В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0018129 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Северодонецьк, Луганської обл., громадянина України, українця, з повною вищою освітою, неодруженого, має на утриманні двох синів: Дениса, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 /, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.222 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 27.03.2013 року, приблизно о 17 години 00 хвилин, перебуваючи в орендованому офісі № 2515, який знаходився в готелі «Турист» біля станції метро «Лівобережна», перебуваючи на посаді директора ТОВ «СІМ МЕДІА» (), використовуючи своє службове становище з корисливих мотивів, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , склав довідку № 17 від 27.03.2013 року, внісши до її змісту завідомо неправдиві відомості про те, що він протягом шести місяців, з вересня 2012 року по лютий 2013 року отримував заробітну платню на посаді «директора» ТОВ «СІМ МЕДІА» (), хоча згідно бази даних Міністерства доходів і зборів України, ОСОБА_4 , в ТОВ «СІМ МЕДІА» заробітної плати за вищевказаний період не отримував.

В подальшому ОСОБА_4 , підписав вказану довідку тим самим склавши завідомо неправдивий офіційний документ, шляхом внесення неправдивих відомостей.

Згідно висновку експерта № 327/тдд від 11.06.2015, за результатами почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_4 , в довідці № 17 від 27.03.2013 виконано ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 , 01.04.2013 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні відділення № 21 Філії ПАТ «Імекбанк» в м. Києві, що розташоване за адресою: м. Київ, пр-кт Возз`єднання, 10/1, з метою отримання готівкового кредиту, надав до банку завідомо неправдиву інформацію, а саме: повідомив працівнику банку, що він перебуваючи на посаді «директора» ТОВ «СІМ МЕДІА» (), отримував заробітну плату з вересня 2012 року по лютий 2013 року яка становила 63864, 13 гривень, що не відповідає дійсності, оскільки згідно бази даних Міністерства доходів і зборів України, ОСОБА_4 ,в ТОВ «СІМ МЕДІА» заробітної плати за вищевказаний період не отримував.

У подальшому, ОСОБА_4 , на підтвердження наданої неправдивої інформації, надав співробітнику відділення № 21 Філії ПАТ «Імекбанк» в м. Києві завідомо підроблений документ, а саме довідку про доходи вих. № 17 від 27.03.2013ТОВ «СІМ МЕДІА» (), в якій зазначено завідомо неправдиву інформацію про те що, останній працює на посаді «директора» ТОВ «СІМ МЕДІА» (), та заробітна плата з вересня 2012 року по лютий 2013 року становила 63864, 13 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю пояснивши, що дійсно 27.03.2013 року приблизно о 17 години 00 хвилин, перебуваючи в орендованому офісі № 2515, який знаходився в готелі «Турист» біля станції метро «Лівобережна», він займаючи посаду директора ТОВ «СІМ МЕДІА» склав довідку про доходи, в якій вказав неправдиві відомості та 01.04.2013 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні відділення № 21 Філії ПАТ «Імекбанк» в м. Києві, що розташоване за адресою: м. Київ, пр.-т. Возз`єднання, 10/1, надав вказану довідку про доходи та отримав кредит. Також додав, що щиро кається у скоєному.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.222 КК України, а саме:
за ч.1 ст.366 КК України у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу;
за ч.1 ст.222 КК України у наданні завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту за відсутності ознак злочину проти власності.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, має на утриманні двох дітей, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у мінімальних межах визначених санкцією ч.1 ст.366 КК України.

Крім того на підставі ст.49 КК України суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.222 КК України у зв`язку із закінченням строків давності
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 4 250 гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій протягом 1 року.
На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.222 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді особистого зобов`язання
Речові докази: довідку № 17 від 27.03.2013 року складену ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 процесуальні витрати, за проведення почеркознавчої експертизи № 485/тдд від 26.08.2015 року - в розмірі 1 228 гривень 80 копійок на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: