Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-450/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

за участю прокурора Когута М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні 4 неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2010 року о 14.00 годині в м. Первомайську Миколаївської області, ОСОБА_1 прийшов до приватного домоволодіння по вул. Писарєва, 6, в якому проживає подружжя ОСОБА_2. Визвавши ОСОБА_2 до себе, ОСОБА_1 з метою звязатися з її чоловіком, попросив у ОСОБА_2 мобільний телефон. Погодившись, ОСОБА_2 добровільно передала ОСОБА_1 мобільний телефон марки НОКІА Н 73. Отримавши зазначений телефон, ОСОБА_1 вирішив ним заволодіти обманним шляхом.

Виконуючи задумане, ОСОБА_1, відразу, в той же час, з метою відволікти увагу ОСОБА_2, ввів її в оману щодо своїх дійсних намірів, попросив принести йому пляшку для води, поки він здійснить дзвінок. Виконуючи прохання ОСОБА_1, ОСОБА_2 пішла за пляшкою, залишивши ОСОБА_1 з її мобільним телефоном без нагляду. ОСОБА_1, скориставшись відсутністю ОСОБА_2, заволодів її мобільним телефоном марки НОКІА Н 73 вартістю 800 грн., з яким втік, завдавши потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду. В цей же день ОСОБА_1 вказаним мобільним телефоном розпорядився на свій розсуд, продавши його на центральному ринку м. Первомайська, а гроші витратив на власні потреби.

Допитаний під час судового слідства підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним в предявленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір матеріальної шкоди не заперечував і пояснив, що дійсно 07.06.2010 року в обідній час прийшов до будинку ОСОБА_2, покликав її і сказав, що хоче звязатись з її чоловіком, попросив у неї її мобільний телефон. Потім вирішив заволодіти вказаним телефоном. І для цього, щоб відволікти ОСОБА_2, попросив у неї пляшку для води. Коли ОСОБА_2 пішла в будинок за пляшкою, він з телефоном втік. Потім продав телефон на ринку. У скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_2 під час досудового слідства надала аналогічні пояснення, також додала, що телефон їй повернули працівники міліції /а.с.22/. Такі пояснення були оголошені судом згідно заяви потерпілої.

Крім повного визнання своєї провини самим підсудним, його вина підтверджується письмовими доказами, що є у справі: довідкою про вартість мобільного телефону вказаної марки /а.с.10/; заявою ОСОБА_3 про добровільну видачу мобільного телефону, який він придбав на ринку за 200 грн. у приватної особи /а.с.19/; протоколом добровільної видачі /а.с.20/; заявою ОСОБА_2 про отримання на зберігання належного їй мобільного телефону /а.с.23,28/; протоколом огляду мобільного телефону /а.с.31-34/, який визнаний речовим доказом по справі /а.с.34/.

Явку з повинною ОСОБА_1 /а.с.35/ суд не може прийняти до уваги, оскільки у вчиненні злочину він зізнався лише після того, як злочин було розкрито працівниками міліції в результаті оперативно-пошукових заходів та повернення викраденого телефону господарю.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження під час судового слідства. Його дії слід кваліфікувати за ст. 190 ч.1 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також данні про особу винного, який має постійне місце проживання, сімю, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не має хронічних захворювань, з приводу яких стоїть на обліку лікарів, не військовозобовязаний, не працює.

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_1, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання, наявність на утриманні неповнолітніх дітей.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_1, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді громадських робіт, оскільки він не працює, тобто виправні роботи призначити йому неможливо, а обмеження волі суд вважає занадто суворим покаранням в даному випадку, враховуючи, що ОСОБА_1 має неповнолітніх дітей.

Речовий доказ в наданій справі мобільний телефон, який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_2 слід залишити їй.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ в наданій справі мобільний телефон, який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_2 слід залишити їй.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пятнадцяти діб з моменту його винесення.

СУДДЯ: