Справа № 477/2623/15-к
Провадження № 1-кп/477/23/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженню відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Антонівка Новоодеського району Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17 квітня 2015 року, приблизно о 00:30, ОСОБА_4 , прийшов до садівничого будинку АДРЕСА_2 , в який проник через не замкненні вхідні двері, піднявся на другий поверх і викрав там електродрель синього кольору, вартістю 600 грн., з якою зник з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на цю суму.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
30 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 471 КПК України, була укладена угода про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.3 ст. 185 КК України. Підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Потерпілим цивільний позов не заявлено, так як збитки, нанесені йому в результаті неправомірних дій, відшкодовані в повному обсязі шляхом повернення викраденого. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення злочину, а саме: 3 роки позбавлення волі зі звільненням ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування цього покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженню у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні прокурор просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник також просили вказану мирову угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпілий також в судовому засіданні не заперечував проти укладення мирової угоди з обвинуваченим, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної мирової угоди з потерпілим про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, те що умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїв викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, а тому його дії кваліфіковані вірно за ч. 3 ст.185 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 жовтня 2015 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1