Справа № 346/3521/15-к
Провадження № 11-кп/779/410/2015
Категорія ч.2 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_6 кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника Коломийської виправної колонії №41 ОСОБА_8 та голови спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 05.03.2013 року за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 296 ч.2, 186 ч.2, 70, 71 КК України ОСОБА_7 .

Своє рішення суд мотивував тим, що на момент розгляду подання засуджений хоча й відбув 2/3 призначеного судом покарання, однак не працевлаштований, і що з характеристики та одного заохочення, яке має засуджений ОСОБА_7 , не вбачається, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці він довів своє виправлення.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить переглянути рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора відносно законності ухвали суду, з`ясувавши обставини провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

За даними матеріалів провадження на час розгляду подання засуджений ОСОБА_7 фактично відбув передбачений законом необхідний строк призначеного покарання для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З характеристики, що є в матеріалах, вбачається, що засуджений на виробництві установи на даний час не працевлаштований за незалежними від нього обставинами.

Зазначене залишились поза увагою суду першої інстанції, який з достатньою повнотою не з`ясував з яких саме причин особа не працевлаштована.

Згідно цієї ж характеристики ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується виключно позитивно, наказом від 24.06.2015 року призначений на посаду днювального на безоплатній основі, виконує роботи по благоустрою установи, проявляє розумну ініціативу, має заохочення, бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Духовне відродження» та «Освіта», навчається в 11 класі Товмачицької вечірньої загальноосвітньої школи, здобув професію.

Проте суд також не звернув на це уваги, як і не дослідив матеріалів особової справи ОСОБА_7 відносно повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого щодо його сумлінної поведінки і ставлення до праці в процесі відбування покарання, що необхідно для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання.

Верховний Суд України у пункті 17 постанови Пленуму від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким» вказав, що при судовому розгляді такого клопотання суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, інших учасників, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та інше.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки зазначені вимоги закону та вказівки Верховного Суду України порушено, не було досліджено доказів, які в даному випадку повинні бути досліджені, а докази, на які суд послався у своїй ухвалі, не були ним безпосередньо досліджені, тому ухвала суду не може вважатись такою, що відповідає вимогам закону і відповідно підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, при недослідженні місцевим судом зазначених обставин, суд апеляційної інстанції не вправі заміняти суд першої інстанції, ухваливши своє рішення, а тому матеріали клопотання необхідно направити в той же суд, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції, під час якого врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 376 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2