Провадження № 1-в/127/824/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», -
До Вінницького міського суду Вінницької області 28 жовтня 2015 року з заявою про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» звернувся ОСОБА_4 . Згідно заяви ОСОБА_4 відбуває покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, у зв`язку з чим просить розглянути його заяву та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».
Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення заяви, в зв`язку з тим, що засуджений не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2014 році».
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив заяву задоволити та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».
Суд, дослідивши заяву, особову справу засудженого, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Згідно із ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Пунктом «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
З матеріалів особової справи засудженого, зокрема з вимоги про судимість вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово судимий та має дві не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.
Так, 22.12.2005 року ОСОБА_4 засуджений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України являється тяжким, оскільки передбачає покарання більше п`яти років позбавлення волі ( ст. 12 КК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються, особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Частиною 5 статті 90 КК України передбачено, що коли особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.
З даних особової справи вбачається, що судимість ОСОБА_4 за тяжкий злочин за вказаним вироком від 22.12.2005 року не погашена, оскільки перебіг шестирічного строку погашення судимості перервався вчиненням засуджених нових злочинів за які він засуджений 17.03.2009 року та 02.12.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, 06.06.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя та 13.12.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.
При цьому з вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2011 року вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 301, ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 309, ч. 263, ст. 70, ч. 4 ст. 71КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Злочини, передбачений за ч. 3 ст. 301 КК України, є умисним тяжким злочином, оскільки санкція вказаної норми передбачає покарання більше ніж п`ять років позбавлення волі.
На даний час вказана судимість, як і попередня судимість за вчинення тяжкого злочину, не погашена та не знята, оскільки ОСОБА_4 07.11.2014 року засуджений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 395, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, яке він відбуває зараз.
Вказане свідчить, що ОСОБА_4 має дві непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а тому не є суб`єктом амністії відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та п. «б» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», що тягне відмову в задоволенні заяви засудженого.
На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про амністію у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст. ст. 86, 88, 89, 90 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб.
Суддя: