Справа № 10-44 Головуючий у І інстанції Унятицького Д.Є.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24.02.2011
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Орла А.І.

суддів Ященко І.Ю., Костенко І.В.

з участю прокурора Мезенова Є.В.

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 лютого 2011 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 09.04.2011 року.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 368 КК України за наступних обставинах. 19.09.2010 року ОСОБА_4 звернувся до Блиставицького сільського голови ОСОБА_5 з проханням про виділення йому земельної ділянки для індивідуального будівництва. ОСОБА_5 зазначила, що дане питання можливо вирішити, однак за умови надання ОСОБА_4 грошової винагороди та вказала на необхідність всі подальші перемовини з приводу виділення земельної ділянки вести з ОСОБА_3. При розмові з ОСОБА_4 ОСОБА_3 вказав на необхідність надання хабара з розрахунку 1200 доларів США за 0,01 га. 02.12.2010 року ОСОБА_3, діючи на виконання вказівки Блиставицького сільського голови ОСОБА_5 та сприяючи останній в її злочинній діяльності направленій на одержання хабара, перебуваючи в с. Блискавиця на вул. Петровського, 36, в автомобілі ОСОБА_4 одержав від нього в якості хабара 140000 грн., що є еквівалентом 17760 доларів США та передав після цього ОСОБА_4 рішення Блиставицької сільської ради, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1480 га по вул. Незалежності, 1 в с. Блискавиця Бородянського району Київської області.

09.12.2010 відносно ОСОБА_3 порушена кримінальна справа за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 368 КК України.

09.12.2010 року ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України.

10.12.2010 року строк затримання ОСОБА_3 постановою Бородянського районного суду продовжено до 17.12.2010 року.

15.12.2010 року ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 368 КК України.

17.12.2010 року постановою Бородянського районного суду Київської області щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

04.02.2011 року заступником прокурора Київської області строк досудового слідства по даній кримінальній справі продовжено до чотирьох місяців до 09.04.2011 року.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 21.02.2011 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено до чотирьох місяців до 09.04.2011 року.

Мотивуючи своє рішення, суд в постанові зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

На дану постанову суду захисником ОСОБА_2 подана апеляція, в якій він просить постанову суду скасувати, відмовити в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_3, обрати відносно нього запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі та звільнити ОСОБА_3 з під варти. Обґрунтовуючи свою апеляцію захисник зазначає, що суд при розгляді справи не взяв до уваги, що досудове слідство вже закінчено, що ОСОБА_3 не буде впливати на хід слідства та ухилятися від слідства і суду, що ОСОБА_3 має тяжкі захворювання.

Заслухавши суддю доповідача, захисника, який підтримав свою апеляцію і просить її задовольнити, думку прокурора, який вважає постанову суду законною та обґрунтованою, а апеляцію безпідставною, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

У відповідності до ст. 165-3 КПК України, строк тримання під вартою обвинуваченого продовжується судом у разі неможливості закінчення розслідування справи в частині доведеного обвинувачення у встановлені строки та за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу.

В поданні слідчого необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовується тим, що по справі необхідно виконати вимоги ст.ст. 218-220 КПК України і обвинуваченою ОСОБА_5 та скласти обвинувальний висновок. При цьому слідчий зазначає, що враховуючи тяжкість вчиненого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 буде ухилятися від слідства та суду і перешкоджати встановленню істини по справі, тому підстави для зміни йому запобіжного заходу відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами слідства викладеними в поданні та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до чотирьох місяців, поскільки виконання процесуальних дій зазначених в поданні слідчого вимагає певного часу, а з огляду на тяжкість предявленого ОСОБА_3 обвинувачення та конкретних обставин справи відсутні підстави для зміни обраного щодо нього запобіжного заходу на інший, не повязаний з позбавленням волі.

Колегія суддів знаходить безпідставним посилання в апеляції на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не розглянув письмові поруки, надані адвокатом, поскільки судом розглядалося подання слідчого про продовження строку тримання під вартою, а не клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Безпідставними колегія суддів знаходить і твердження в апеляції про те, що суд не зясував з достатньою повнотою дані про особу ОСОБА_3, поскільки при розгляді подання про продовження строку тримання під вартою судом вирішується питання про наявність чи відсутність підстав для зміни запобіжного заходу при неможливості закінчення розслідування в строк, на який обрано запобіжний захід.

Посилання в апеляції на те, що судом не враховано при продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 те, що його дружина пенсіонерка, хворіє, що ОСОБА_3 має хвороби, колегія суддів також знаходить безпідставними. При розгляді справи судом першої інстанції розглянуто дане питання розглядалося і йому була дана відповідна оцінка. Крім цього, колегія суддів знаходить за необхідне зазначити, що відповідно до Житомирської установи виконання покарань № 8, де утримується обвинувачений ОСОБА_3, на даний час медичних протипоказань для утримання ОСОБА_3 в умовах слідчого ізолятора не має .

За таких обставин колегія суддів вважає апеляцію безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню, а постанову суду законною та обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України , колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 лютого 2011 року, якою обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців, без змін.

С У Д Д І :