печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2137/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
20.01.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені № 0007565 прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, здійснюється досудове розслідування по матеріалах об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007565 від 24.11.2015, за ознаками складу злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вказано у клопотанні, встановлено під час досудового розслідування, що ОСОБА_5 наприкінці 2014 року, обіймаючи посаду Першого заступника Голови Ради Директорів Банку, перебуваючи поза межами території України, діючи із корисливим мотивом, вступив у злочинну змову із невстановленими слідством особами, та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння грошовими коштами ПАТ «Дельта Банк» шляхом зловживання своїм службовим становищем, нехтуючи суспільними відносинами, вчинив злочин (кримінальне правопорушення).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою вищезазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 і п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у рамках досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0007565 від 24.11.2015, із забороною особам, у володінні яких перебуває зазначене майно, розпоряджатися ним:

- на статутний капітал ТОВ «Стройбуд Іллічівськ» , яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, буд. 45, та 100% якого належить ТОВ «Іллічівськ Констракшн» , яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 139, оф. 315/5;

- на статутний капітал ТОВ «Іллічівський зерновий порт» , яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, буд. 46, та 100% якого належить ТОВ «Іллічівська зернова Компанія» , яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 139, оф. 315/4.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1