МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2632/14-к
У Х В А Л А

07 листопада 2014 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області про накладення арешту на майно вилучене у ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчим СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001120 внесеного до ЄРДР 03.11.2014 року за ознаками злочину передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

В ході досудового розслідування слідчий за погодженням з заступником прокурора Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про арешт майна вилученого у ОСОБА_4 при затриманні 05.11.2014 р. в порядку ст. 208 КПК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_7 підозрюються у заподіянні 29.10.2014 р. потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть останнього. Слідчим також зазначено, що після затримання ОСОБА_4 у останнього був вилучений мобільний телефон Nokia-1280 IMEI: НОМЕР_1 з СІМ-карткою Djuice, належні ОСОБА_8 , в який він також вставив свою картку МТС № НОМЕР_2 . Крім того у ОСОБА_4 були вилучені спортивні бруки, куртка та кросівки в які він був вдягнутий при вчиненні інкримінованого злочину. Необхідність накладення арешту слідчим вмотивована можливістю втрати вказаних предметів і необхідністю забезпечення проведення подальших експертиз.

Заслухавши в судовому засіданні доводи прокурора, яка підтримала клопотання слідчого, вважаю наступне.

Ст. 170 ч. 1 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна.

Перевіркою наданих в судовому засіданні прокурором доказів встановлено, що у кримінальному провадженні, яке розслідується слідчим ОСОБА_5 за ознаками злочину передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України у підозрюваного ОСОБА_4 вилучений мобільний телефон Nokia-1280 IMEI: НОМЕР_1 з СІМ-карткою Djuice, належні потерпілому ОСОБА_8 . Виходячи з того, що норми КПК України не допускають арешт майна належного потерпілому, клопотання в цій частині не може бути задоволенню.

Ст. 170 ч. 2 КПК України визначено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Так згідно ст. 167 ч. 2 КПК України арешт може бути накладений на майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В судовому засіданні встановлено, що належні ОСОБА_4 СІМ-картка МТС № НОМЕР_2 , а також спортивні бруки, куртка та кросівки, в які він був вдягнутий при вчиненні інкримінованого злочину, та які були в нього вилучені при затриманні не відповідають критеріям визначеним у ст. ст. 170, 167 КПК України, а тому на них також не може бути накладений арешт.

Що стосується забезпечення збереження вказаних речей в інтересах подальшого досудового розслідування і судового розгляду, то цей порядок визначений ст. 168 ч. 4 КПК України і покладається безпосередньо на уповноважену службову особу.

Виходячи з викладеного клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172, 173 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області про арешт вилучених 05.11.2014 р. у ОСОБА_4 мобільного телефону Nokia-1280 IMEI: НОМЕР_1 з СІМ-карткою Djuice, належних ОСОБА_8 ; СІМ-картки МТС № НОМЕР_2 ; спортивних брук; куртки та кросівок залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

07.11.2014