Справа № 554/8949/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 14.08.2015
14 серпня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, заготовача ТОВ «МВ ГРУП», освіта середня спеціальна, розлученого, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
Не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, що має право здійснювати операції з металобрухтом, обвинувачений ОСОБА_5 в порушення п. п. 3, 5, 8 ст.1 та п. п 8, 9 ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 5 травня 1999 року, якими передбачено, що «діяльність пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту здійснюється юридичними і фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з металобрухтом», «збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється» без спеціального дозволу, передбаченого п. 26 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», діючи умисно, організував незаконний пункт прийому брухту кольорових та чорних металів в нежитловому приміщенні, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , за місцем своєї роботи, де працював заготовачем ТОВ «МВ ГРУП», яке згідно договору оренди нежитлового приміщення № 18 від 1 червня 2015 року орендувало в ТОВ «Екологічне підприємство «Юна Пальміра» і яке знаходиться за тією ж адресою, в подальшому в період часу з початку квітня по 12 червня 2015 року, систематично скуповував у населення брухт чорних та кольорових металів, який в подальшому, з метою отримання грошової винагороди, здавав до пунктів прийому металобрухту Полтавської області.
Під час досудового розслідування між обвинуваченим, його захисником та прокурором 6 липня 2015 року укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у виді одного року обмеження волі. При цьому сторони визнали за можливе при призначенні основного покарання застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочинів невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть вжиті до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим, його захисником та прокурором.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судових витрат і речових доказів по справі немає.
Керуючись статтями 373, 374 та 475 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Згідно з ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1