АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/9/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 від 23 грудня 2015 року, поданої в порядку ст.303 КПК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
потерпілим ОСОБА_6 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 від 23 грудня 2015 року. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у скарзі не вказано конкретна посадова особа та її дії (бездіяльність), які б могли бути предметом оскарження у суді.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу (без зазначення яку саме). Вказує, що висновки слідчого судді викладені в ухвалі не відповідають вимогам ч.1 ст.303 КПК України, та є суперечливими.
За ухвалою слідчого судді, до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій скаржник просить зобов`язати слідчого Орджонікідзевського ВП Ленінського ВП в Запорізькій області розглянути клопотання та задовольнити його. У зв`язку з тим, що у скарзі відсутні посилання на те, які саме дії чи бездіяльність допустив слідчий, а законом визначено певний, вичерпний перелік дій чи бездіяльності, які могли б бути предметом оскарження до суду, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження.
Заслухавши доповідь судді; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений статтею 303 КПК України.
Звертаючись до слідчого судді зі скаргою потерпілий повинен був зазначити про те, які саме дії чи бездіяльність допустив слідчий чи прокурор, у чому полягає порушення його прав в ході досудового розслідування.
Між тим, у скарзі поданій потерпілим ОСОБА_6 до суду є лише посилання на вимоги ст.220 КПК України, та констатація факту порушення слідчим приписів зазначеної норми закону, який начебто не розглянув клопотання потерпілого у визначені законом строки. У чому конкретно виразилася бездіяльність чи дії слідчого, потерпілий ОСОБА_6 не виклав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльність органів державно влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Між тим, це право не є беззастережним. Колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя відмовляючи у відкритті провадження за скаргою вірно вказав про те, що подана скарга потерпілим ОСОБА_6 носить формальний характер і має лише посилання на ст.220 КПК України. У скарзі відсутні дані про те, у чому полягають дії чи бездіяльність слідчого.
Апеляційна скарга подана потерпілим ОСОБА_6 носить декларативний характер без викладення фактичних обставин провадження та посилання на те, в чому виразилися порушення прав потерпілого.
Подана захисником в інтересах потерпілого ОСОБА_6 до апеляційного суду скарга була залишена без руху. Захиснику та потерпілому надавалася можливість надати скаргу, яка б відповідала вимогам закону, та можна було б з`ясувати в чому полягає порушення прав потерпілого органами досудового розслідування. В ході усунення недоліків апеляційної скарги, у тексті скарги не були виправлені всі недоліки, на які звертав увагу суд апеляційної інстанції.
В судове засідання ні потерпілий ОСОБА_6 ні його захисник не з`явилися. Суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості з`ясувати у чому виразилися дії чи бездіяльність слідчого. За текстом скарги поданої до слідчого судді та апеляційної скарги можна було лише зробити висновок про те, що потерпілий ОСОБА_6 звернувся до слідчого із клопотанням про проведення якихось слідчий дії.
Із матеріалі провадження встановлено, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває. Визначено правовий статус потерпілого, який у відповідності до вимог КПК України має певні права та обов`язки. Потерпілий ОСОБА_6 має захисника, який у відповідності до вимог закону надає йому правову допомогу. Колегія судді ні зі скарги ні з апеляційної скарги не могла з`ясувати які права потерпілого діями чи бездіяльністю органами досудового розслідування порушено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне подану апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 від 23 грудня 2015 року, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4