Дата документу Справа № 314/6584/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/719/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/6584/13-к
Категорія: ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2
КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002057, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

виправданого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.01.2015 року /т. 2 а.п. 222-233/ з апеляційною скаргою від 27.02.2015 року звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 /т. 2 а.п. 253-258/, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням кримінального процесуального закону; постановити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України - один рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - два роки позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим - два роки позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання з покаранням за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2014 року, - шість років три місяці позбавлення волі.

В обґрунтування скарги прокурор послався на те, що суд, мотивуючи у вироку свої висновки, порушив вимоги ст. 370 КПК України, у зв`язку з тим, що надав невірну оцінку доказам, які містяться в матеріалах провадження та були досліджені у судовому засіданні, не оцінив їх у сукупності, порушивши вимоги ст. 94 КПК України, та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, зокрема, ухвалюючи вирок, суд поклав в основу показання обвинуваченого ОСОБА_7 (Журнал судового засідання від 12.11.2014 року, час вчинення технічного запису 11:57:30), який бажав уникнути відповідальності за вчинене, врахувавши факт непроживання ОСОБА_7 на території Вільнянського району, однак, вказаний висновок суду не має значення для кримінального провадження, враховуючи те, що крадіжка вчинена на загальнодоступних ділянках автошляхів «ст.Янцево-Новософіївка», «ст.Вільнянськ-Орловське».

Також апелянт вважає, що суд вибірково взяв до уваги обставини, на підставі яких визнає обвинувачення необґрунтованим, та відкинув інші, надавши їм невірну правову оцінку, виклавши обставини кримінального провадження однобоко, тобто лише в тій частині, яка сприяла ухваленню виправдувального вироку, а саме:

- суд під час ухвалення вироку зазначив, що висновок про причетність ОСОБА_7 до крадіжок дорожніх знаків та металевих труб, на яких вони були закріплені, неможливо зробити лише на підставі показань представника потерпілого ОСОБА_10 , яка повідомила про факти виявлення відсутності дорожніх знаків, та свідка ОСОБА_11 , які містять розбіжності щодо часу подій, їх послідовності та нічим об`єктивно не підтверджуються, при цьому, судом не надано вірної правової оцінки показанням свідка ОСОБА_11 від 01.10.2014 року (час вчинення технічного запису 15:55:29), який повідомив про те, що придбав у ОСОБА_7 металеві труби, в тому числі, й труби, які за загальними ознаками, вказаними представником потерпілого ОСОБА_10 (Журнал судового засідання від 03.09.2014 року, час вчинення технічного запису 12:00:07), схожі на труби, викрадені з автошляхів «ст.Янцево-Новософіївка», «ст.Вільнянськ-Орловське». Крім того, обвинувачений продавав їх ОСОБА_11 саме в той період, коли, як вказує представник потерпілого, вони зникли з зазначених ділянок доріг, тобто упродовж вересня-жовтня 2013 року;

- судом не надано вірної оцінки показанням представника ОСОБА_10 щодо факту виявлення відсутності дорожніх знаків на різних ділянках автошляхів «ст.Янцево-Новософіївка», «ст.Вільнянськ-Орловське», однак, її показання узгоджуються з показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_12 (Журнал судового засідання від 17.09.2014 року, час вчинення технічного запису 14:32:30), ОСОБА_13 (Журнал судового засідання від 17.09.2014 року, час вчинення технічного запису 14:46:00), які повідомили, що ОСОБА_7 в ході проведення слідчої дії, на якій вони були присутні в якості понятих, вказував саме на зазначені ділянки автошляхів та за його вказівкою учасники зупинялися на службовому автомобілі через кожні 100-200 м;

- при ухваленні вироку суд визнав оголошений за клопотанням прокурора та досліджений у судовому засіданні протокол слідчого експерименту від 21.11.2013 року (Журнал судового засідання від 01.10.2014 року, час вчинення технічного запису 16:04:29) за участю підозрюваного ОСОБА_7 , недопустимим доказом, а показання допитаних в якості свідків понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виключив з числа доказів, що перешкодило суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження;

- не дивлячись на те, що положеннями ч. 2 ст. 240, ч. 6 ст. 107 КПК України, не передбачено обов`язкового застосування технічних засобів під час проведення слідчого експерименту, в тексті протоколу слідчого експерименту від 21.11.2013 року зазначено, що складені графічні зображення та відеозапис, були пред`явлені понятим та іншим особам, присутнім на слідчому експерименті, де нижче знаходяться підписи підозрюваного ОСОБА_7 та понятих, тому суд необґрунтовано визнав протокол слідчого експерименту від 21.11.2013 року недопустимим доказом;

- слідчий експеримент від 21.11.2013 року був проведений відповідно до положень ст. 240 КПК України, в ході його проведення порушень допущено не було, що підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які пояснили, що по закінченню слідчої дії їм було пред`явлено протокол, який вони прочитали, підписали, не маючи жодних зауважень до його змісту, тому складений протокол проведення слідчого експерименту від 21.11.2013 року є допустимим доказом відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України.

Крім того, у зв`язку з наданням судом першої інстанції невірної оцінки доказам, дослідженим у судовому засіданні, необґрунтованим визнанням доказів недопустимими, виходячи з положень принципу законності та безпосереднього дослідження доказів судом відповідно до ст. 23 КПК України, з метою надання їм правильної, всебічної оцінки у сукупності з усіма показаннями у справі, апелянт просить апеляційну інстанцію викликати та допитати в судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_10 (а.п. 116-119), свідків ОСОБА_11 (а.п. 121-124), ОСОБА_12 (а.п. 189-192), ОСОБА_13 (а.п. 193-196) та дослідити протокол слідчого експерименту від 21.11.2013 року за участі ОСОБА_7 (а.п. 184-185).

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано невинним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, цивільний позов філії «Вільнянський райавтодор» - залишений без розгляду.
У вироку суду також зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий:

- 02.04.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки;

- 25.11.2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 19.06.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі.

Як зазначено у вироку суду, згідно з пред`явленим органом досудового розслідування обвинуваченням, викладеним в обвинувальному акті, ОСОБА_7 14 вересня 2013 року, в вечірній час, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «С 080525 ст. Янцево -Новософіївка», який знаходиться поблизу с. Новософіївки Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 0 км + 000 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 80 гривень, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 230 гривень.

16 вересня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «С 080525 ст. Янцево - Новософіївка», який знаходиться поблизу с. Новософіївки Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 0 км + 100 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 80 гривень, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 230 гривень.

18 вересня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «С 080525 ст. Янцево - Новософіївка», який знаходиться поблизу с. Новософіївки Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 0 км + 150 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 80 гривень, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 230 гривень.

20 вересня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «С 080525 ст. Янцево - Новософіївка», який знаходиться поблизу с. Новософіївки Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 0 км + 200 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 80 гривень, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 230 гривень.

02 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 3 км + 000 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

04 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 3 км + 100 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

06 жовтня 2013 року, в вечірній час. ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 3 км + 200 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

08 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 4 км + 400 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

10 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисних мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 4 км + 600 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

12 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 5 км + 800 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

14 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 5 км + 900 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

16 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 7 км + 200 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

18 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 9 км + 150 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

20 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 11 км + 300 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

21 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 11 км + 700 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

22 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 13 км + 900 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

23 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 14 км + 550 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

24 жовтня 2013 року, в вечірній час, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на велосипеді «Україна» направився на автошлях «О 080510 Вільнянськ - Орловське», який знаходиться поблизу с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, де зупинився біля дорожнього знаку, розташованого на 16 км + 700 м. Після чого, ОСОБА_7 таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук, розхитав та викрав металеву трубу довжиною 2,5 м, вартістю 150 гривень, та дорожній знак, вартістю 55 гривень 64 копійки, в результаті чого завдав філії «Вільнянський райавтодор» матеріальну шкоду на загальну суму 205 гривень 64 копійки.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Виправдовуючи ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, суд зазначив, що, оцінивши наявні у справі докази в порядку ст. 94 КПК України, не оспорюючи факту зникнення металевих труб з дорожніми знаками, вважає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів стороною обвинувачення не доведена, а пред`явлене обвинувачення не знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду.

Ці свої висновки суд обґрунтував і вмотивував з посиланням на:

- показання представника потерпілого ОСОБА_10 , які не визнав прямим доказом вчинення саме ОСОБА_7 злочину, оскільки остання лише повідомила про факти виявлення в ході комісійного обстеження доріг Вільнянського району відсутності дорожніх знаків у кількості 4 штук, які були встановлені на різних ділянках автодороги «С 080525 ст. Янцево - Новософіївка», а також 14 дорожніх знаків, встановлених на різних ділянках автодороги «О 080510 Вільнянськ - Орловське», які фактично надані про події, які передували злочину або відбувалися вже після його вчинення, при цьому, жоден з допитаних у судовому засіданні свідків також не вказував на ОСОБА_7 як на особу, яка безпосередньо вчинила вищеописані крадіжки дорожніх знаків;

- показання свідка ОСОБА_11 , який лише засвідчив факт придбання у ОСОБА_7 протягом вересня-жовтня 2013 року металевих труб у кількості приблизно 30 штук, проти яких категорично заперечив обвинувачений, і які містять розбіжності щодо часу подій, їх послідовності та нічим об`єктивно не підтверджуються;

- дані протоколу слідчого експерименту, проведеного 21.11.2013 року в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який був проведений з численними та суттєвими порушеннями вимог КПК України, а складений за результатом його проведення протокол від 21.11.2013 року та фототаблиця до нього, не відображають усі необхідні, обов`язкові та істотні моменти проведення слідчої дії, і тому з урахуванням зазначених обставин визнаний недопустимим, що стороною обвинувачення у судовому провадженні не спростовано. Недопустимими доказами також суд визнав та не взяв до уваги при постановленні вироку показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які у судовому засіданні пояснили, що були присутніми в якості понятих при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , в ході якого останній в деталях описав та продемонстрував обставини скоєних злочинів.

Суд у вироку також зазначив, що інших переконливих доказів, які б підтверджували пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, і оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів щодо доведеності участі обвинуваченого у вчиненні саме цих кримінальних правопорушень, не надано.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання доводів та вимог апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які висловили заперечення проти апеляційної скарги і вважають вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно з вироком, суд виправдав обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах і в місцях вчинення, наведених в обвинувальному акті, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що не доведено вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим.

З огляду на положення ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В апеляційній скарзі в якості підстав для скасування вироку наведено порушення судом зазначених вимог закону.

При цьому апелянт ці свої висновки належним чином не обґрунтував і не спростував обставини, встановлені судом, не навів переконливих доводів на підтвердження того, що суд допустив неповноту або порушення при дослідженні обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні в об`ємі доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження висунутого обвинувачення.

Клопотання апелянта про повторне дослідження доказів колегією суддів залишено без задоволення у зв`язку з його необґрунтованістю відповідно до норм, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України, та відсутністю на те правових підстав, виходячи зі змісту апеляційної скарги.

Колегія суддів по доводам апеляційної скарги не встановила обставин, які вказують на допущення судом першої інстанції норм кримінального процесуального закону, а саме ст. ст. 94, 370 КПК України. Не наведені й в апеляційній скарзі такі обставини.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав, заперечував факт вчинення вказаних злочинів, зазначив, що у Вільнянському районі Запорізької області він ніколи не проживав, місцевості не знає, також він ніколи не був та не знає місце розташування доріг, де були викрадені дорожні знаки. Що стосується його пояснень під час проведення слідчого експерименту, то вони були такими, яких від нього вимагали працівники міліції. Аналогічні пояснення обвинувачений надав і суду апеляційної інстанції.

Як зазначив суд у вироку і це не спростовано апелянтом, сторона обвинувачення на підтвердження висунутого ОСОБА_7 обвинувачення по 18 епізодам крадіжок за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, визначила і надала суду докази в об`ємі: показання представника потерпілої сторони ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протокол слідчого експерименту, довідка щодо вартості викраденого майна, заявивши їх для дослідження під час судового розгляду. Зазначені докази судом були досліджені у повному обсязі, яким змістовно, послідовно і обґрунтовано надана відповідна оцінка, за наслідками чого, суд визнав вину ОСОБА_7 у висунутому йому обвинуваченні не доведеною і ухвалив виправдувальний вирок.

Виходячи зі змісту показань, представник потерпілої сторони ОСОБА_10 підтвердила лише те, що наприкінці жовтня 2013 року філією «Вільнянський райавтодор» сумісно з співробітниками ВДАІ проводилось чергове обстеження секторів автомобільних доріг, які вони обслуговують. При обстеженні була виявлена відсутність дорожніх знаків, зокрема, на автодорозі «С 080525 ст. Янцево - Новософіївка» у кількості 4 дорожніх знаків, а на автодорозі «О 080510 Вільнянськ - Орловське» - 14 знаків, у зв`язку з чим, філія «Вільнянський райавтодор» звернулась з заявами про вчинення злочинів до Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

При цьому, ОСОБА_10 охарактеризувала викрадені дорожні знаки лише за ознакою - металеві труби довжиною 2,5 метрів і не підтвердила, що 18 епізодів крадіжок відбулось у місцях, зазначених в обвинувальному акті.

В той же час, свідок ОСОБА_11 пояснив, що на початку вересня 2013 року до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов обвинувачений, назвався на ім`я ОСОБА_14 , у нього був велосипед «Україна» з рамою, на якому за допомогою мотузок та резинок була прив`язана металева труба. Обвинувачений запропонував придбати цю трубу, він погодився. В подальшому, протягом двох місяців, а саме вересня-жовтня 2013 року, обвинувачений неодноразово на велосипеді приїжджав до нього додому та привозив труби розміром приблизно 2-2,5 м, діаметром 8-10 см. Всього він придбав приблизно 30 труб. Більше двох труб за один раз обвинувачений не привозив. Зі слів свідка, труби були іржаві, не фарбовані, мали дірки, не були схожі на труби з-під дорожніх знаків, але видно, що були закопані в землю.

Аналізуючи показання представника потерпілої сторони ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_11 , суд обґрунтовано зробив висновок, що ці докази обвинувачення не є підтвердженням того, що саме обвинувачений вчинив крадіжки вісімнадцяти металевих труб та дорожніх знаків при обставинах і в місцях, зазначених в обвинувальному акті.

Відповідно до норм ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Виходячи із зазначеної норми закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав достатні підстави для визнання проведеного по провадженню слідчого експерименту та наданих суду показань свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , недопустимими доказами з тих підстав, що зазначена слідча дія проведена з численними та суттєвими порушеннями вимог ст. ст. 104, 105, 106, 240 КПК України, а складений за його результатом протокол від 21 листопада 2013 року та фототаблиця до нього не відображають усі необхідні, обов`язкові та істотні моменти проведення слідчої дії, що стороною обвинувачення, як під час судового розгляду, так і апеляційного розгляду провадження, не спростовано.

Так, під час слідчого експерименту не були встановлені і, відповідно, не відображені обставини вчинення обвинуваченим 18 крадіжок шляхом відтворення дій, обстановки та обставин кожної з 18 подій.

Жодних доказових даних, важливих для кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 240 КПК України, протокол слідчого експерименту не містить. Фактично вказаний документ стисло відтворює показання обвинуваченого ОСОБА_7 без жодного відтворення його дій на конкретному місці розташування дорожнього знаку, обстановки або обставин вчинених злочинів.

Крім того, у порушення вимог ст. 105 КПК України, слідчим не додано до протоколу відеозапис слідчого експерименту, про проведення якого зазначено у протоколі.

Не відповідає вимогам ст. ст. 105, 106 КПК України і надана суду фототаблиця, яка містить лише позначення з порядковим номером фотокартки без пояснення її змісту, а також змісту протоколу. Зображені у фототаблиці ділянки дороги за відсутності відповідних пояснень під кожною конкретною фотокарткою неможливо жодним чином ідентифікувати та прив`язати до місцевості, з якою пов`язані місця вчинення злочинів.

Виходячи з встановлених судом обставин за наслідками дослідження доказів обвинувачення, суд обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення вини ОСОБА_7 у висунутому йому обвинуваченні. Ці свої висновки суд у вироку належним чином вмотивував.

Звертає на себе увагу і та обставина, що стороною обвинувачення, у тому числі виходячи з пояснень представника ОСОБА_10 , форми та змісту доказів на підтвердження суми шкоди від злочинів, не доведено, що надана і досліджена судом довідка про вартість викрадених 18 дорожніх знаків та металевих труб, є, відповідно до правил бухгалтерського обліку матеріальних цінностей, належним і достатнім доказом суми шкоди, спричиненої злочинами саме філії «Вільнянський райавтодор».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і ухваленням по кримінальному провадженню виправдувального вироку і не вбачає підстав для його скасування.

Не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі, в якій аналіз доказам, заявленим стороною обвинувачення для дослідження і покладеним судом в обґрунтування виправдувального вироку, дана апелянтом з позиції обвинувального уклону, а не спростування висновків і рішення суду.

По зазначеному кримінальному провадженню до обвинуваченого міра запобіжного заходу не застосовувалась, він відбуває покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2014 року3, у зв`язку з чим, тримається під вартою.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 від 27.02.2015 року залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.01.2015 року щодо виправданого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3