Провадження № 1-кп/742/197/15
Єдиний унікальний № 742/2797/15-к
ВИРОК
Іменем України
28 липня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про затвердження угоди про визнання винуватості, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 умисно вчинив дії, які виразились в незаконному поводженні з вибуховими речовинами. Так на початку лютого 2015 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_5 в приміщенні сараю господарства по місцю свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов предмет схожий на гранату, який залишився від його покійного батька. Вказаний предмет, залишив у себе на зберігання, який в подальшому переніс до салону автомобіля марки ВАЗ 21134 чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який має у користуванні, до панелі для зберігання документів.

11 лютого 2015 року близько 20.00 години на прохання знайомого ОСОБА_6 надав йому свій автомобіль для тимчасового користування. 12.02.2015 року о 2 год. 45 хв. в м. Прилуки по вул. Незалежності поблизу кафе «Пікнік» працівниками ВДАІ Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області було зупинено автомобіль марки ВАЗ-21134 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , та в ході огляду салону автомобіля, в панелі для зберігання документів, було виявлено та вилучено металевий предмет, ззовні схожий на ручну гранату «РГД-5», а також металевий предмет, ззовні схожий на запал до ручних гранат типу «УЗРГМ-2», що належать ОСОБА_5

29 квітня 2015 року, близько 20.00 годин, поблизу болота, що розташоване неподалік вул. Садова в м. Прилуки ОСОБА_5 знайшов предмет схожий на пістолет, який забрав з собою до свого місця реєстрації та фактичного проживання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де і збнрігав без встановленого на те дозволу.

30.04.2015 року о 08.10 годині в ході проведення санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_5 , за вказаною вище адресою, було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на пістолет марки "ЗОРАКІ 914 -S" № НОМЕР_2 калібру 9 мм.

21 липня 2015 року між прокурором Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, як зберігання та носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до тяжких злочинів, обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відсутності наслідків від вчинення кримінального правопорушення, даних про особу, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальностей не притягувався, за даними облікової документації під наркологічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання та реєстрації, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки. З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, сторони погодились на застосування до ОСОБА_5 положень ст..ст. 75,76 КК України та погодились на звільненя ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим терміном на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно з ст.. 76 КК України, а саме: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання. Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином тяжким, а шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Згідно ч. 5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 21 липня 2015 року, встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КПК України як незаконне поводження зі зброєю, тобто зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, зберігання та носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують покарання. Так ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, віднесений до тяжких злочинів.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, осудний, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене з ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст..ст. 75, 76 КК України відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст 474 КПК України суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_5 призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на ОСОБА_5 .. Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України. Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 373, 374, 468-470,472-476 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст.263 КК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 липня 2015 року, укладену в м. Прилуки Чернігівської області між прокурором Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст.ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеної міри покарання з іспитовим терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення судової вибухотехнічної експертизи № 11 (Вт) в сумі 491 грн. 04 коп. та за проведення судової балістичної експертизи № 373 в сумі 613 грн. 80 коп., а всього 1104 (одну тисячу сто чотири) грн. 84 коп.

Речові докази: уламки ручної гранати типу РГД-5 ; пістолет «ZORAKI-MOD.914-S № ( НОМЕР_2 ) калібру 9 мм, виробництва Туреччина завод АТАК Arms Itd, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС знищити.

Міру запобіжного заходу, до ступу вироку в законну силу, ОСОБА_5 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий: ОСОБА_1