Справа № 314/4388/15-к
Провадження № 1-в/314/919/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_3 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо заміни засудженому не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 20), надійшло клопотання про вирішення питання щодо заміни засудженому не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт. На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 30 квітня 2004 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Початок строку 28.11.2003, кінець строку 28.11.2016. На цей час засуджений відбув понад 2/3 частини призначеного судом покарання. За період відбування покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований. Має шість заохочень. Бере особисту участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». Підтримує соціально-корисні зв`язки. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється у вчиненому. Таким чином, ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, отже, не відбута частина покарання у вигляді позбавлення волі може бути замінена більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт. Довідкою СТОВ «МРІЯ» підтверджено можливість працевлаштування після звільнення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді виправних робіт.

У судовому засіданні захисник засудженого - адвокат ОСОБА_4 наполягала на задоволенні клопотання, просила суд замінити засудженому ОСОБА_5 не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт, оскільки останній своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що зробив для себе належні висновки, у скоєному злочині вину визнає, щиро розкаюється, під час відбування покарання був працевлаштований, має заохочення, чим заслужив на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні представник адміністрації колонії суду пояснив, що ОСОБА_5 в установах виконання покарань знаходиться з 11 грудня 2003 року. Під час утримання у Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 11 грудня 2003 року по 09 липня 2004 року характеризувався посередньо, за допущені порушення установленого порядку тримання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятору. Стягнення накладені до вступу вироку в законну силу. Заохочень не мав. З 09 липня 2004 року по 23 лютого 2008 року відбував покарання у Вільнянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 20). За час відбування покарання характеризувався посередньо, за допущене порушення встановленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. За дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи 1 раз був заохочений правами начальника установи. З 23 лютого 2008 року по 26 жовтня 2008 року тримався у Дніпропетровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, допускав порушення вимог установленого порядку відбування покарання, за допущені порушення установленого порядку тримання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятору та 1 раз правами начальника відділення. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. З 26 жовтня 2008 року ОСОБА_5 відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 20). За час відбування покарання характеризується позитивно, за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та 2 рази правами начальника відділення СПС. 10 стягнень погашені у встановленому законом порядку, 1 стягнення на цей час не зняте і не погашене. За дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи 6 разів був заохочений правами начальника установи. Працевлаштований старшим днювальним відділення СПС. Виконує роботи з благоустрою установи, однак до їх виконання ставиться безвідповідально. У відносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання тільки за призначенням. Не завжди сумлінно ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу установи через особисту неорганізованість. намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Намагається приймати участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт». Навчався у Вільнянській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, здобув середню освіту та вдосконалював наявні професійно-технічні навички шляхом самоосвіти. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених. У скоєному злочині провину визнає, розкаюється. За вироком суду має позов 82562 грн. та виконавчі документи на 2200 грн., з яких відшкодовано 196,08 грн. Комісією установи розглядалися питання щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України та умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, рішеннями від 07 серпня 2012 року та 30 серпня 2013 року відповідно засуджений визнаний таким, що не довів своє виправлення, а тому застосування щодо нього заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 81, 82 КК України, є недоцільним. 30 квітня 2015 комісією установи повторно розглядалось питання щодо можливості заміни не відбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, рішенням, оформленим протоколом № 8, розгляд цього питання відкладено до надходження довідки про працевлаштування з КВІ. На цей час матеріали до установи не надходили. Враховуючи викладене, установа вважає, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, а тому відносно нього недоцільно застосовувати заохочувальну норму, передбачену ст. 82 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав 19 стягнень, з яких 4 - до вступу вироку в законну силу, 14 погашені у встановленому законом порядку, однак 1 стягнення було накладене безпосередньо перед вирішенням питання про заміну покарання більш м`яким, а саме у вересні 2015 року, на цей час не зняте і не погашене. Вказане, на думку прокурора, свідчить про те, що засуджений на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та не заслуговує на застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали особової справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_4 , представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Частиною 3 ст. 82 КК України встановлено, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що під час знаходження у Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 11 грудня 2003 року по 09 липня 2004 року ОСОБА_5 характеризувався посередньо, порушував вимоги режиму тримання, а саме розпорядок дня, за що мав чотири стягнення, накладених правами начальника слідчого ізолятору. Стягнення накладені до вступу вироку в законну силу. Заохочень не мав.

З 09 липня 2004 року по 23 лютого 2008 року відбував покарання у Вільнянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 20). За час відбування покарання характеризувався посередньо, з жовтня 2004 року по лютий 2008 року був працевлаштований різноробочим у цеху № 3, мав 1 заохочення, накладене правами начальника колонії, однак допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, яке виразилося у недотриманні розпорядку дня, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії. Стягнення погашене у встановленому законом порядку.

Під час тримання у Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 23 лютого 2008 року по 26 жовтня 2008 року характеризувався посередньо, допускав порушення вимог установленого порядку відбування покарання, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятору та одного разу правами начальника відділення. Допущені порушення виражались у недотриманні розпорядку дня та зберіганні заборонених речей. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 26 жовтня 2008 року ОСОБА_5 відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 20), з січня 2009 року по січень 2012 року був працевлаштований різноробочим у цеху № 3, з січня 2012 року по січень 2013 року працевикористовувався різноробочим у майстернях установи, з січня 2013 року по липень 2015 року був працевлаштований різноробочим у майстернях установи, з липня 2015 року по теперішній час працевлаштований старшим днювальним відділення СПС, крім того, на підставі ст. 118 КВК України постійно залучається до робіт з благоустрою місця позбавлення волі та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, що об`єктивно підтверджено довідкою про працевлаштування.

До виконання робіт засуджений ставиться з розумною ініціативою, про що свідчить характеристика, надана адміністрацією установи виконання покарання 08 липня 2015 року, а також підтверджено представником адміністрації колонії у судовому засіданні.

За сумлінну поведінку та ставлення до праці ОСОБА_5 7 разів заохочувався правами начальника установи. Разом з тим, допускав засуджений і порушення встановленого порядку та умов відбування покарання, за що мав 19 стягнень, з яких 4 до вступу вироку в законну силу, 14 погашені у встановленому законом порядку. Починаючи з 05 червня 2013 року засуджений не допускав порушень умов та порядку відбування покарання, у цей період був працевлаштований, отримував заохочення. І лише у вересні 2015 року допустив порушення, яке виразилося у недотриманні розпорядку дня, а саме невиконанні загальної команди «Відбій», за що 03 вересня 2015 року начальником установи йому була оголошена догана. З пояснень, наданих у судовому засіданні засудженим, а також досліджених матеріалів особової справи судом встановлено, що дане порушення не є суттєвим та не може впливати на загалом позитивну характеристику ОСОБА_5 . Так, з матеріалів перевірки, складених за фактом встановленого порушення порядку та умов відбування покарання співробітниками установи, вбачається, що о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_5 не виконав команду «Відбій». Разом з тим, як пояснив у судовому засіданні засуджений він діяв на виконання своїх обов`язків днювального та стежив за дотриманням іншими засудженими команди «Відбій». Пояснення засудженого узгоджуються з довідкою про працевлаштування, наданою установою, за якою останній працевлаштований старшим днювальним відділення СПС, а у його обов`язки, відповідно до п. 6 Типових обов`язків старшого днювального, днювального, зазначених у додатку 23 до Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, входить стежити за дотриманням засудженими тиші після сигналу «Відбій».

З характеристики, наданої адміністрацією установи виконання покарання 08 липня 2015 року, а також особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, з 10 лютого 2005 року включений до програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», а з 10 січня 2015 року - «Підготовка до звільнення», які, відповідно до розділу XXIV Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, спрямовані на формування та закріплення у засуджених прагнення до заняття суспільно-корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законодавства та прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загальноосвітнього і культурного рівнів. Крім того, засуджений бере активну участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи, входить до складу виробничої секції ради колективу засуджених, навчався у Вільнянській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, здобув середню освіту, займається самоосвітою.

Суд враховує участь засудженого у соціально-виховних заходах при визначенні ступеня його виправлення та приходить до висновку, що заходи виправного впливу на засудженого сприяли формуванню у нього почуття відповідальності та виробленню навичок, які допоможуть реінтегруватися у суспільство, допоможуть виконувати вимоги законності та задовольняти свої життєві потреби власними силами після звільнення.

Крім того, суд враховує, що пункт «г» ст. 66 Європейських в`язничних правил рекомендує впроваджувати такі системи контактів і методів керівництва, які б сприяли встановленню позитивних стосунків між персоналом і засудженими з метою досягнення мети виправлення.

У зв`язку із вищевикладеним, суд звертає увагу, що засуджений дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії, виконує їх законні вимоги. У відносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні доброзичливі стосунки.

Відповідно до ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, засуджений ОСОБА_5 дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, утримує в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна установи виконання покарань і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд і використовує їх тільки за призначенням, виконує необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою установи виконання покарань.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд не погоджується з доводами представника установи та прокурора, які вважають, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, тому відносно нього не доцільно застосовувати ст. 82 КК України. При цьому суд враховує, що надана у судове засідання представником адміністрації установи характеристика, датована 29 вересня 2015 року, суперечить характеристиці 08 липня 2015 року, а тому не може бути прийнята до уваги, а наявність у засудженого непогашеного стягнення за порушення, яке не є суттєвим та злісним, зважаючи на інші позитивні характеристики, не спростовує висновків суду.

Довідкою СТОВ «МРІЯ» підтверджено можливість працевлаштування після звільнення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді виправних робіт.

Усі вище перелічені обставини свідчать, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці проявив себе як такий, що став на шлях виправлення та перевиховання, а тому заслуговує на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт на підставі ст. 82 КК України.

Керуючись ст. 82 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо заміни засудженому не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт - задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відбуту частину покарання, призначену йому за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2004 року, у вигляді позбавлення волі, що складає 1 рік 9 днів, більш м`яким покаранням - виправними роботами на той же строк з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

У строк покарання, згідно з ч. 1 ст. 72 КК України, зарахувати 1 день позбавлення волі, який відповідає 3 дням виправних робіт, з моменту винесення ухвали до застосування покарання у вигляді виправних робіт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

19.11.2015

19.11.2015