Провадження 1-кс/127/5763/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2013 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Клапоущак С.Ю., при секретарі Гнасько Н.О., за участю прокурора Ільніцького І.І., захисника ОСОБА_1, перекладача ОСОБА_2, особи щодо якої застосовано екстрадиційний арешт ОСОБА_3, розглянувши скаргу ОСОБА_3, подану в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконності утримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2013 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3, подана в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконності утримання під вартою, в якій він зазначив, що його незаконно утримують під вартою в межах року, оскільки період перебування особи під вартою не може бути більше 2 місяців відповідно до ст. 197 КПК України. Просив захистити його законні права.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримав з підстав, викладених в ній. Вказав, що ухвала Піщанського районного суду Вінницької області від 12.09.2013 року є незаконною, оскільки стосовно нього безпідставно застосований екстрадиційний арешт строком на 12 місяців.

Захисник ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги. Надав суду письмові пояснення (а.с. 20-21), просив звільнити ОСОБА_3 з-під варти та застосувати щодо нього запобіжний захід, не пов'язаний з триманням під вартою. Суду пояснив, що він звертається до суду в порядку ст. 584 ч. 12 КПК України щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_3 з-під варти, оскільки він ніколи не ухилявся від правосуддя ні в Росії, ні на Україні, скаржиться на різке погіршення зору, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Жмеринка Вінницької області в нього є сім»я сестра і матір. При обранні до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було враховано вказаних обставин та прокурором не були доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобовязати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобовязаний постановити ухвалу, якою має зобовязати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для зясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобовязаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобовязаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Зі змісту ст. 206 КПК України вбачається, що слідчим суддею здійснюється контроль щодо захисту прав людини, затриманої або арештованої органом державної влади чи службовою особою, в тому числі і підставність утримання особи під вартою.

З матеріалів, наданих прокурором вбачається, що ОСОБА_3 утримується під вартою на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 12.09.2013 року, якою до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію)до Російської Федерації та її фактичну передачу, але не більше 12 місяців з дня затримання 10 вересня 2013 року. Дана ухвала суду залишена без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 1.10.2013 року. Тобто ОСОБА_3 утримується під вартою на підставі вказаних судових рішень, які набули законної сили.

За ч. 12 ст. 584 КПК України за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Дослідивши матеріали скарги в частині звільнення з під варти ОСОБА_3, вважаю що вона не підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається захисник ОСОБА_1 вже були предметом судового розгляду під час вирішення питання про застосування екстрадиційного арешту та судом відхилені.

Відмова в задоволенні скарги не позбавляє права скаржника останнього на повторне звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому ч. 12 ст. 584 КПК України не частіше одного разу на місяць з приводу перевірки наявності підстав для звільнення особи з-під варти, надавши докази щодо наявності вказаних підстав.

Керуючись ст. 206, 584 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо незаконності утримання під вартою та звільненні з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: