ЄУН №337/5234/15-к
Провадження №1-кп/337/346/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
обвинуваченої - ОСОБА_7
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене 23.05.2015р. до ЄРДР за №0001661 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працевлаштованої, раніше судимої: 15.07.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якої запобіжний захід не обирався,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_7 , будучі раніше засудженою за вчинення корисливого злочину проти власності, судимість за яке у встановленому порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не стала і знову вчинила злочин проти власності при наступних обставинах:
Так, 16 травня 2015 року, ОСОБА_7 знаходилась в якості гості у квартирі АДРЕСА_3 , де в неї виник намір, спрямований на викрадення майна. Здійснюючи задумане, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрала ключ від нижнього замку вхідної двері квартири. Після цього, 21.05.2015 року у нічний час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_7 прибула до дверей вказаної квартири, де за допомогою сірника вивела з ладу верхній замок двері.
22.05.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_7 з використанням заздалегідь викраденого ключа від нижнього замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , проникла до приміщення вказаної квартири, де діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрала ноутбук «Asus X55VD-SX240D» вартість якого, згідно висновку експерта №1547 від 22.07.2015 року становить 5317 гривень 80 копійок, який належить ОСОБА_8 та планшет «Texet ТМ-7016» вартість якого, згідно висновку експерта №1548 від 14.07.2015 року, становить 854 гривні 33 копійки, який знаходився у чорному шкіряному чохлі, вартістю 250 гривень, чоловічий годинник «Tissot», ринкова вартість якого становить 300 гривень, усього на загальну суму 1404 гривні 33 копійок, які належать ОСОБА_9 , чим завдала останнім матеріальну шкоду на зазначені суми.
Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні на початку судового розгляду винуватою себе не визнавала, пояснюючи, що крадіжку з квартири ОСОБА_8 не вчиняла, припускала що, це міг зробити ОСОБА_10 , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. В подальшому вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та у скоєному щиро розкаялася, але показання щодо обставин кримінального правопорушення давати відмовилась, зазначивши, що в обвинувальному акті всі обставини вчинення кримінального правопорушення викладені вірно, додати їй нічого. Надала пояснення про те, що цивільні позови, заявлені потерпілими визнає у повному обсязі, зобов`язується їх відшкодувати. Просила суворо її не карати.

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ст. 185 ч.3 КК України, суд вважає, що її вина також повністю підтверджується сукупністю зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом допустимих та належних доказів.

Судом встановлено, що інформація по факту викрадення майна з квартири АДРЕСА_3 , внесена до ЄРДР 23.05.2015р. за №0001661 і проводилось досудове розслідування.

12.08.2015р. про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає в квартирі АДРЕСА_3 , на час подій мешкав разом з онукою ОСОБА_11 . Обвинувачена ОСОБА_7 є онукою його покійної дружини, інколи приходить до квартири щоб попрати свої речі, помитись, здебільше, коли його немає вдома. Ключів від квартири ОСОБА_7 не має. В травні 2015 року, точну дату не пам`ятає, можливо 22.05.2015р., приблизно о 6 годині, коли він уїжджав вранці на роботу, побачив, що у верхній замок на вхідних дверях у квартиру кимось був вставлений сірник та він не працював, нижній замок пошкоджень не мав. При цьому, ввечері напередодні, приблизно о 17-й годині, коли він повертався додому, обидва замки пошкоджень не мали, були справні. В цей же день, в той час коли він був на роботі, йому ввечері подзвонила онука ОСОБА_12 та повідомила, що коли її не було вдома з квартири зникли речі, а саме його ноутбук, а також планшет, який належить її другу ОСОБА_9 . Діями обвинуваченої ОСОБА_7 йому спричинено матеріальну шкоду на суму 5317,80 грн., в зв`язку з чим ним заявлено цивільний позов, який просить задовольнити в повному обсязі. Вважає, що обвинувачений має бути призначено покарання на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він дружить з ОСОБА_11 , яка мешкала у свого діда ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_3 . 22 травня 2015 року приблизно о 8 годині він приїхав до вказаної квартири провідати ОСОБА_13 . У верхньому замку на вхідних дверях побачив вставлений сірник. Приблизно о 9-й годині хтось дзвонив у домофон, але ніхто не відкликнувся. Після цього через 15-20 хвилин прийшла ОСОБА_7 , приймала душ, прала якісь речі. Він був в квартирі приблизно до 12 години, потім уїхав. В той же день, приблизно о 16-й годині він знов на вулиці зустрівся з ОСОБА_14 , вони разом гуляли, а приблизно о 19-й годині повернулись до квартири, де вона мешкала. Двері в квартиру були зачинені на нижній замок, але коли вони увійшли у квартиру виявили, що зник ноутбук, який лежав на кухні, а також планшет з колонками і чохлом та годинник, які лежали у кімнаті та належать особисто йому. Йому також відомо, що за тиждень до вказаних подій ОСОБА_7 також була в квартирі. В подальшому чохол та годинник йому повернули працівники міліції. Цивільний позов заявлений ним на суму 1404,33 грн. підтримує в повному обсязі, обґрунтовує його тим, що діями обвинуваченої ОСОБА_7 , а саме: викраденням планшету «Техеt» вартістю 854,33 грн., шкіряного чохла від планшету вартістю 250 грн., чоловічого годинника «Тissot» вартістю 300,00грн., йому завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1404,33 грн. Наполягає на призначені обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона в травні 2015 року мешкала у свого діда ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 . Обвинувачена ОСОБА_7 є її двоюрідною сестрою, яка періодично приходила до них, щоб попрати свої речі, помитися. ОСОБА_7 ключів від квартири не мала і приходила лише тоді, коли вона або дідусь були вдома. Точну дату не пам`ятає, в травні 2015 року, вона захворіла та не пішла до школи, ОСОБА_8 вранці пішов на роботу. Приблизно о 8-й годині ранку прийшов ОСОБА_9 її провідати. Через деякий час хтось подзвонив у домофон, але коли вона зняла слухавку, ніхто не відповів. Приблизно о 10-й годині прийшла ОСОБА_7 , яка поїла, помилась, розпитувала її де вона буде протягом дня. Через деякий час ОСОБА_9 пішов, а приблизно о 15 годині вона разом з ОСОБА_7 вийшли з квартири, вона закрила двері на нижній замок, оскільки у верхньому замку кимось був вставлений сірник. ОСОБА_7 розпитала її коли вона повернеться додому і сказала, що сама піде до подруги, після чого вони розстались. Через деякий час вона зустрілась з ОСОБА_9 , вони разом провели час, а коли ввечері повернулись до квартири, виявили, що з квартири зник ноутбук, який належить ОСОБА_8 , та планшет в чохлі і годинник, які належали ОСОБА_9 . При цьому вхідні двері пошкоджень не мали, були закриті на нижній замок. Вона перевірила наявність запасного ключа він нижнього замку вхідної двері, який лежав в серванті в кімнаті квартири, але його на місті не було. До вказаних подій ОСОБА_7 приходила ще приблизно за тиждень. Також пояснила, що знає ОСОБА_10 , він інколи приходив з ОСОБА_7 . Останній раз бачила ОСОБА_10 в квартирі взимку 2015 року.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_10 пояснив, що знає ОСОБА_7 , вони нетривалий час (2-3 місяці) перебували у фактичних шлюбних відносинах. На даний час відносини не підтримують, не спілкуються, розсталися в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 вела антигромадський образ життя, зловживала спиртним, пропадала з дому. В травні 2015 року ОСОБА_7 розповідала йому, що вчинила крадіжку з квартири своїх рідних, забрала якусь техніку, але просила нікому не розповідати про це. Він участі у викрадені речей з квартири ОСОБА_8 не приймав, тому інші обставини розказати не може.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він працює реалізатором на «Критому ринку» м.Запоріжжя. Точну дату не пам`ятає в червні 2015 року до кіоску, де він працює, прийшла обвинувачена ОСОБА_7 , яка запропонувала йому придбати планшет марки «Техеt» без документів та зарядки, пояснивши, що це її річ і їй потрібні гроші. Він купив у неї планшет, який через декілька днів реалізував. Ще через декілька днів до нього звернулись працівники міліції, пред`явили чотири фотокартки молодих жінок, на одній з яких він впізнав ОСОБА_7 , як дівчину, яка продала йому планшет.

Згідно даних протоколу огляду від 22.05.2015р. та фототаблиці до нього, проведено огляд місця події - квартири АДРЕСА_3 . На час огляду виявлено, що квартира обладнана металевими вхідними дверями з двома замками, у щілинні верхнього замку знаходиться сірник, ніжній замок без пошкоджень та в робочому стані. Нічого не вилучалось (а.с.68-72).

Згідно письмової заяви ОСОБА_7 від 22.06.2015р., остання добровільно видала працівникам міліції чохол для планшету та годинник «Tissot» чорного кольору, які вона викрала 22.05.2015р. з квартири АДРЕСА_3 .(а.с.117)

Згідно даних протоколу огляду від 22.06.2015 року, в присутності ОСОБА_7 та двох понятих, проведено огляд предметів: чохлу для планшету діагоналлю 7 мм, чорного кольору зі шкіри у вигляді книжки, внутрішня сторона сірого кольору, годинника чоловічого «Tissot» чорного кольору із вставками червоного кольору (а.с.73-75).

Вказані речі - чохол для планшету чорного кольору та чоловічий годинник «Tissot», визнані речовими доказами на підставі постанови слідчого від 23.06.2015р. та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 (а.с.118, 121)

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2015р., ОСОБА_15 серед інших зображень жіночих облич, у присутності двох понятих, впізнав на фото №1 ОСОБА_7 , як особу, яка 23.05.2015р. в денний час продала йому за 300 грн. планшет «Texet» (а.с.115).
Згідно даних протоколу для впізнання за фотознімками від 24.06.2015р., ОСОБА_16 серед інших зображень жіночих облич, у присутності двох понятих, впізнав на фото №4 ОСОБА_7 , як особу, яка наприкінці травня 2015 року продала йому ноутбук «Asus» (а.с.116).
Згідно висновку експерта №1547 від 22.07.2015 року ринкова вартість ноутбуку «ASUS», який був придбаний у жовтні 2014 року, на момент скоєння злочину, тобто на 22.05.2015 року, може складати 5317 гривні 80 копійки (а.с.87-89).

Згідно висновку експерта №1548 від 14.07.2015 року ринкова вартість планшету «Texet», який був придбаний у вересні 2013 року, на момент скоєння злочину, тобто на 22.05.2015 року, може складати 854 гривні 33 копійки (а.с.76-79).

Згідно довідки ПП «Берни», середня ринкова вартість чоловічого годинника «Tissot» станом на 22.05.2015р. складає 300,00 грн.(а.с.83).

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, крім її визнання, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено з дотриманням норм процесуального законодавства після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, уповноваженими посадовими особами, з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченої в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при постановленні даного вироку.

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини, її вина підтверджується показами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , які є логічними, детальними, послідовними, переконливими, не довіряти цим показанням у суду немає підстав. Такі покази узгоджуються між собою та з письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні заявою про видачу речей, протоколами огляду квартири та речей, протоколами впізнання, висновками товарознавчих експертиз, постановою слідчого про визнання речовими доказами.

Свідок ОСОБА_12 докладно пояснила про події, які сталися 22.05.2015р., зазначивши, що ОСОБА_7 в цей день будучі в квартирі, детально розпитувала її про те, де вона буде і коли вона повернеться додому. Також пояснювала, що обвинувачена приходила до квартири за тиждень до вказаних подій, в день подій двері квартири, з якої викрадені речі, були зачинені лише на нижній замок, пошкодження який не мав, а запасний ключ від нижнього замка, який зберігався в квартирі, зник до вказаних подій.

Крім того, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_12 підтвердили факт наявності у щілинні верхнього замку вхідних дверей квартири, з якої викрадено майно, сірника, що узгоджується з протоколом огляду від 22.05.2015р.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 вказує на обвинувачену ОСОБА_7 як на особу, у якій він безпосередньо після події злочинних діянь купував викрадений у потерпілого ОСОБА_9 планшет.

При цьому показання свідка ОСОБА_15 , які були надані безпосередньо під час судового розгляду, узгоджуються з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за яким він впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка продала йому планшет.
Показання свідка ОСОБА_10 в тій частині, що ОСОБА_7 розповідала йому, що вчинила крадіжку речей з квартири своєї рідні, він до таких дій обвинуваченої відношення не має, обвинуваченою не спростовані. Підстав не довіряти таким показам у суду немає підстав, оскільки судом не встановлено, що свідок ОСОБА_10 є заінтересованою особою в результаті розгляду провадження, хоча він перебував з обвинуваченою в фактичних шлюбних відносинах, але на даний час конфліктних стосунків з нею не має. Тобто підстав оговорювати обвинувачену у свідка немає.

Враховуючи, що зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, то визнання обвинуваченою своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

На підставі викладеного, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_7 своїми умисними діями скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України, у вчиненні якого суд визнає її винуватою.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме те, що скоєний ОСОБА_7 злочин відноситься до категорії тяжких, обвинувачена розкаялась у скоєному, а також суд враховує особу обвинуваченої, яка вчинила злочин маючи судимість за вчинення корисливого злочину в період іспитового строку, не працює, не має постійного джерела доходів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд визнає її щире каяття.

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , враховуючи як позицію прокурора, так і позицію потерпілих, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої неможливо без ізоляції від суспільства та з метою попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, вважає необхідним призначити їй покарання у виді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

При цьому, враховуючи, що за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 липня 2014 року ОСОБА_7 засуджена за ст.185 ч.3, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік, скоїла кримінальне правопорушення в період іспитового строку, суд вважає необхідним застосувати правила ст.71 КК України та до покарання призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 липня 2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 під час досудового розслідування не обирався. З метою забезпечення належної процесуальної поведінки до набрання вироком законної сили, з урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_7 має постійне місце мешкання, з`являлась на виклики суду, судовому розгляду не перешкоджала, суд вважає необхідним обрати їй запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладання обов`язку на першу вимогу прибувати до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

При цьому, суд вважає недоцільним обрання обвинуваченій ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, оскільки постановлення судом обвинувального вироку за тяжким злочином не може бути єдиною виправданою підставою для взяття та тримання обвинуваченої під вартою або під домашнім арештом до набранням вироком законної сили.

По кримінальному провадженню заявлені цивільні позови до ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 5317,80 гривень, потерпілим ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1404,33 гривень, які обвинуваченою визнані.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні питання про цивільні позови, на підставі всебічного й об`єктивного дослідження обставин провадження, з`ясувавши характер і розмір шкоди, заподіяної злочином, наявність причинно-наслідкового зв`язку між вчиненими діями і шкодою, що настала, враховуючи, що матеріальна шкода спричинена винуватими діями обвинуваченої, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню, оскільки розмір матеріальної шкоди заподіяної внаслідок викрадення ноутбуку складає 5317,80 грн., а цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки розмір доведеної матеріальної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_9 внаслідок викрадення планшету складає 854,33 грн., інші викрадені речі йому повернуті.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124, п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про що у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Судом встановлено, що в межах даного кримінального провадження проводились товарознавчі експертизи (висновок №1547 від 22.07.2015р., №1548 від 14.07.2015р.), витрати на залучення експертів по яким підтверджені відповідними довідками (а.с.86,120).

У зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 витрати на залучення експерта на проведення експертиз №1547 від 22.07.2015р. в сумі 184,14 грн. та № 1548 від 14.07.2015р. в сумі 184,14 грн., а всього 368,28 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368 370, 373,374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити їй покарання за даною статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_7 по даному вироку частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 липня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді особистого зобов`язання, поклавши обов`язки: з`являтися до суду за першим викликом і у призначений час; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного її затримання в порядку приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_8 - 5317,80 грн., на користь ОСОБА_9 - 854,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи №1547 від 22.07.2015р. в сумі 184,14 грн. № 1548 від 14.07.2015р. в сумі 184,14 грн., а всього 368,28 грн.

Речові докази годинник чоловічий «Tissot», чохол від планшету чорного кольору передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1