АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/8451/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2318/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора Харківської міжрайонної прокуратури на ухвалу Харківського районного суду Харківскої області від 16 листопада 2015 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності ,-

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 30 серпня 2015 року , біля 13 год. 30 хв. , керуючи автомобілем ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 по вул. Перемоги в с. Безлюдівка Харківського району Харківської обл., порушив вимоги п.12.1 Правил Дорожнього руху України , не врахував дорожню обстановку та вибрав такі прийоми керування ,які привели до виїзду керованого автомобіля за межі проїжджої частини дороги та наїзду на пішохода ОСОБА_8 , якому були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Під час підготовчого судового засідання 16 листопада 2015 року обвинувачений заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності , на підставі ст. 46 КК України.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року клопотання обвинуваченого було задоволено, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України в зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України було закрито.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області подав апеляційну скаргу з доповненнями , в якій просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16.11.2015 року скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону , а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.
Свою апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України може бути за такий злочин невеликої тяжкості , або необережний злочин середньої тяжкості , яким шкода заподіяна певному потерпілому , тобто фізичній особі , якій заподіяна моральна , майнова або фізична шкода.
Як вбачається з кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у кримінальному правопорушенні , безпосереднім об`єктом якого є безпека руху. Спричинення тілесних ушкодження потерпілій ОСОБА_8 є лише проявом посягання на основний об`єкт безпеку дорожнього руху. Прокурор вважає , що примирення між винним і потерпілим можливо лише за умови завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише приватним інтересам фізичної особи або майновим інтересам юридичної особи. При цьому прокурор посилається на інформаційний лист ВССУ «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод.
Також прокурор посилається на те, що відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.05р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час попереднього , судового , апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися , що діяння , яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.
Однак суд першої інстанції в порушення вимог ст. 372 КПК України не вказав в мотивувальній частині ухвали на встановлені безпосередньо судом обставини із посиланням на докази .
Заслухавши доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в редакції змінених доводів; вислухавши обвинуваченого , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Згідно ч.4 ст. 286 КК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом , сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України .
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог КПК України і в межах своїх повноважень.
Ухвала районного суду відповідає вимогам ст. 372 КПК України, оскільки в ній крім інших обов`язкових реквізитів, зазначені обставини кримінального правопорушення , суть питання яке вирішувалось , докладні мотиви з яких суд виходив при постановлені ухвали і положення закону , яким він керувався.

Посилання прокурора на те , що суд в ухвалі не послався на докази вини ОСОБА_9 чим порушив вимоги ст. 372 КПК України є необґрунтованим , оскільки ст.314 КПК України не передбачає в ході підготовчого судового засідання вивчення та надання оцінки доказам обвинувачення. Суд при підготовчому судовому засідання в межах своїх повноважень має право надавати оцінку лише тим даним кримінального провадження , які стосуються безпосереднього вирішення питань , передбачених ч.3 ст. 314 КПК України.

Щодо посилання прокурора в цій частині на положення п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.05р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» то колегія суддів враховує, що зазначена постанова прийнята до набрання чинності новим КПК України ,і тому не збігається з вимогами чинного КПК України в частині обов`язку суду розглянути клопотання особи про звільнення від кримінальної відповідальності в рамках підготовчого засідання (п.2 ч.3 ст. 314 , ч.4 ст. 286 КПК України ). При цьому колегія судді враховує, що обвинуваченому до направлення справи до суду було вручено обвинувальний акт, свою вину і фактичні обставини справи він не заперечував, а потерпіла була згодна на закриття провадження на підставі ст. 46 КК України.

Згідно вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Враховуючи , що ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні злочину невеликої тяжкості , який не є корупційним; примирився з потерпілою ОСОБА_8 та відшкодував завдані ним збитки (що письмово підтверджено (а.с.22), сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав, суд мав достатні , належні і передбачені КК України підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора , що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України можливо лише у разі заподіяння шкоди ,лише приватним інтересам фізичної особи або майновим інтересам юридичної особи, а у разі одночасного спричинення шкоди потерплому і посягання на безпеку руху таке звільнення неможливо, не ґрунтуються на законі , оскільки штучно звужують коло осіб які можуть розраховувати на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, що погіршує становище обвинувачених.

Окрім того зазначене тлумачення підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не відповідає змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.05р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» , яким такі умови для застосування ст. 46 КК України не передбачені.

Посилання прокурора на зміст інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод» також є необґрунтованим, оскільки в даному кримінальному провадженні угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим не укладалось.

При таких обставинах колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської міжрайонної прокуратури залишити без задоволення , а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -