ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-166/2010

Провадження № -

03 листопада 2010 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого -судді Франчук О. Д.

при секретарі - Мороз Т.Ю.

з участю прокурора - Кравченка К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Южноукраїнська кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4. раніше судимого:

-1995 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч.3 ст. 140 КК України (1960 року), звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 9 КПК України;

-31.01.2002 року вироком Нахімовського місцевого суду м. Севастополя за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-06.11.2002 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-15.06.2004 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 2 190. ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років, звільнився 03.09.2009 року з Арбузинської ВК Миколаївської області № 83 по відбуттю строку покарання.

у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2010 року, приблизно о третій годині ночі, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в пошуках своєї знайомої ОСОБА_2, прийшов за її місцем проживання, а саме до квартири № 24. розташованої на третьому поверсі під'їзду № 2 в будинку № 16 по бульвару Цвіточному в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

Підсудний спробував відкрити вхідні двері вищезазначеного житлового приміщення ключем, який раніше йому дала ОСОБА_2, але зробити цього не зміг, так як двері було замкнено з середини та залишено ключі у замочній скважині. Тоді ОСОБА_1. безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пошкодивши вхідні дерев'яні двері, а саме пробивши їх наскрізь кулаком в середній частині, та поламавши дверну коробку, і відчинивши замок ключем зсередини, увійшов до даної квартири. Продовжуючи свої протиправні дії та голосно висловлюючись нецензурною лайкою, ОСОБА_1 почав безпричинно наносити удари руками в область голови та обличчя рідному брату ОСОБА_2С ОСОБА_3, який прокинувся від протиправних дій підсудного та вийшов до коридору. Уникаючи побоїв, потерпілий забіг у спальну кімнату та просив ОСОБА_1 не бити його. Але останній, не реагуючи на його прохання, вискочивши ногами на ліжко, продовжив стоячи на ньому, наносити удари кулаками та ліктем руки ОСОБА_3 в область голови. В результаті хуліганських дій ОСОБА_1 пошкодив ліжко в спальній кімнаті квартири. Намагаючись уникнути побиття та продовження конфлікту, ОСОБА_3, відштовхнув зловмисника, в подальшому вибіг із спальної кімнати, а далі із квартири та почав благати про допомогу і стукати в сусідню квартиру, в якій проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5, спокій яких було порушено в результаті протиправних дій, вчинених ОСОБА_6. Зрозумівши, що сусіди викличуть працівників міліції, підсудний втік.

В результаті хуліганських дій підсудного, потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді зсадин та кровопідтоків в області голови, які могли виникнути від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в строк та при обставинах, зазначених в постанові. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 52).

В судовому засіданні підсудний вину у скоєному злочині визнав повністю та показав суду, що на початку серпня 2010 року він познайомився зі ОСОБА_2, яка проживає у м. Южноукраїнськ по бул. ЦвіточномуАДРЕСА_1. Декілька разів проводжав ОСОБА_2 додому, та навіть декілька разів залишався ночувати в неї дома. У ОСОБА_2 є рідний брат ОСОБА_5, з яким він тісно не спілкувався та неприязних відносин у них не було, конфліктів також не виникало. В свою чергу ОСОБА_2 декілька разів ночувала у нього дома. 01.09.2010 року він разом ОСОБА_2 та її кумою Вікторією, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 з обіду проводили разом час. Приблизно з 16 год. дня вони всі поїхали відпочивати до куми Вікторії додому. При цьому він з ОСОБА_2 пішли в магазин «Кураж», де придбали горілку і пиво. У Вікторії вони випивали придбані спиртні напої приблизно до 02 години ночі. Потім вони зібрались і пішли додому до ОСОБА_2. По дорозі у них виникла сварка на ґрунті побуту, тому ОСОБА_2 взяла коляску з дитиною і пішла від нього, але куди саме, йому не сказала. Трішки постоявши, та заспокоївшись, він вирішив знайти ОСОБА_2 з дитиною, тому пішов до неї додому. Коли прийшов до квартири ОСОБА_2, ключем від вхідних дверей квартири, який йому раніше дала ОСОБА_2, хотів їх відчинити. Однак вставити повністю ключ в замок не міг та не міг відчинити квартиру. Він почав дзвонити, стукати та кричати, щоб йому відчинили двері. Так, як йому ніхто не відчинив, він вирішив провчити ОСОБА_5 та побити його, щоб той не залишав ключі в замку вхідних дверей квартири. Він наніс сильний удар рукою в центр вхідних дерев'яних дверей і вибив в них дірку по центру, також пошкодив частину дверної коробки. Після цього він просунув руку через вибиту частину дверей, дотягнувся до замка з внутрішньої сторони, та повернувши ключа відчинив двері. Зайшовши до квартири, побачив, що ОСОБА_5 вже не спав і бігав по квартирі з кімнати в кімнату. Він покликав ОСОБА_5 до себе, щоб виховати його та заодно з'ясувати, де знаходиться ОСОБА_2. Коли той підійшов до нього, він одразу, нічого тому не повідомляючи, наніс декілька разів рукою удари по обличчю. Артем відразу розвернувся і побіг в спальню, а він також побіг слідом. Забігши в спальню, ОСОБА_5 вискочив на ліжко та став кричав та просити його, щоб він його не бив, але не зважаючи на це, теж вискочив на ліжко та наніс ОСОБА_5 ще декілька ударів руками в область голови. Ліктем руки наніс потерпілому удар у вухо. Коли він вискочив на ліжко, воно не витримало і його бильця впали на підлогу, відхилившись від ліжка. Після цього ОСОБА_5 відштовхнув його та вибіг у коридор квартири, а він вийшов за ним, при цьому висловлювався нецензурною лайкою. Артем, мабуть побоюючись його, вибіг з квартири та подзвонив сусідам в кв. № 23, прохаючи щоб ті викликали міліцію. Коли той почав кричати, він вийшов з квартири та вдарив ОСОБА_5 ще раз по голові, і вийшов з під'їзду. 04.09.2010 року він віддав ключі від квартири ОСОБА_2 та в той же день поїхав в м. Миколаїв на заробітки. Визнає, що скоїв злочин, але це зробив, так як тоді знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що він бачив свою сестру з ОСОБА_1, з яким вона зустрічалася та проживала. З останнім він особисто не знайомий так, як бачив його всього декілька разів, неприязних відносин між ними не було, конфліктів теж. 01.09.2010 рок. приблизно в 21.00 год. він прийшов додому, сестри не було і він ліг спати. Вхідні двері квартири зачинив на ключ, який залишив в замку. Близько 02.45 год. прокинувся від сильного стуку у вхідні двері та крику, потім почув, що хтось вибиває двері. Вибіг у коридор та побачив, що вхідні двері пошкоджено, було вибито частину дверей по центру. Він почув, як за дверима хтось вимагав, щоб він відчинив вхідні двері. Далі він забіг до іншої кімнати, а коли вийшов то побачив, що двері квартири відчинені, а в коридорі стояв ОСОБА_7. Останній почав його ображати нецензурною лайкою за те, що вій залишив ключ в замку. Потім підсудний нічого не пояснюючи, наніс йому два удари рукою по обличчю. Тікаючи від ОСОБА_1 забіг до спальні. Він вискочив на ліжко та стояв на ньому, при цьому просив ОСОБА_1, щоб той його не чіпав, але він не звертаючи уваги на нього також вискочив на ліжко, продовжуючи наносити йому удари по обличчю та по голові. Бив кулаками рук та долонями, а також при цьому наніс один удар ліктем у праве вухо. Йому вдалося відштовхнути підсудного від себе і вибігти в коридор, а потім на сходову площадку. При цьому голосно виражався на його адресу нецензурною лайкою. Знаходячись на сходовій площадці він подзвонив до сусідів в квартиру № 23, прохаючи викликати наряд міліції. Почувши, що до порушника порядку буде викликано наряд міліції, підсудний втік. Від заявленого цивільного позову відмовився на тій підставі, що підсудний добровільно відшкодував йому завдані злочином збитки.

Дії підсудного підлягають кваліфікації по ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю.

При призначенні підсудному виду та міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, його характеризуючі дані.

Обставинами, які б помякшували б покарання підсудному, суд визнає його щире каяття у скоєному злочині та добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди потерпілому.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудному, суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищезазначене та думку потерпілого, суд приходить до висновку про те, що за скоєний ОСОБА_1 злочин, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде призначення покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, у вигляді обмеження волі, але з застосуванням правил ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного йому покарання звільнити, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю в один рік..

Відповідно до п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

До набрання вироком законної сили засудженому залишити обраний органами досудового слідства такий запобіжний захід, як особиста порука.

На вирок може бути подано апеляцію в апеляційний суд Миколаївської області, через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 15 діб. з моменту проголошення вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_8