Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-798/2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія ч. 2 ст. 125 КК ОСОБА_1
України (в порядку ст. ст. 251 Доповідач в апеляційній інстанції
ч. 5, 347 ч.2 п.3 КПК України) ОСОБА_2
УХВАЛА IMEHEM УКРАЇНИ

"21" грудня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді Літвінцева В.М.

суддів Мунька Б.П., Поєдинка I.A.

за участю особи, яка

зверталася до суду iз

скаргою приватного

обвинувачення - ОСОБА_3

особи, щодо якої

ставиться питания про

притягнення до

кримінальної

відповідальності - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції матеріали судового провадження № 1-245/2010 р. за апеляцією гр. ОСОБА_3 (особи, яка зверталася до суду iз скаргою приватного обвинувачення) на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду від 4 листопада 2010 року, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул. Леніна, 52), пенсійного віку, раніше не судимої, -

за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, «через відсутність для цього підстав» (без посилань на відповідні норми чинного КПК), -

встановила:

21.09.2010 року ОСОБА_3 звернулася до місцевого суду iз скаргою приватного обвинувачення, в якій просила порушити кримінальну справу i притягти до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України свою сусідку ОСОБА_4 за те, що та 3.08.2010 року близько 20 год., зайшовши на її подвір'я в с. Мелесівка по вул. Леніна, 54, на грунті неприязнях відносин затіяла сварку, в ході якої умисно вдарила її дерев'яною палицею в область ліктьового суглоба правої руки та правого передпліччя, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Наполягає на визнанні її потерпілою i цивільним позивачем по кримінальній справі та просить відшкодувати завдану їй ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 43 грн. та моральну шкоду на 5 тис. грн.. В підтвердження своїх вимог ОСОБА_3 посилається на акт судово-медичного її обстеження від 5.08.10 р., свідчення односельців : гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8; а також на матеріали перевірки її заяви органом дізнання № 1834/10 р., яким факт її побиття ОСОБА_4 є безспірно встановленим (о/п-а. с. 1-4).

Після третьої вимоги суду (о/п - а. с.9-17,20) відмовний матеріал за № 1834/2010 р. надійшов на його адресу 4.11.2010 p. i разом iз судовими матеріалами по скарзі до суду ОСОБА_3 в порядку ст. 27 КПК України судом в одноособовому порядку були розглянуті. Своє рішення про відмову ОСОБА_3 в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 в постанові від 4.11.2010 року суд мотивує відсутністю прямих доказів причетності ОСОБА_4 до побиття ОСОБА_3 При цьому на конкретні норми чинного КПК, які регулюють дане питания, окрім загальної - ч. 2 п. 2 ст. 251 КПК України, суд не посилається i таке своє рішення ніяк не обгрунтовує (постанова, друк. текст - о/п, а. с. 18).

В апеляції скаржниці-заявникові про злочин ОСОБА_3, яка копію постанови суду отримала тільки 11.11.10 р., йдеться про скасування постанови суду як незаконної i повернення матеріалів до місцевого суду на новий судовий розгляд для прийняття законного рішення по їx cyтi (о/п - а. с. 22).

Змін чи доповнень до апеляції ОСОБА_3 до суду не надходило; письмових заперечень на неї - теж. Повідомлені про місце i час розгляду апеляції в судове засідання на 21.12.2010 р. з'явилися обидві заінтересовані сторони, що дає можливість провести апеляційний розгляд за їx безпосередньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснения ОСОБА_3, яка підтримала власну апеляцію, а також протилежну сторону в oco6i ОСОБА_4 та її дочки , ОСОБА_9, які виказали свої заперечення на апеляцію ОСОБА_3 i намагалися детально інформувати суд щодо неприязних стосунків iз своїми сусідами, зокрема, щодо обопільної бійки з ними в їx дворі 3.08.2010року, i просили погодитись iз рішенням місцевого суду i не порушувати кримінального переслідування ОСОБА_4 по даному факту, т. я. i вони були побиті тоді сусідами , але не зняли побої, про що зараз жаліють; перевіривши відповідно до вимог ст. 365 КПК України матеріали окремого судового провадження за № 1-245/10 р.; відмовні матеріали Золотоніського MB ГУМВС № 1834 за 2010 рік з даного інциденту; обміркувавши доводи апеляції скаржниці ОСОБА_3, колегія вбачає підстави для задоволення останньої i скасування постанови суду, як незаконної i необгрунтованої, виходячи iз встановлення нею слідуючого.

Згідно акту судово-медичного обстеження № 911 від 5.08.2010 року у оглянутій тоді ОСОБА_3 дійсно були встановлені легкі тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу - міозиту, що спричинили короткочасний розлад її здоров'я i які утворилися від дії тупого предмету та могли бути нанесеними в час, вказаний потерпілою (о/п - а. с.8а-8а зв.). А саме, зi слів ОСОБА_3 та її чоловіка - свідка очевидця ОСОБА_10 (о/п - а. с. 1-4; 22; в/м - а. с. 3,4) - внаслідок удару її палицею по цій руці сусідкою ОСОБА_4, що мало місце 3.08.2010 року о 20 год. на подвірї її домоволодіння в с. Мелесівка, Золотоніського району, по вул. Леніна, 54. Із заявою на дії ОСОБА_4 ОСОБА_3 відразу ж в той же день звернулася до міліції (в/м - а. с. 2), а потім 21.09.10 p. i до суду в порядку ст. 27 КПК України (о/п - а. с. 1-4). ОСОБА_9 ж час прогаяла, звернувшись iз заявою до міліції тільки у відповідь i тільки 5.08.2010 року (в/м - а. с. 7), не надавши до заяви окрім своїх пояснень ніяких інших доказів.

Проведена органом дізнання перевірка звернення ОСОБА_3 завершилася 10.08.2010 року винесенням постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Факт зазначеної сварки між сторонами, яка потім переросла у бійку, міліцією був встановлений, хоча грубо громадський порядок порушено не було i до судмедексперта ніхто, окрім ОСОБА_3, не звертався (в/м - а. с. 1-1зв).

Місцевий суд чомусь не виявив бажання належним чином розглянути звернення до нього скаржниці, одноособово в день їх надходження до суду (о/п - а. с. 17) «вивчив матеріали» по скарзі ОСОБА_3 i не опитавши сторони конфлікту та свідків очевидців, які в кількості 4-х oci6 були зазначені у скарзі, навіть не вручивши ОСОБА_4 копію скарги на неї ОСОБА_3, виніс протирічиве за своїм змістом i не відповідаюче вимогам закону (без посилань на його норми, які регулюють дане питания) судове рішення, яке не може залишатися в силі i підлягає скасуванню за наявності підстав, передбачених ст. ст. 368-370 КПК України.

Так, зокрема, висновки суду про те, що у матеріалах відсутні прямі докази причетності ОСОБА_4 до побиття ОСОБА_3 - не відповідають дійсності. Оскільки спростовуються навітъ пояснениями самих цих oci6 на адресу правоохоронних органів про протилежне : ОСОБА_4 (в/м - а. с. 5) та її дочки - учасниці конфликту ОСОБА_9 (в/м - а. с. 6,8-9).

Тому, виходячи з наведеного i керуючись ст.ст. 347 ч. 2 п. 3; 366 ч. 2; 368-370, 374, 377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 (особи, яка зверталася до суду iз скаргою приватного обвинувачення), - задовольнити.

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 4 листопада 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_4 за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України - скасувати.

Матеріали окремого судового провадження по скарзі ОСОБА_3 разом iз відмовним матеріалом № 1834/2010 р. Золотоніського MB ГУМВС направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому його складі.

Головуючий

Судді