АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/1603/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/519/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 25 серпня 2015 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000592, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року обвинувальний акт з додатками стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.
Під час підготовчого судового засідання суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в анкетних даних ОСОБА_6 відомості про його місце проживання не відповідають дійсності, встановити його місце знаходження та забезпечити явку в судове засідання не можливо, ухвали про примусовий привід не виконані.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, про відсутність можливості провести підготовче судове засідання та вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим, обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення зазначених недоліків.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвалу суду є незаконною, оскільки адреса проживання обвинуваченого, яку зазначено в обвинувальному акті є правильною, що підтверджується характеризуючи ми матеріалами, зібраними на ОСОБА_6 . При цьому суд не вжив усіх заходів, спрямованих на забезпечення проведення підготовчого судового засідання за участю обвинуваченого, не оголосив його розшук.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі, а ухвалу суду скасувати.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.
Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції з приводу мотивів повернення обвинувального акту прокурору, а саме, те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки неявка обвинуваченого в судове засідання свідчить про невідповідність адреси, зазначеної в обвинувальному акті, фактичному місцю проживання обвинуваченого, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, згідно ст. 323 КПК України, вживав всі можливі заходи для забезпечення явки обвинуваченого до суду.
Так, на виклик обвинуваченого ОСОБА_6 до суду на 11.12.2014 року, за вказаною в обвинувальному акті адресою, останній не з`явився та підготовче судове засідання було відкладено на 02.02.2015 року, однак на вказану дату обвинувачений також не з`явився до суду, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим судом було оголошено примусовий привід обвинуваченого на 10 лютого 2015 року, однак привід не був виконаний.

10 лютого 2015 року ОСОБА_6 повторно було оголошено примусовий привід на 26 березня 2015 року, який також не був виконаний працівниками міліції, як і приводи від 03 квітня 2015 року та 11 червня 2015 року.

Отримані судом рапорти працівників міліції, за наслідками виконання ухвал суду про привід ОСОБА_6 містять відомості щодо не проживання обвинуваченого за вказаною в ухвалах про привід адресою та свідчать про неточність даних щодо місця проживання обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, що підтверджується результатами застосованих судом заходів, направлених на виявлення фактичного місцезнаходження обвинуваченого та доставку його до суду.

При цьому вказана невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, за обов`язковою участю обвинуваченого провести підготовче судове засідання.

Слід також зауважити, що органом досудового розслідування не ставилось питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного засобу, який би забезпечив можливість присутності обвинуваченого в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною, а рішення суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_6 прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України є обґрунтованим і законним, а тому підстав для скасування судового рішення не має.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції повинен був оголосити розшук ОСОБА_6 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, суд не уповноважений приймати таке рішення на стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000592, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3