Справа № 461/4858/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.09.2015 року

Галицький районний суд міста Львова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001056 від 02.04.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь, Дніпропетровській області, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 08.05.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Острів, Сокальського району, Львівської області, громадянина України, українця, не одруженому, освіта середня, раніше неодноразово судимий, останній раз 19.01.2012 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 01.04.2015 року, приблизно о 18:30 год., перебуваючи на вул.Б.Хмельницького, 257, у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючі в групі з ОСОБА_5 , який застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс удар кулаком у голову ОСОБА_9 , де відкрито заволоділи його сумкою чорного кольору вартістю 150 грн. та мобільним телефоном марки «Самсунг» вартістю 400 грн., із сім карткою оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 20 грн., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 595 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 , 01.04.2015 року, приблизно о 19:00 год., перебуваючи на вул..Б.Хмельницького, 245 у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючі в групі з ОСОБА_5 , який застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс удар кулаком у груди ОСОБА_10 та шляхом ривка, відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме золотим ланцюжком вагою 20 гр. вартістю 15000 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , 02.04.2015 року, приблизно о 03:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на вул.Фурманській, 3, у м.Львові, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючі в групі з ОСОБА_5 , який розбив заднє праве вікно автомобіля марки «Mercedes E320» номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрали автомобільний підлокітник вартістю 2000 грн., панель від магнітоли фірми «Кенвуд» вартістю 500 грн., футляр для аптечки вартістю 200 грн., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2700 грн.

В судовому засідання ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності, цивільний позов визнав. Просив суворо не карати.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності, цивільний позов визнав. Просив суворо не карати.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Не зважаючи на визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх вина доведена повністю та підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були допитані під час судового засідання.

Враховуючи те, що обвинувачені під час судового засідання визнали свою вину, не заперечували фактичні обставини справи та судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України, як відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та таємне викрадення чужого майна вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Також, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України, як відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та таємне викрадення чужого майна вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочинів, які кваліфікуються як відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно і таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно та відносяться до тяжкого злочину та злочину середнього ступеня тяжкості, відповідно. Також, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за майнові злочини, останній раз 08.05.2012 року Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі та звільненого умовно-достроково 17.02.2014 року за постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, невідбутий строк покарання складає 8 місяців 9 днів, а також те, що він не працює, має постійне місце проживання, на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Тому обвинуваченому ОСОБА_4 суд призначає покарання в межах санкції інкримінованої їм частини статті КК України у виді позбавлення волі, оскільки вчиненні ним злочини, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким та середньої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, в якості пом`якшуючих для покарання обставин, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та у скоєному кається.

Судом встановлено, що відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочинів, які кваліфікуються як відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно і таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно та відносяться до тяжкого злочину та злочину середнього ступеня тяжкості, відповідно. Також, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за майнові злочини, останній раз 19.01.2012 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі та звільненого умовно-достроково 28.07.2014 року за ухвалою Дрогобичського міського суду Львівської області, невідбутий строк покарання складає 1 рік 3 місяці 14 днів, а також те, що останній не працює, має постійне місце проживання, на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Тому обвинуваченому ОСОБА_5 суд призначає покарання в межах санкції інкримінованої їм частини статті КК України у виді позбавлення волі, оскільки вчиненні ним злочини, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким та середньої тяжкості.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 , засуджений 19.01.2012 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, покарання повністю не відбув, оскільки 28.07.2014 року за ухвалою Дрогобичського міського суду Львівської області від 28.07.2014 року був звільнений умовно-достроково, а невідбутий строк покарання складає 1 рік 3 місяці 14 днів, тому невідбуте покарання за попереднім вироком необхідно приєднати. Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченому, відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності, необхідно обрати часткове приєднання.
Відповідно до ст.66 КК України, в якості пом`якшуючих для покарання обставин, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та у скоєному кається.

Судом встановлено, що відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства.
Крім цього, до початку розгляду справи потерпілий ОСОБА_10 подав цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якому просив стягнути солідарно з обвинувачених на його користь матеріальну шкоду у розмірі 15000 гривень та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що викрадений в нього золотий ланцюжок, який вважив 20 гр. був подарунком від дружини, а оскільки вказаний ланцюжок не було знайдено, просить стягнути з обвинувачених його ринкову вартість, яка на сьогоднішній день становить 15000 гривень. Що ж стосується моральної шкоди, то потерпілий ОСОБА_14 свої вимоги мотивував тим, що, вказаним злочином йому були спричинені тілесні ушкодження й він змушений був витратити якийсь час на реабілітацію свого здоров`я, а оскільки вказаний ланцюжок був подарунком його дружини то це ще й додатково викликало в нього негативні відчуття. Також, мотивував свої вимоги тим, що при згадувані вказаної ситуації у нього постійно виникає стрес та нервовість, а тому моральну шкоду оцінює в 50000 гривень.
Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_10 на суму 65000,00 грн. із яких: матеріальна шкода 15000,00 грн., моральна шкода 50 000 грн., який обвинуваченими визнано, підлягає до часткового задоволення. Зваживши надані суду докази суд вважає, що цивільний позов у частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 15000,00 грн., а в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення на суму 20000 грн. Висновки суду ґрунтуються на тому, що розмір матеріальної шкоди судом визначено з урахуванням ринкової вартості золотого ланцюжка. Що ж стосується моральної шкоди, то суд зазначає, що сума у 20000,00 гривень буде достатньою для того, щоб відшкодувати моральні страждання, які зазнав потерпілий ОСОБА_10 від злочину.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, необхідно залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання слід рахувати з дня фактичного затримання обвинувачених, тобто з 03.04.2015 року.
Речові докази по справі, а саме: мобільнийтелефон марки «SAMSUNG», сім карту мобільного оператора «Київстар», сумку чорного кольору - вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_9 ; автомобільний підлокітник, панель від магнітоли фірми «Кенвуд», футляр для аптечки - вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Приморським районним судом м.Одеси від 19.01.2012 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.
Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 15000 гривень та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.

В решті вимог цивільного позову відмовити.

Речові докази: мобільнийтелефон марки «SAMSUNG», сім карту мобільного оператора «Київстар», сумку чорного кольору, передані на збереження потерпілому ОСОБА_9 , після вступу вироку в законну силу залишити в розпорядженні останнього.
Речові докази: автомобільний підлокітник, панель від магнітоли фірми «Кенвуд», футляр для аптечки, передані на збереження потерпілому ОСОБА_11 , після вступу вироку в законну силу.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою засудженому ОСОБА_4 залишити без змін.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 03 квітня 2015 року.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою засудженому ОСОБА_5 залишити без змін.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 03 квітня 2015 року.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1