Провадження № 11-кп/779/422/2015
Категорія ч.2ст.315 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000352, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.2 ст.315 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Івано-Франківського міського суду від 06 серпня 2015 року

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України - один рік позбавлення волі, за ч.1 ст.317 КК України - чотири роки позбавлення волі, за ч.2 ст.315 КК України - сім років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів сім років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу обрано тримання під вартою, ОСОБА_6 взятий під варту із зали суду.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати обвинуваченому з 06.08.2015 року.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави 734 грн.16 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, а також за схиляння до вживання наркотичних засобів неповнолітнього.

Як встановив суд, кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

13.02.2014 року близько 22:05 год., в ході огляду місця події - приміщення по АДРЕСА_2 , у обвинуваченого ОСОБА_6 виявлено та вилучено паперовий згорток із вмістом в середині особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу (марихуани) в кількості 5,4 грама, яку обвинувачений зберігав без мети збуту для власного вживання.

Також 13.02.2014 року обвинувачений надав для незаконного вживання наркотичних засобів приміщення своєї квартири по АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітньому ОСОБА_11 , якого переконанням, 13.02.2014 року схилив до вживання наркотичного засобу канабісу шляхом викурювання за допомогою саморобного пристрою, який виготовив власноручно, попередньо усвідомлюючи, що ОСОБА_11 являється неповнолітнім.

В апеляційних скаргах:

- заступник прокурора Івано-Франківської області оскаржуваний вирок вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом кримінального процесуального законодавства, тому просить вирок щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції;

- захисник в інтересах обвинуваченого вважає вирок суду таким, який прийнятий з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу апеляційної інстанції на те, що докази, якими обвинувачення обґрунтовує висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, на її думку є недопустимими, оскільки одержані з недотриманням органом досудового розслідування норм КПК України, на що місцевий суд уваги не звернув. Просить на підставі п.3 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 в зв`язку з тим, що не встановлені докази для доведеності винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого - до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до ст.374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з апеляційної скарги захисника під час судового розгляду кримінального провадження вона звертала увагу суду на допущені на її думку порушення норм КПК України при проведенні досудового розслідування і просила визнати недопустимим докази, на яких ґрунтувалося обвинувачення ОСОБА_6 за інкримінованими йому статтями КК України.

У зв`язку з цим суду при розгляді кримінального провадження необхідно було перевірити чи були докази, якими обвинувачення обґрунтовує висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, одержані відповідно до норм КПК України, оскільки згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях

Проте судом при ухваленні вироку не взято до уваги вищенаведені положення КПК України. Зокрема, судом у мотивувальній частині вироку хоча і наведено докази на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів: показання свідків, заяви обвинуваченого на огляд працівниками міліції його помешкання та на свій особистий поверхневий огляд, висновки експертиз, висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, однак не проведено їх аналізу відповідно до вимог ст.ст.86,87,89,94 КПК України, а також не викладено, якими доказами і які саме обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень підтверджуються.

Поверхневе дослідження доказів фактично позбавляє суд можливості ухвалити мотивований вирок.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд.

Ухвалення судом необґрунтованого рішення, а також невмотивованість судового рішення, на що покликається прокурор в апеляційній скарзі, є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

У відповідності до ст.415 КПК України порушення вимог кримінального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тобто істотне порушення, є однією із підстав скасування судом апеляційної інстанції вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки в апеляційній скарзі захисника в інтересах обвинуваченого не заявлялись вимоги щодо дослідження доказів під час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції в силу ст.404 КПК України не може зі своєї ініціативи їх досліджувати та оцінювати.

З огляду на наведене вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд, під час якого суду слід належно оцінити всі фактичні обставини справи, ретельно перевірити докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, перевірити всі доводи, зазначені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, які на думку колегії суддів мають суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в цьому кримінальному провадженні.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано, за власною ініціативою, без наведення підстав для прийняття такого рішення, обрав щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що до ухвалення вироку щодо ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що забезпечувало належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду провадження в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, негайного його звільнення з-під варти в залі суду та залишення щодо ОСОБА_6 попередньо обраного відносно нього запобіжного заходу домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 376 КПК України

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Залишити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід попередньо обраний у вигляді домашнього арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2