Справа №11-391/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня 26 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Лугового М.Г.,

суддів: Крамаренка В.І., Борсая В.М.,

з участю прокурора: Кононенко К.М., засудженого: ОСОБА_2,

потерпілого: ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 10 червня 2010р. яким ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, уроженець та мешканець м. Суми, раніше не засуджувався,

засуджений за ст. 125 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень в дохед держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 - 30 гривень 35коп. у відшкодування матеріальної і 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 81 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину за слідуючих обставин.

На протязі тривалого часу, між сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існують неприязні відносини з приводу суміжного землекористування.

10 серпня 2009 року, близько 15 год. 45 хв. ОСОБА_3 знаходився на ділянці свого домоволодіння та ремонтував паркан, який розділяє будинки № 8 та 10 по вул. Котовського в м. Суми.

До потерпілого ОСОБА_3, з вилами в руках, підійшов ОСОБА_2 з допомогою яких став виважувати з землі бетонні бордюри, які встановив ОСОБА_3 В подальшому між ними виникла

сварка під час якої ОСОБА_2 наніс один удар вилами в область тулуба ОСОБА_3, і заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_2 зазначає, що суд розглядаючи справу взяв до уваги лише пояснення потерпілого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які не були очевидцями події і повністю проігнорував покази свідка ОСОБА_9 Окрім цього, суд посилаючись на висновок комісійної судово - медичної експертизи не звернув уваги на те, що тілесні ушкодження потерпілому були спричинені одним із рогів вил, а на його тілі були виявлені три полосчаті садна, і ці протиріччя не усунув. Також не взяті до уваги і його свідчення, стосовно подій, які виникли між ним та потерпілим.

Побудувавши вирок на припущеннях та показах свідків які не були очевидцями виниклих подій, суд безпідставно прийшов до висновку про доведеність його вини. Тому він прохає вирок суду скасувати як незаконний, а справу направити на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_2 який підтримав подану ним апеляцію, потерпілого ОСОБА_3 який не погодився з апеляцією засудженого і вважав вирок суду законним і обгрунтованим, міркування прокурора Кононенко К.М. яка прохала вирок суду залишити без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи які викладені в апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Викладені у вироку висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за обставин викладених у вироку підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірено в судовому засіданні в установленому кримінально - процесуальним законодавством порядку.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції засудженого про те, що він не вчиняв злочину за який його засуджено.

Так, потерпілий ОСОБА_3 вказав, що близько 15 год. 40 хв. 10 серпня 2009 року він знаходився біля паркану, що розділяє ділянку домоволодіння його та сусіда ОСОБА_2 ремонтуючи вище вказаний паркан. ОСОБА_2 підійшов до нього з вилами та почав виважувати встановленим у землю ним бордюр. Після цього між ними виникла сварка і ОСОБА_2 завдав йому удар вилами в область ребер зліва і при цьому спричинив йому тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 10.08.2009 року, близько 16 год. їй по телефону повідомив чоловік, що його вилами вдарив в область ребер сусід ОСОБА_2 Прийшовши додому вона виявила на тілі чоловіка рану. Пошкоджена також була і його майка.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, в середині серпня 2009 року він знаходився на крильці свого будинку і почув сварку між сусідами.

Підійшовши до огорожі він помітив, що ОСОБА_2 знаходився на своїй земельній ділянці, а ОСОБА_10 на своїй і сваряться між собою. Пізніше

під час розмови з ОСОБА_3 останній повідомив, що його вилами вдарив ОСОБА_2 і він побачив на його тілі в області ребер полосчату рану.

Свідок ОСОБА_6 вказав, що в серпні 2009 року, близько 15 годин перебував на ганку свого будинку і чув лайку між сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Пізніше ОСОБА_3 показав йому які ушкодження йому наніс ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила, що від ОСОБА_3 їй стало відомо, що під час ремонту паркану до нього підійшов ОСОБА_2 і став ламати огорожу. Між ними виникла сварка і ОСОБА_2 завдав йому дар вилами в область ребер.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 12.08.2009 року до нього на прийом звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на біль в області грудної клітини зліва, і пояснив, що 10.08.2009 року його вилами вдарив сусід. При зовнішньому огляді він виявив у потерпілого рану грудної клітини і порекомендував звернутись до лікаря.

При огляді речових доказів було виявлено, що на майці ОСОБА_3 мають місце пошкодження (а.с. 48,51).

З висновку судово - криміналістичної експертизи вбачається, що на передній поверхні майки потерпілого виявлено розрив тканини, який утворився від перерозтягнення при дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею від низу до верху і зліва направо. Не виключена можливість утворення виявленого пошкодження (розрив тканини в результаті дії однієї з рогів вил, або від дії однієї з кінців цвяха (а.с. 59-63)).

З висновку комісійної судово - медичної експертизи від 2.02.2010 року вбачається, що потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні легкі тілесні ушкодження. Більш ймовірно, що тілесні ушкодження на попередній поверхні середньої третини лівого плеча, що відповідає рівню 7-8 ребер, були спричинені одним із зовнішніх рогів вил, які діяли знизу вверх та справа наліво (а.с.79-81).

При відтворенні обстановки і обставин події ОСОБА_3 22 грудня 2009 року детально розповів про обставини за яких ОСОБА_2 заподіяв йому тілесні ушкодження (а.с. 87-90).

При проведенні очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 останній підтвердив як ОСОБА_2 заподіяв йому тілесні ушкодження (а.с. 122-123).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку пояснення потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, оскільки вони логічні та послідовні як під час досудового слідства так і в судовому засіданні і обєктивно підтверджуються іншими дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами: висновками судово - криміналістичної експертиз, протоколами вилучення та огляду речових доказів, протоколами відтворення обстановки та обставин події і очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Викладені джерела доказів не виклали сумнівів у суду першої інстанції, з ними погоджується й колегія суддів, а тому доводи засудженого ОСОБА_2 про непричетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 не заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано розцінив покази засудженого ОСОБА_2 про те, що він не заподіював тілесних ушкоджень потерпілому як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вказані його покази не підтверджені ніякими доказами які були зібрані та перевірені в судовому засіданні.

Порушень кримінально - процесуального закону, які б тягли зміну чи скасовування вироку колегія суддів не вбачає.

В той же час колегія суддів знаходячи висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому правильним, приходить до висновку , що дії ОСОБА_2 також вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Покарання ОСОБА_2 судом призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу, обставин, що помякшують покарання.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_2 є законним та обгрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає, як не вбачає підстав для задоволення апеляції ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 362,365,366,377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 10 червня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 - без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_12 ОСОБА_13