Апеляційний суд Полтавської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Ландаря О. В.,

суддів Орлової Н. Ф., Захожая О. І.,

за участю: прокурора Адамець А. М.,

розглянувши 22 січня 2010 року у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінальної справи за апеляцією помічника прокурора м. Кременчука на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2009 року, -

встановила:

Цією постановою кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 буд. З кв. 195, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 23 липня 2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік

за ч. 2 ст. 164 КК України повернуто прокурору м. Кременчука для проведення додаткового розслідування з підстав неповноти та неправильності досудового слідства.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше судимим за ч. 1 ст. 164 КК України, в період часу з листопада місця 2008 року по серпень 2009 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 серпня 1997 року коштів на утримання неповнолітньої

9

доньки б гозмірі % з усіх видів доходів на. користь ОСОБА_3, що пгкзвело до виникнення заборгованості в сумі 13 640 грн. 76 коп.

Пославшись на те, що органами досудового слідства ОСОБА_1 ллє і озлено неконкретне обвинувачення, зокрема, невисвітлена обєктивна* сторона інкримінованого злочину, та на наявність в матеріалах справи не скасованих постанов органів дізнання про відмову в порушенні щодо останнього кримінальних справ від 06 квітня та 09 травня 2009 року за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 164 КК України від. ліо свідчить про неправильність досудового слідства, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність направлення справи на додаткове розслідування.

В апеляції помічник прокурора м. Кременчука посилається на скасування першим заступником прокурора м. Кременчука процесуальних рішень органів дізнання про відмову в порушенні кримінальних справ щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КК України ще до порушення названої кримінальної справи, тому, вважаючи постанову суду незаконною та безпідставною, просить її скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора Адамець А. М. на підтримання поданої апеляції та просила скасувати постанову суду внаслідок її незаконності, перевіривши матеріали справи та доводи наведені в апеляції, вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

При цьому, безумовною підставою для повернення справи на додаткове розслідування є предявлення особі неконкретного обвинувачення, що є істотним порушенням вимог кримінально - процесуального закону.

Як убачається із змісту предявленого ОСОБА_4

обвинувачення, органи досудового слідства пославшись на попередню його судимість за ч. 1 ст. 164 КК України та констатацію факту несплати ним аліментів на утримання неповнолітньої доньки за відповідні періоди часу, вказали, що той на попередження державного виконавця не реагує,

заборгованість по аліментах не погашає, добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому в його діях вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2. ст. 164 КК України ( а. с. 51 ).

Хоча, злісне ухилення, про яке йдеться в ст. 164 КК України, - це тривале, систематичне і наполегливе ухилення від виконання обовязку по утриманню дитини, тобто це відмова батьків повністю або частково

надавати таким дітям необхідні кошти, піклуватися про них, створювати належні умови для проживання, що виражається в прихованні свого місця проживання, місця роботи, тощо, а не тільки пряма відмова від сплати присуджених судом коштів*

Натомість, з пояснень в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6, яка є державним виконавцем, слідує, що ОСОБА_4, який до того ж не приховував від потерпілої місця свого роботи, сплачував аліменти на утримання доньки періодично, а саме, один раз на три місяців, що, в свою чергу, не може розцінюватись як злісне ухилення від сплати таких коштів. На несвоєчасність виплати аліментів вказувала потерпіла і в ході досудового слідства ( а. с. 34 ).

Окрім того, в матеріалах справи мається дві постанови органів досудового слідства від Об квітня та 09 травня 2009 року про відмову в порушенні відносно ОСОБА_4 кримінальної справи за ст. 164 КК України у звязку з відсутністю в його діях ознак даного злочину ( а. с. 83, 84 ), які як стверджує помічник прокурора в поданій апеляції скасовані постановою першого заступника прокурора м. Кременчука від 25 серпня 2008 року, що стверджується ксерокопією цього рішення, долученого до апеляції ( а. с. 94 ).

Однак, при підготовці справи до апеляційного розгляду до Автозаводського РВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області заздалегідь, ще 4 січня, був направлений запит про витребування відмовних матеріалів по вказаним фактам, які апеляційному суду не були надані, тому колегія суддів дане процесуальне рішення не може прийняти до уваги, оскільки їх наявність та строки винесення викликають сумнів.

Виходячи з того, що питання про визнання ухилення злісним вирішується з врахуванням всіх обставин справи, зокрема, його тривалість, способи ухилення, вплив на матеріальний стан дитини, його мотиви, сімейний і матеріальний стан особи, яка ухиляється, які не були зясовані в ході досудового розслідування цієї кримінальної справи, а усунути таку неповноту в судову засіданні не представляється можливим, навіть в порядку ст. 315 1 КПК України, колегія суддів приходиться до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляції прокурора, який брав участь в розгляді справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 365, 366, 382 КПК України колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора м. Кременчука залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука

4 ,

Полтавсько: області від 20 листопада 2009 рокупро направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1 (Олександровича за ч. 2 ст. 164 КК України прокурору м. Кременчука для проведення додаткового розслідування - без змін.

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9