АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4953/14-к Номер провадження 11-кп/786/17/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ст.369-2 ч.2 ч. 2 КК - СТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в залі апеляційного суду Полтавської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Крюківського районного суду м.Кременчука від 18 червня 2015 р., -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Борівці Кіцьманського району Чернівецької області, українець, громадянин України, працює начальником управління ветеринарної медицини в м.Кременчуці - головним державним іспектором ветеринарної медицини м.Кременчука, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- засуджений за ст.369-2 ч.2 КК України ( в редакції від 15.12.2013 р.) на 3 роки позбавлення волі із спеціальної конфіскацією грошових коштів в сумі 1200 гр.
На підставі ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію в 2014» від 8.04.2014 р. від призначеного покарання звільнений .

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати .

За вироком суду ОСОБА_7 вчиняв злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.
Працюючи з 1 березня 2003 року на посаді начальника Управління ветеринарної медицини в м.Кременчуці - головного державного інспектора ветеринарної медицини м.Кременчука згідно наказу за №51 від 27.02.2003 р. начальника Управління ветеринарної медицини у Полтавській області, маючи 9 ранг 4 категорію державного службовця, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, в приміщенні Кременчуцької міської державної лікарні ветеринарної медицини, де Управління ветеринарної медицини в м.Кременчуці орендувало приміщення, 28 березня 2014 р. ОСОБА_7 одержав від підприємця ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 1200 гр. за здійснення впливу на прийняття рішень на користь останнього особами, уповноваженими на виконання функцій державій у випадку виникнення перешкод у здійсненні господарської діяльності на території інших адміністративно - територіальних одиниць України.
З обвинувачення ОСОБА_7 судом виключені за недоведеністю епізоди отримання ним неправомірної вигоди 21.11.2013 р. у вигляді грошових коштів в сумі 1000 гр. та січні, лютому і березні 2014 р. по 1200 гр. від підприємця ОСОБА_10 за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності, не проведення відносно нього перевірок та не притягнення його до відповідальності .
В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам та у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону і постановлення нового вироку, яким засудити ОСОБА_7 за ст.368 ч.4 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування , підприємствах, установах та організацій державної і комунальної власності на 3 три із спеціальною конфіскацією коштів в сумі 4600 гр. та конфіскацією майна .

Прокурор вказує про допущену судом неповноту досудового слідства у зв`язку з незадоволенням клопотання про дослідження протоколів оперативно-технічних заходів, що мають режим секретності, дані яких підтверджують отримання ОСОБА_11 неправомірної вигоди 21.11.2013 р. та 11.02.2014 р.

Вважає необґрунтованим рішення суду про невизнання за докази, дані добуті органом слідства у кримінальному провадженні, яке виділене з основного в окреме провадження .

Зазначає що, суд безпідставно не прийняв до уваги положення законодавства про наявність у ОСОБА_7 контрольних повноважень відносно суб`єктів господарювання, зокрема щодо підприємницької діяльності ОСОБА_10 , що впливає на правильність юридичної оцінки дій обвинуваченого, які у зв`язку з цим кваліфіковані за ст. 369-2 ч.2 КК України неправильно.

Просить дослідити при апеляційному розгляді з дотриманням ЗУ «Про державну таємницю» за докази у кримінальному провадженні дані протоколу оперативно-технічного заходу (відео-контролю) від 31.01.2014 р. та протоколу негласної слідчої дії (відео-контролю) від 21.05.2014 р. і цифрового носія інформації до них, а також дослідити дані, що містяться в копії протоколу обшуку приміщень управління ветеринарної медицини м. Кременчука від 31.10.2014 р. та доданих до нього відповідних носіїв інформації .

Захисник в апеляційній скарзі вказує про необгрунтованість проведення обшуку 28.03.2015 р. в приміщенні Управління ветеринарної медицини м.Кременчука, вважає ОСОБА_7 до вчинення злочину не причетним і просить вирок суду скасувати, а провадження відносно нього закрити .

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого і його захисника на підтримання їхньої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав .

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненому злочині доведена перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями свідка

ОСОБА_10 про вручення 28.03.2015 р. ОСОБА_11 1200 гр. за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності, даними протоколу помітки грошових коштів перед їх врученням обвинуваченому (а.с.101 т.2), даними протоколу обшуку про виявлення та вилучення в службовому кабінеті ОСОБА_11 грошових купюр, номера яких співпали з раніше поміченими купюрами (а.с.112-121 том 2), висновком судової експертизи про виявлення на вилучених грошах, на змивах з рук обвинуваченого та його одягу - піджаку і брюках нашарувань спеціальної хімічної речовини (а.с.53 том 1), показаннями понятих - свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 про помітку в їх присутності грошових коштів та їх послідуюче вилучення в кабінеті ОСОБА_11 , посадовими обов`язками останнього, як начальника управління та головного державного інспектора ветеринарної медицини і повноваженнями, закріпленими відповідними нормативними актами щодо діяльності органів ветеринарної медицини (а.с.1- 100 том 2) .

Посилання захисту про непричетність обвинуваченого до вчинення злочину є неспроможним, оскільки спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами, а посилання про необґрунтованість проведеного обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_11 - безпідставним .

Дана слідча дія проведена у відповідності до вимог ст.ст.223, 233,234 КПК України з послідуючим наданням судового дозволу на її проведення . (а.с. 110 том 2)

Порушень вимог кримінально-процесуального закону при її проведенні, що надавало б підстави визнати дані результати обшуку недопустимими доказами, на що наголошує захист в апеляційній скарзі, не допущено .

Інкриміновані ОСОБА_11 органом досудового розслідування інші епізоди отримання ним неправомірної вигоди судом перевірялися в судовому засіданні, по результатам чого з обвинувачення виключені за не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості ОСОБА_11 з наведенням у вироку детальних мотивів з цього приводу.

Рішення суду в цій частині слід вважати правильним, оскільки воно ґрунтується на фактичних обставинах кримінального провадження й відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про його неправильність непереконливі, а посилання про необхідність для викриття ОСОБА_11 добути докази його винуватості шляхом дослідження апеляційним судом документів, зміст яких містить відомості про державну таємницю таким, що не ґрунтується на положеннях ст. 517 КПК України згідно яких судове провадження у такому кримінальному провадженні проводиться з дотриманням режиму секретності, в той час, як допуску до державної таємниці та доступу до конкретної секретної інформації склад колегії суддів апеляційного суду не має, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 направлений до суду для розгляду не в режимно-секретному, а в загальному порядку .

Протиправні дії ОСОБА_11 кваліфіковані судом за ст.369-2 ч.2 КК України (в редакції від 15.12.2013 р.), а покарання визначене в межах санкції цього Закону .

Враховуючи наведене, підстав для скасування вироку, про що йдеться в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає, а тому керуючись ст.ст.405,407 КПК України , -

У Х В А Л И Л А :
апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Крюківського районного суду м.Кременчук від 18 червня 2015 р. відносно ОСОБА_7 - без зміни .

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4