Провадження № 1-кс/161/4926/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 грудня 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Борнос А.В., за участю секретаря Ющак О.А., прокурора прокуратури м.Луцька ОСОБА_1, слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2, скаржника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 21.11.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 21.11.2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003551 від 18.07.2013 року.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст.304 КПК України скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження подано заявником, тобто однією з осіб, які безпосередньо звернулись із заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дану вимогу закону слідчим дотримано не було.

Досліджуючи обґрунтованість поданої скарги, з врахуванням пояснень прокурора, слідчого, скаржника, кожного зокрема, встановлено, що слідчим при закритті провадження не дотримано процесуального порядку винесення постанови, зокрема прийняте слідчим рішення не відповідає вимогам ст.110 КПК України, так як є невмотивованим. При закритті кримінального провадження взято до уваги лише пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак лише їх пояснення не є достатньою підставою для закриття провадження. Натомість слідчим не витребувано та не досліджено чи дійсно отримував дані кошти заявник, не встановлено дати, конкретної суми. Не дано оцінки тому факту, що отримані кошти заявник, як вбачається з його показань, зберігав фактично на протязі тижня у кишені брюк, у яких ходив на роботу, з приводу можливого їх зникнення на роботі будь-які показання не відбирались, свідки не допитувались, натомість слідчим проведено лише слідчі дії у межах осіб, на яких вказували скаржники.

Таким чином, суд вважає, що фактично досудове розслідування проведено не у повному обсязі, органом досудового розслідування не доведено відсутності факту крадіжки, оскільки можлива непричетність родичів до зникнення коштів не свідчить про те, що злочин не вчинявся.

Згідно ст.92 КПК України обов»язок доказування обставин, що підлягають доказуванню покладається на слідчого, прокурора та, у встановленим КПК України випадках, - на потерпілого.

Зважаючи на вищевикладене, скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 21.11.2013 року, є підставною, а тому постанова слідчого підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 від 21.11.2013 року про закриття кримінального провадження №0003551 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: