній один удар кулаком правої руки в обличчя, завдавши їй легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої та її захисника на підтримання поданої скарги, пояснення прокурора, який заперечив проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема: короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; встановлені судом першої інстанції обставини; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Цих вимог кримінального закону суд апеляційної інстанції не дотримався.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що на вирок суду першої інстанції засуджена ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з підстав неправильності кваліфікації її дій.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 без зміни, належним чином не перевірив зазначених в її апеляційній скарзі доводів, не навів переконливих мотивів для їх спростування та не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив їх без уваги.

Крім того, суд апеляційної інстанції на підтвердження своїх висновків про винуватість ОСОБА_1 лише перерахував докази сторони обвинувачення, викладені у вироку, без їх належної оцінки відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Також суд апеляційної інстанції в ухвалі не зазначив свого рішення щодо апеляційної скарги засудженої.

Наведене свідчить про те, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а тому підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового апеляційного розгляду суд має перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі засудженої, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність, і відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 18 травня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6