НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
22 жовтня 2015 року Справа № 322/1108/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню спеціальну освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою ст. 297 КК України,

встановив:
На початку серпня 2015 року, близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться в могилі, перебуваючи на кладовищі, розташованому по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, незаконно заволодів металевим кутником та металевою трубою, які слугували опорами для тримання пам`ятника на могилі ОСОБА_6 , 1918 року народження, та в той же день продав їх мешканцю смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_7 за 25,00 грн.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною третьою статті 297 КК України, а саме як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в могилі, з корисливих мотивів.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_5 , пояснив суду, що він дійсно, на початку серпня 2015 року, прийшов на кладовище, розташоване на АДРЕСА_2 , з метою пошуку алкогольних напоїв, що, на його думку, могли бути залишені там родичами померлих. Не знайшовши їх, ОСОБА_5 побачив, що з-під могили ОСОБА_6 видніється край металевого кутника, та вирішив витягнути його із землі з метою подальшого продажу для отримання грошей на придбання алкогольних напоїв. Заволодівши металевим кутником, обвинувачений побачив, що опорою для вказаної могили була також металева труба, якою він заволодів з тією самою корисливою метою. Після цього, обвинувачений продав вказані предмети, металевий кутник, та металеву трубу, ОСОБА_7 за 25,00 грн.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 297 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, який нейтрально характеризується за місцем проживання, відсутність у нього судимостей, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому мінімального покарання в межах санкції ч. 3 ст. 297 КК України. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, ч. 3 ст. 297 КК України, ст.ст. 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

4. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1