н/п 1-кс/640/6039/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
В ході досудового слідства встановлено, що на початку серпня 2015 року (точну дату встановити не виявилося за можливе) у громадянина України ОСОБА_8 , який перебував на території м. Харкова, виник злочинний умисел, направлений на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечної психотропної речовини.
З метою реалізації зазначеного злочинного умислу, ОСОБА_8 залучив до виконання вказаного злочину свого знайомого ОСОБА_9 , який усвідомлюючи заборону переміщення через митний кордон України психотропних речовин дав свою добровільну згоду на співучасть у вказаному злочині.
Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, 20 серпня 2015 року ОСОБА_9 виїхав до м. Москва РФ., де при невстановлених досудовим слідством обставинах придбав психотропні речовини, що містять речовину PVP, жовтого кольору - масою 168,9 г., кристалоподібну речовину прозорого кольору масою 81 г., та порошкоподібну речовину білого кольору масою 41 г., які згідно списку 2 таблиці 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є особливо-небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений.
22 серпня 2015 року ОСОБА_9 слідуючи пішки, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , приховавши в особистих речах психотропну речовину, з метою її незаконного переміщення, о 18 годині 00 хвилин прибув до міждержавного пункту пропуску „Гоптівка де за результатом проведення митного декларування та опитування не повідомив про наявність у нього заборонених до переміщення речовин. Цього ж дня, за результатом поглибленого митного догляду в особистих речах ОСОБА_9 виявлено три пакети з порошкоподібною речовиною .
Слідчий вказав, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Слідчий також вказав, що на час досудового розслідування та судового провадження на перелічені вище предмети та документи необхідно накласти арешт з метою недопущення незаконного відчуження вказаного майна та знищення. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема відчуження, знищення майна, яке підлягає конфіскації.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти накладення арешту на зазначене у клопотанні майно не заперечували.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним за ч. 2 ст. 305 КК України, передбачає додатковим покаранням конфіскацію майна.
Враховуючи те, що вилучені речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, а також те, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, як того вимагає ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, речі та документи мають значення для досудового розслідування, а також можуть бути доказами у кримінальному провадженні, крім того накладання арешту на вказане у клопотанні майно забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 305 КК України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити УСБУ в Харківській області, згідно з «Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1