Апеляційний суд Київської області
27 вересня 2010 року. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді Авраменка М.Г.,
суддів: Панасюка С.П., Дриги А.М.,
за участю: прокурора Кукса М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляцією скаржника ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2010 року про залишення скарги ОСОБА_2 без задоволення, -
В С Т А Н О В И Л А:
Державна виконавча служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 21.06.2010 року звернулася до прокурора м.Біла Церква з поданням в якому просить вирішити питання про притягнення до кримінальної відповідальності голови правління ЗАТ «Росава» ОСОБА_3 за невиконання судового рішення від 28.12.2009 року про поновлення на роботі менеджера з продаж ЗАТ «Росава» ОСОБА_2
30.07.2010 року старший помічник прокурора м.Біла Церква ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи проти голови правління ЗАТ «Росава» ОСОБА_3 за фактом невиконання судового рішення по ст.382 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.
ОСОБА_2 31.08.2010 року звернулася до суду із скаргою на постанову прокуратури від 30.07.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3, в якій просить вказану постанову скасувати, посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009 року її поновлено за посаді менеджера з продаж ЗАТ «Росава», та зобов»язано відповідача виплатити їй компенсацію за вимушений прогул. Рішення суду звернуто до виконання 13.01.2010 року, за умисне невиконання якого постановами від 09 червня та 17 червня 2010 року голова правління ЗАТ «Росава» ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу, але рішення суду продовжує умисно не виконувати. Діючим трудовим законодавством допускається невиконання рішення суду тільки в разі ліквідації підприємства.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2010 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено. Відмовляючи в задоволенні скарги, суд послався на те, що в період з квітня по липень місяці 2010 року в ЗАТ «Росава» проводилися зміни в організації виробництва та скаржнику пропонувалися інші вакансії відповідно до актів від 10.06.2009 року, 25.06.2009 року, 06.07.2009 року та 15.07.2009 року, де вона відмовилася від запропонованих їй посад. Також рішення суду обґрунтовується тим, що в даний час, згідно наказу від 15.07.2010 року №1674-к ОСОБА_2 звільнено із займаної посади на підставі ст.40с.1п.1 КЗпП України, у зв»язку із змінами в організації виробництва та праці. Тому суд не вбачає в діях голови правління умислу на невиконання рішення суду, а відтак і складу злочину.
На постанову суду від 09.09.2010 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 подала апеляцію в якій просить постанову суду від 09.09.2010 року скасувати як незаконну посилаючись на те, що голова правління умисно не виконав рішення суду про поновлення її на роботі, ліквідувавши її посаду тільки після притягнення його до адміністративної відповідальності та наявності подання ДВС до прокуратури про притягнення його до кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідача, апелянта та її адвоката які підтримала апеляцію з підстав викладених в ній, вислухавши думку прокурора, який просить апеляцію залишити без задоволення, ознайомившись з матеріалами справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.236-2 КПК України, розглянувши скаргу, суддя в залежності від того, чи були при відмові у порушенні справи виконані вимоги статті 99 цього Кодексу приймає відповідне рішення.
Згідно ст.99 КПК України, при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.
Судом зазначені вимоги закону не дотримані.
Із матеріалів перевірки фактів, що викладені в скарзі ОСОБА_2 на постанову прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи щодо голови правління ЗАТ «Росава» ОСОБА_3 вбачається, що відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009 року відповідача ЗАТ «Росава» зобов»язано ОСОБА_2 поновити на роботі та виплатити грошову компенсацію за вимушений прогул. Вказане рішення суду вступило в законну силу.
Проте, після звернення судового рішення до примусового виконання, ЗАТ «Росава» було виплачено ОСОБА_2 грошову компенсацію, але безпідставно не виконано рішення суду про поновлення на роботі.
В обґрунтування невиконання судового рішення про поновлення на роботі ОСОБА_2, голова правління ОСОБА_3 посилається на те, що виконати судове рішення неможливо, у зв»язку із змінами в організації виробництва і відсутності в штатному розписі вище вказаної посади, відповідно до наказу по підприємству від 21.06.2010 року.
Вказане не ґрунтується на обставинах справи і суперечить встановленим фактам.
Відповідно до матеріалів справи, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009 року ОСОБА_2 поновлено за посаді менеджера з продаж у відділ корпоративних продаж по Україні ЗАТ «Росава», та зобов»язано відповідача виплатити їй компенсацію за вимушений прогул. Рішення суду звернуто до виконання 13.01.2010 року. За умисне невиконання рішення суду постановами від 09 червня та 17 червня 2010 року голову правління ЗАТ «Росава» ОСОБА_3 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. Рішення суду в частині поновлення на роботі скаржника не виконано.
Проте, прокурор проводячи перевірку і суд розглядаючи скаргу, належним чином не перевірили посилань скаржника на викладені обставини та наявні факти, та дали їм невірну оцінку. Прокурор і суд не дослідили в межах визначених ст.99 КПК України, викладених фактів, обставин невиконання рішення суду посадовою особою, належним чином не дослідили наведених в скарзі ОСОБА_2 фактів, прокурор в постанові від 30.07.2010 року, а суд в постанові від 09.09.2010 року дійшли передчасного і необґрунтованого висновку.
Тобто, прокурор при перевірці скарги ОСОБА_2 і суд першої інстанції при розгляді скарги не врахували вимоги КПК України, невірно дали оцінку наведеним скаржником фактам і встановленим обставинам і прийняли необґрунтовані рішення.
В порушення вимог ст.ст.99, 236-2 КПК України, суд без всебічного, повного і об»єктивного дослідження обставини справи, в межах визначених кримінально-процесуальним законом, прийняв необґрунтоване та передчасне рішення.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, поскільки постанова прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи та судове рішення постановлені без дотриманням вимог закону, тому апеляція підлягає задоволенню.
Керуючись ст.365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -
Апеляцію скаржника ОСОБА_2 задоволити.
Постанову ст.помічника прокурора м.Біла Церква від 30.07.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 та постанову Білоцерківського міськрайонного суду від 09.09.2010 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 скасувати, справу направити прокурору м.Біла Церква Київської області для організації додаткової перевірки.
СУДДІ:__________________ ___________________ ___________________