Справа № 456/1529/15-к
Провадження № 1-кп/456/19/2016
ВИРОК

іменем України

03 лютого 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
- за ч.1 ст. 368 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 ,працюючи відповідно до наказу т.в.о. начальника ГУ МВСУ у Л/о №129 о/с від 10.04.2014р. на посаді інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Стрий, Стрийського району та м.Моршин ГУ МВС України у Львівській області, маючи спеціальне звання лейтенант міліції, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади та в силу свого службового становища уповноваженим складати протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, всупереч інтересам служби та з метою власного незаконного збагачення, 16.03.2015р. в приміщенні відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Стрия, Стрийського району та м.Моршин ГУ МВС України у Львівській області, що розташоване за адресою: Львівська область, м.Стрий, вул. Галицька 4, домовився із ОСОБА_6 про одержання неправомірної вигоди в розмірі 3000 грн. за повернення йому вилученого посвідчення водія та автомобіля, а також не притягнення його до адміністративної відповідальності, за порушення Правил дорожнього руху та вчинення ДТП.

18.03.2015р. близько 14.30 год. ОСОБА_7 за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 , прибув у службовий кабінет ОСОБА_5 , розташований в приміщенні ВДАІ по вул.Галицькій,4 м. Стрию Львівської області, де ОСОБА_5 повернув ОСОБА_6 документи та ключі від вилученого автомобіля, а ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_5 одержав неправомірну вигоду в розмірі 3000 гривень, за не складання відносно ОСОБА_8 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення і уникнення адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а також повернення вилученого посвідчення водія та автомобіля ОСОБА_6 .

Після одержання вказаної неправомірної вигоди ОСОБА_5 затриманий працівниками прокуратури Львівської області та УСБ України у Львівській області, а предмет неправомірної вигоди вилучений.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав суду пояснивши, що коштів він від ОСОБА_9 не вимагав і їх не отримував. Приїхавши на місце ДТП виявив там пошкоджений автомобіль. На місці ДТП уже знаходився один екіпаж ДАІ. Саме ці працівники складали схему ДТП, а він з своїм напарником повинні були встановити водія, причетного до ДТП. Даний автомобіль було перевезено на стоянку. Він на місці події жодних документів не складав. Документи на транспортний засіб працівники ДАІ передали йому, оскільки в його повноваження входило розслідування ДТП, в якій не встановлено особу водія, причетної до події. На наступний день в понеділок до нього прийшов ОСОБА_9 з його сусідом ОСОБА_10 . Він повідомив ОСОБА_9 , що коли власник кафе не буде мати претензій щодо пошкодження клумби він віддасть документи і автомобіль. 18.03.2015р. ОСОБА_9 прийшов до нього в кабінет, повідомив про те, що він розрахувався за пошкоджені клумби і хоче забрати ключі і документи на авто, тому він віддав йому ключі та документи і виписав довідку, щоб той міг забрати автомобіль з стоянки. Коли ОСОБА_9 пішов з кабінету, він мав намір вийти з приміщення і на сходовій клітці його зупинили працівники прокуратури і СБУ та заштовхали його назад в приміщення. Вважає, що саме хтось з цих осіб засунув йому в кишеню гроші. Він відчув, що є щось у кишені і на вимогу працівників правоохоронних органів віддав кошти. Під час проведення обшуку, він визнав, що ці гроші він отримав від ОСОБА_9 , оскільки він розгубився. Працівники які проводили обшук, погрожували йому позбавлення волі, вказували щоб він розповідав так як вони кажуть, тому він повторював все, що вони йому казали.
Не визнання вини обвинуваченим та покази, дані ним в судовому засіданні суд розцінює як форму захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення по пред`явленому обвинуваченню доведена повністю дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:
показами свідка ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 15 березня 2015р. повертаючись з кафе «Модно» на автомобілі «Сітроен» разом із ОСОБА_11 , він не справився з керуванням та збив клумбу. На місце ДТП приїхали працівники ОСОБА_12 , які забрали документи та ключі від автомобіля, а автомобіль відвезли на арештмайданчик. У понеділок він домовився із ОСОБА_13 який знайомий з ОСОБА_5 , щоб піти в ДАІ вирішити питання повернення автомобіля. Вони разом пішли до ОСОБА_14 , де в кабінеті ОСОБА_14 повідомив, що для того щоб забрати автомобіль і документи і не було протоколу по ДТП, та перебування його в стані алкогольного сп`яніння, йому необхідно відшкодувати шкоду за пошкоджену клумбу і передати ОСОБА_5 3000 грн. Після цього він вирішив звернутися в СВ прокуратури у Львові із заявою про вимагання у нього хабара. Він надав кошти в сумі 3 000 грн., які працівники СБУ помітили при понятих. В середу 18.03.2015р. він прийшов у кабінет ОСОБА_5 розказав про те, що розрахувався за пошкоджені клумби. ОСОБА_14 положив документи та ключі від машини на стіл, він їх забрав, віддав ОСОБА_14 3 000 грн., які той засунув у кишеню, після чого вийшов із кабінету.
показами свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що він їхав у автомобілі «Сітроен», коли водій ОСОБА_16 біля НК «Модно» не справився з керуванням і заїхав в клумби. Після ДТП ОСОБА_9 закрив автомобіль і кудись відійшов, повернувся коли приїхали працівники ДАІ. 16.03.2015р. він їздив разом з ОСОБА_17 до ОСОБА_5 , щоб домовитись про повернення автомобіля. В службовому кабінеті ОСОБА_5 сказав, що після вирішення питання з власником кафе за клумби автомобіль повернуть. Розмови про кошти в сумі 3000 грн. він не чув. З кабінету він вийшов швидше, ОСОБА_16 вийшов пізніше, приблизно через 1 хв.
показами свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що працюючи інспектором ОСОБА_19 і перебуваючи на службі разом з ОСОБА_20 , 15.03.2015р. близько 3 год. 30 хв. до них під`їхав таксист, який повідомив, що біля НК «Модно» автомобіль заїхав в клумби. Він викликав на допомогу ще один екіпаж працівників ДАІ. Приїхавши на місце події ОСОБА_20 склав схему ДТП. Автомобіль евакуатором забрали на штрафмайданчик. Матеріали ДТП передали ОСОБА_5 ;
показами свідка ОСОБА_21 , який суду пояснив, що працюючи інспектором ДПС і перебуваючи на службі разом з ОСОБА_18 , близько 3 год. 30 хв. до них під`їхав таксист, який повідомив, що в центрі автомобіль збив квітники. На місці події були клумби і автомобіль. Він почав складати схему місця ДТП. Підійшов власник автомобіля, який повідомив, що за кермом був його знайомий, який втік. Пізніше вони викликали ОСОБА_14 і ОСОБА_22 . Схему ДТП разом з рапортом і техпаспортом на машину віддав ОСОБА_14 ;
показами свідка ОСОБА_23 , який суду пояснив, що працюючи інспектором ДПС, його і ОСОБА_5 близько 3 год. 30 хв. повідомили, що в центрі автомобіль зніс клумби. На місці було багато людей і вони не мали змоги оформити документи. Документи на місці оформляв ОСОБА_20 , машину забрали на стоянку.
показами свідка ОСОБА_24 , який суду пояснив, що працюючи начальником відділення ДАІ, ОСОБА_14 був його підлеглим, а саме інспектором з розшуку. В обов`язки ОСОБА_14 входило з`ясування всіх обставин ДТП, в якій особу водія не встановлено. Як йому відомо по обставинах справи, потерпілий відмовився подавати заяву в міліцію, оскільки хотів лише, щоб йому повернули кошти за завдану шкоду. Автомобіль ОСОБА_9 вони тримали на платній стоянці, оскільки власного штрафмайданчику в них немає. Щодо обставин справи йому нічого не відомо.
Крім цього, вина обвинуваченого доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, отриманими у передбаченому КПК України порядку, що встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме:

супровідним листом від 17.03.2015р. (а.к.п.2), яким скеровано заступнику прокурора Львівської області рапорт щодо виявлення фактів протиправної діяльності з боку працівника ВДАІ Стрийського МВ ГУ МВС України у Л/о;

рапортом від 17.03.2015р. (а.к.п.3-4), в якому повідомлено заступника начальника Управління СБУ у Л/о про отримання інформації про можливе вчинення співробітником ВДАІ Стрийського МВ ГУ МВС України у Л/о ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.03.2015р. (а.к.п.5), згідно якого ОСОБА_6 подав усну заяву слідчому СВ прокуратури Львівської області про вимагання в нього інспектором ДАІ ОСОБА_5 неправомірної вигоди.
протоколом ідентифікації та помічення грошових коштів від 17.03.2015р. (а.к.п.10), згідно якого зроблено світлокопії грошей, наданих ОСОБА_6 , в сумі 3000 грн., ідентифіковано їх по номеру та серії, після чого оброблено їх з обох боків спецхімпрепаратом «Промінь-1», що в ультрафіолетових променях видають світіння світло-зеленого кольору та при дотику до них залишають на пальцях руки сліди аналогічного кольору;
протоколом обшуку від 18.03.2015р. (а.к.п. 20-29), згідно якого в ОСОБА_5 виявлені грошові кошти номіналом 2400 грн., які, з його слів, він отримав від ОСОБА_6 за те, щоб не притягувати його до адмінвідповідальності. Дані грошові кошти виявляють світіння спецхімречовини при опромінюванні їх короткохвильовим випромінюванням. Серії та номери купюр цих грошових коштів співпадають з тими серіями та номерами грошей, які попередньо ідентифіковані та надані до огляду ОСОБА_6
висновком службового розслідування від 19.03.2015р. (а.к.п.96-101), згідно з яким за наслідками проведеного службового розслідування комісія вважала б за грубі порушення положень ЗУ «Про міліцію», неналежному виконанні службових обов`язків, укритті від обліку матеріалів ДТП, вимаганні та отриманні неправомірної вигоди за не притягнення до адміністративної відповідальності, на інспектора ВДАІ з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області, лейтенанта міліції ОСОБА_5 накласти дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ;
протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 27.03.2015р. (а.к.п. 103-107), яким зафіксовані три епізоди аудіозапису розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_6 в приміщенні ВДАІ м. Стрий Львівської області; також проведено відеокотроль, яким зафіксовано три епізоди розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_6 в приміщенні ВДАІ м. Стрий Львівської області. Згадані аудіозаписи та відеокотроль досліджені в судовому засіданні шляхом їх прослуховування та перегляду;
протоколом огляду від 30.03.2015р. (а.к.п. 30), згідно якого в ОСОБА_25 при обшуку вилучено мобільний телефон марки «Nokia 202 Type Rm 834 ІМЕІ № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ». Оглядом наявної інформації в пам`яті збережених останніх дзвінків абонента встановлено наявність даних про вихідний дзвінок 18.03.2015 о 12.57 год. до абонента ОСОБА_26 номер абонента НОМЕР_3 та вхідний дзвінок до цього ж абонента о 12.34 год.
Таким чином досліджені у судовому засіданні вищенаведені докази в їх сукупності, отримані відповідно до вимог КПК України, за своїм змістом та послідовністю, узгоджуються між собою, відповідають дійсним обставинам кримінального провадження, відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 КК України кримінальним правопорушенням є одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Неправомірна вигода це незаконна винагорода матеріального характеру, тобто предмет неправомірної вигоди має матеріальний характер. Ним можуть бути майно, гроші.

Об`єктивна сторона злочину полягає в одержанні неправомірної вигоди у будь-якому вигляді.

Одержання неправомірної вигоди означає прийняття службовою особою незаконної винагороди за виконання чи невиконання в інтересах того, хто таку дає, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 26.04.2002р. «Про судову практику у справах про хабарництво» відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає лише за умови, якщо службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій,які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає незалежно від того, до чи після вчинення обумовлених дій була отримана неправомірна вигода.

Одержання неправомірної вигоди вважається закінченим з моменту, коли службова особа прийняла хоча б частину неправомірної вигоди.

Суб`єктом одержання неправомірної вигоди може бути лише службова особа.

Службовими особами у статті 368 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Суб`єктивна сторона одержання неправомірної вигоди характеризується лише прямим умислом і наявністю корисливого мотиву.

Особливістю суб`єктивної сторони складу цього злочину є тісний зв`язок між умислом особи, яка отримує неправомірну вигоду і умислом особи, яка таку вигоду надає.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту про те, що докази, отримані стороною обвинувачення, є неналежними і недопустимими.

Так сторона захисту вважає, що покази свідка ОСОБА_8 не можуть бути взяті до уваги, оскільки свідок є зацікавленою особою у справі, яка намагалася уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ДТП в стані алкогольного сп`яніння.

Такі твердження суд вважає безпідставними, оскільки покази свідка співпадають із іншими доказами по справі і відповідають дійсним обставинам кримінального провадження. Свідок попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Крім цього, сторона обвинувачення вважає, що протокол ідентифікації та помічення грошових коштів від 17.03.2015 року проведений старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області 17.03.2015 року в період часу з 13.20 годин по 13.30 годин, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки реєстрація в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення здійснена 17.03.2015 року о 13.35 годин.

Такі твердження спростовані показами свідка ОСОБА_27 , старшого слідчого прокуратури Львівської області, який суду пояснив, що він здійснював досудове розслідування по даній справі та вносив відомості про цей злочин в ЄРДР. Після підтвердження реєстрації та призначення начальником слідчого відділу його слідчим у даному кримінальному провадженні, він почав складати протокол помічення коштів. Щодо розбіжностей в часі у витязі з ЄРДР та протоколі помічення коштів може пояснити те, що така помилка допущена ним при складанні протоколу, оскільки на момент проведення слідчої дії помічення коштів, відомості про злочин вже були введені в ЄРДР і в нього був відповідний витяг з реєстру. Дана помилка є технічною і пов`язана з його неуважністю в момент складання протоколу.

Крім цього сторона захисту вважає, що оскільки відповідно до ч.2 ст.246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтею 260 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 269, 271 КПК України, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів, то такі слідчі дії є неналежними і недопустимими, оскільки ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст. 368 КК України, що не є тяжких чи особливо тяжким злочином.

Такі твердження суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовані долученим до матеріалів кримінального провадження (а.к.п. 109) Витягом з кримінального провадження ЄРДР від 17.03.2015р., де правова кваліфікація дій працівників правоохоронних органів визначена за ч.3 ст. 368 КК України. Дії ОСОБА_5 перекваліфіковано на ч.1 ст. 368 КК України 19.03.2015р. відповідно до Витягу ЄРДР (мат.к.п. 1).

Крім цього сторона захисту, неналежним і недопустимим доказом вважає визнання обвинуваченим одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_28 підчас проведення обшуку відповідно до протоколу обшуку від 18.03.2015р. (а.к.п. 20-29), покликаючись на неправомірний тиск зі сторони працівників органів досудового розслідування, однак на підтвердження таких обставин не представлено жодного доказу. Більше того, досліджені в судовому засіданні протокол обшуку від 18.03.2015р., та відеозйомка вказаної процесуальної дії спростовують такі обставини, так як обвинувачений ОСОБА_5 добровільно видав грошові кошти без тиску на нього зі сторони працівників правоохоронних органів.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 будучи службовою особою, умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи дії в інтересах ОСОБА_28 , використовуючи надані йому владні повноваження та службове становище, отримав неправомірну вигоду в сумі 3000 грн. Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, одержану суму неправомірної вигоди, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризувався по місцю проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставин які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 368 КК України у виді штрафу з позбавленням права займати певні посади.
Відповідно до п. 22 постанови Пленум Верховного суду України №5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» гроші, які особа передала як неправомірну вигоду (хабар), належить повернути законному власнику.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 21250 (двадцять одну тисячу двісті п`ятдесят) грн. з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк 2 (два) роки.
Грошові кошти в сумі 3000 грн. повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок виготовлений у одному примірнику та має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_1