Провадження № 11-кп/792/675/15
Категорія: КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесеного 27 травня 2015 року в ЄРДР за № 0000383, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Хмельницького району на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2015 року,-
в с т а н о в и л а:
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вожзький Удорського району Республіки Комі РФ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,-
засуджено за ст. 124 КК України на 200 годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого ОСОБА_9 в розмірі 2527 грн. 40 коп.
Долю речових доказів вирішено згідно вимог ст. 100 КПК України.
За вироком місцевого суду приблизно о 20 год. 30 хв. 26 травня 2015 року ОСОБА_8 , перебуваючи біля зупинки громадського автотранспорту по вул. Центральній в с. Пархоминці Хмельницького району, захищаючись від суспільно небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_9 , яке полягало в розмахуванні ножем та погрозі його застосування, умисно, перевищуючи межі необхідної оборони, наніс ОСОБА_9 два удари дерев`яним брусом в ліве плече та удар в ліву половину живота, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження.
В своїй апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить вирок місцевого суду скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Вважає, що при зміні кваліфікації дій ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 121 КК України на 124 КК України місцевий суд не взяв до уваги те, що суспільно небезпечне посягання, викликане в обвинуваченого невідкладною необхідністю в заподіянні шкоди ОСОБА_9 для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання, відпала та явно не відповідала небезпечності посягання або обстановці захисту. Тобто, на його думку, ОСОБА_8 в стані необхідної оборони не перебував і тому не міг її перевищити.
Обвинувачений, його захисник, потерпілий вирок не оскаржили.
Заслухавши: суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення; доводи прокурорів про необхідність скасування вироку місцевого суду і ухвалення нового вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі; пояснення потерпілого ОСОБА_9 , який покладається на розгляд суду апеляційної інстанції; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 про законність та обгрунтованість вироку та безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.
В ч. 1 ст. 404 КПК України виписано, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони за викладених у вироку обставин ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених в судових засіданнях, належно оцінених судом, і він є обгрунтованим.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що місцевий суд розглянув кримінальне провадження необ`єктивно та безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України безпідставні.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 показав, що коли він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували в альтанці біля автобусної зупинки в с. Пархомівцях, туди зайшов п`яний ОСОБА_9 та почав заважати їм відпочивати. Тому він вигнав із альтанки останнього. Через деякий час ОСОБА_9 повернувся і почав розмахувати та погрожувати ножем. Обороняючись, він взяв палицю та наніс декілька ударів потерпілому по правій руці, від чого ніж випав.
З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що коли він, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 знаходились в альтанці, туди зайшов ОСОБА_9 та почав заважати їм відпочивати. Через це ОСОБА_8 дав останньому кілька ляпасів по обличчю і вигнав з альтанки. Через деякий час ОСОБА_9 повернувся з ножем і, розмахуючи ним, погрожував порізати ОСОБА_8 . Останній взяв дерев`яну палицю та наніс нею два удари по руці ОСОБА_9 , від чого лезо ножа зламалось. А коли ОСОБА_9 нахилився, ОСОБА_8 наніс палицею ще один удар по тулубу потерпілого.
Аналогічні показання дав і свідок ОСОБА_12 , уточнивши, що коли він побачив, як ОСОБА_8 палицею наніс два удари по руці ОСОБА_9 , він вибіг з альтанки і подальшого розвитку подій не бачив.
Потерпілий ОСОБА_9 показав, що вживати спиртні напої він почав з 11 год. 26 травня 2015 року і подій того дня не пам`ятає. Лише пам`ятає як він лежав на землі, а над ним стояв ОСОБА_8 . Тільки наступного дня він прийшов до тями і звернувся за медичною допомогою.
За висновком судово-медичної експертизи № 623 потерпілому ОСОБА_9 була заподіяна тупа травма черевної порожнини з розривом тканини селезінки, що спричинило кровотечу в черевну порожнину (близько 1 л крові), яка могла утворитись 26 травня 2015 року від прямої одноразової дії тупого твердого предмету в ділянку лівої половини живота потерпілого і за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитись смертю (а.к.п. 41-42).
За даними огляду місця події біля альтанки на розі вулиць Центральної та Трудової в с. Пархомівцях була виявлена дерев`яна палиця прямокутної форми довжиною 0, 5 м. (а.к.п. 33-36).
Оцінивши належним чином зазначені докази в їх сукупності місцевий суд прийшов до переконання, що в обвинуваченого ОСОБА_8 виник стан необхідної оборони, оскільки дії ОСОБА_9 , який погрожував застосуванням ножа, створювали реальну загрозу здоров`ю та життю обвинуваченого.
З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Разом з тим, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_8 перевищив межі необхідної оборони, поскільки заподіяв тяжку шкоду, яка явно не відповідала обстановці захисту.
За таких обставин місцевий суд обґрунтовано та правомірно перекваліфікував дії ОСОБА_8 на ст. 124 КК України.
Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкцій ст. 124 КК України.
Не вбачаючи підстав для скасування вироку, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 426, 532 ч. 2 КК України, колегія суддів,-
постановила:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Хмельницького району без задоволення.
Ухвала набирає законної сили після її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційною інстанцією.

Судді:/підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2