Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1641/14-к
У Х В А Л А

03.12.2015 року м.Красилів

Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красилові кримінальне провадження №0000085 від 13 грудня 2012 року відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, на утримання одна неповнолітня особа, військовозобов`язаного, непрацюючого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.206, ст.112 КК України (в редакції 1960 року),

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що мешканці м.Красилова ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 25 червня 2001 року в нічний час, з метою відпочинку, приїхали автомобілем «Москвич» на дискотеку в будинок культури с.Радісне Красилівського району.

Близько 2 години ночі житель села Радісне Красилівського району ОСОБА_14 запропонував місцевому хлопцеві набити цих людей, але той заперечив проти такої пропозиції. Проте ОСОБА_14 , бажаючи спровокувати конфлікт на сходинковій площадці, біля вхідних дверей будинку культури, став приставати до ОСОБА_15 , шарпаючи його декілька раз за руку і вимагати сигарету. Потім він підійшов до ОСОБА_11 , став у грубій формі вимагати в цього сірники, схватив ОСОБА_11 рукою за шию і почав душити. З метою запобігти конфлікту ОСОБА_12 , який стояв поруч, взяв ОСОБА_14 за руку, якою він зжимав шию ОСОБА_11 , завернув йому за спину, а другою рукою утримував за груди, щоб той заспокоївся і не допустити бійки. Після цього з приміщення будинку культури вибіг ОСОБА_8 і з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю ногою наніс удар в область голови ОСОБА_12 від чого ОСОБА_12 впав зі сходинкового майданчика. Коли ОСОБА_12 піднявся, то ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, рукою схватив його за одяг і намагався затягнути в приміщення будинку культури і одночасно другою рукою, в якій була спеціально пристосована для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яна дубинка, умисно наніс ОСОБА_12 ще декілька ударів по голові.

До ОСОБА_8 у цей час підбіг ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії наніс для ОСОБА_10 удар кулаком у ніс, спричинивши легкі тілесні ушкодження в вигляді викривлення носової перетинки вправо з помірним порушенням носового дихання.

Тут же ОСОБА_4 ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , побачивши побиття ОСОБА_8 ОСОБА_12 , з метою помсти, разом із ОСОБА_10 , усі перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підбігли до ОСОБА_8 почали наносити йому удари, ОСОБА_13 дерев`яною палкою, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_4 руками і ногами по різних частинах тіла, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді двох ран в лівій тім`яній і лівій тім`яно-потиличній ділянках, крововиливів під кон`юнктивами обох очних яблук, синців з припухлістю м`яких тканин в обох очних ділянках, забою головного мозку легкого ступеня, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої важкості, що потягли тривалий розлад, більше 21 доби здоров`я та стійку втрату, менше як 1/3 працездатності.

Побачивши, що б`ють ОСОБА_8 , ОСОБА_16 намагався забрати його, але ОСОБА_13 умисно наніс йому удар дерев`яною палкою по лівому передпліччю, завдавши фізичного болю.

Потім всі хлопці з м. Красилова побігли до будинку культури в автомобіль, у якому поїхали на дорогу і зупинились. Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 взяли з багажника автомобіля сапи, куски кабелю, дерев`яну ніжку від телевізора, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю побігли в напрямку будинку культури, де сапою нанесли удар по плечу ОСОБА_17 , спричинивши легкі тілесні ушкодження в вигляді колотої рани нижньої треті правого плеча, рукояткою сапи нанесли удар по голові ОСОБА_18 , спричинивши легкі тілесні ушкодження в вигляді забійної рани, подряпин лівої половини обличчя, нанесли удар дерев`яною палкою по лівій руці ОСОБА_19 , завдавши фізичного болю, ОСОБА_20 нанесли удар по тулубу дерев`яною палкою, завдавши фізичного болю.

Після подій в с.Радісне Красилівського району ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 25.06.2001 близько 5 години ранку на автомобілі «Москвич» приїхали в м.Красилів на міст, що розташований поблизу бази відпочинку «Красилівчанка», де святкували шкільний випуск учні Красилівської загальноосвітньої школи. Знаходячись на мосту ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, безпричинно нанесли по голові ОСОБА_21 руками удари, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження, без короткочасного розладу здоров`я у вигляді забійних ран м`яких частин голови.

Коли, присутній на мосту, ОСОБА_22 почав розбороняти бійку, присікаючи хуліганські дії, ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжуючи скоєння злочину почали бити ОСОБА_22 руками і ногами, куском кабелю, палицею, сапою, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, по голові і тулубу. Присутні на мосту громадяни розборонили бійку, ОСОБА_22 зійшов із моста. ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 направились до місця де знаходився ОСОБА_22 і знову розпочали бійку. ОСОБА_9 , нехтуючи зауваженням громадян, які припиняли хуліганство, умисно наніс палицею удар по голові ОСОБА_7 , завдавши потерпілому фізичного болю. ОСОБА_10 схопив руками за тулуб ОСОБА_22 і вони у двох впали та скотились з дороги на узбіччя.

Під час хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_22 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді струсу головного мозку, забійних ран надбрівних дуг, крововиливу та садна грудної клітки.

Крім того, ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 25 червня 2001 року приблизно о 6 год. 00 хв. ранку під`їхали автомобілем «Москвич» в якому знаходився в важкому для життя стані ОСОБА_12 , до гаража ОСОБА_13 в АДРЕСА_2 , знаючи, що ОСОБА_12 отримав під час бійки в с. Радісне численні удари в голову та спостерігаючи і усвідомлюючи, що внаслідок цього він вже не міг самостійно пересуватись, вони поклали його на заднє сидіння автомобіля «Москвич», загнали автомобіль у гараж і умисно, закрили гараж із зовнішньої сторони замок, ізолювавши у спосіб небезпечний для життя і здоров`я у темному, без вікон, з обмеженим доступом повітря, металевому гаражі та залишивши ОСОБА_12 в небезпечному для життя становищі, пішли додому. ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 байдуже поставилися до ОСОБА_12 , закривши гараж позбавили його можливості вибратися та врятуватися, а також стороннім особам надати йому допомогу, внаслідок чого ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно між 06 год. і 07 год. ранку помер.

Дії ОСОБА_4 були кваліфіковані органами досудового слідства за ч.ч.2, 3 ст.206, ст.112 КК України (в редакції 1960 року).

В судовому засіданні захисник ОСОБА_23 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі п.4 ч.1 ст.48 КК України (в редакції 1960 року).

На думку захисника, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.48 КК України (в редакції 1960 року), оскільки строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, так як з часу вчинення злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_4 25 червня 2001 року, минуло понад десять років, а отже сплив термін притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

На думку захисника перебіг давності не переривався, оскільки ОСОБА_4 з 25 червня 2001 року не вчиняв злочинів, та не зупинявся, так як ОСОБА_4 не скривався від слідства і суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_23 та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.48 КК України (в редакції 1960 року) посилаючись на те, що минуло понад десять років з часу вчинення злочинів. У цей час він злочинів не вчиняв та від слідства і суду не скривався. 18 серпня 2001 року він виїхав за межі України. Про те, що 30 листопада 2001 року слідчим була винесена постанова про притягнення його як обвинуваченого, він довідався лише у 2014 року після його затримання і екстрадиції в Україну.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував відносно заявленого захисником і підтриманого обвинуваченим клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.48 КК України (в редакції 1960 року).

Прокурор стверджує, що на даний час минуло понад десять років з часу вчинення злочину в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. На думку прокурора матеріали кримінального провадження та матеріали досудового розслідування не містять відомостей, що ОСОБА_4 з 25 червня 2001 року вчиняв нові злочини, а також не містять відомостей, що ОСОБА_4 скривався від слідства і суду, оскільки постанови слідчого від 30 листопада 2001 року про пред`явлення ОСОБА_4 обвинувачення, про обрання йому міри запобіжного заходу не містять відомостей про ознайомлення ОСОБА_4 з цими постановами.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заперечують відносно задоволення клопотання захисника та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Вважають, що матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_4 після 25 червня 2001 року вчиняв нові злочини та переховувався від слідства і суду.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, і поза об`єктивним сумнівом переконався в істинності та добровільності його позиції, який наполягав на задоволенні клопотання захисника.

Вислухавши клопотання, думку сторін, вивчивши долучені в судовому засіданні матеріали в підтвердження обставин викладених в клопотанні, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В силу вимог ст.48 КК України (в редакції 1960 року) особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минули такі строки: п.4 ч.1 ст.48 КК України десять років з дня вчинення злочину, за який згідно з законом може бути призначено більш суворе покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до п.11 Прикінцевих та Перехідних положень Кримінального Кодексу України 2001 року, правила встановлені Кримінальним Кодексом України 1960 року щодо давності, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності КК України 2001 року.

Згідно ст.5 КК України в редакції 2001 року, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Злочин передбачений ст.112 КК України (в редакції 1960 року), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.7-1 КК України (в редакції 1960 року) не належить до тяжких злочинів.

Злочини передбачені ч.ч.2, 3 ст.206 КК України (в редакції 1960 року), у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.7-1 КК України (в редакції 1960 року) належать до тяжких злочинів, а покарання за ч.3 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Перевіряючи чи не зупинявся перебіг давності по даній справі, судом досліджено постанову слідчого СВ Красилівського РВ УМВСУ ОСОБА_24 від 30 листопада 2001 року про пред`явлення ОСОБА_4 обвинувачення за ч.3 ст.206, ст.98 КК України та постанову цього слідчого від 30 листопада 2001 року про обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу підписки про невиїзд. Вказані постанови не містять відомостей про ознайомлення з ними ОСОБА_4 ..

Згідно відмітки у паспорті ОСОБА_4 для виїзду за кордон, останній виїхав з України 18 серпня 2001 року.

У зв`язку з викладеним, незважаючи на наявність постанови слідчого СВ Красилівського РВ УМВСУ ОСОБА_24 від 30 листопада 2001 року про оголошення ОСОБА_4 у розшук, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 не скривався від слідства та суду.

Перебіг давності з дня вчинення злочинів 25 червня 2001 року не переривався і не зупинявся, і з часу їх вчинення пройшло чотирнадцять років. Отже, є всі законні підстави для застосування до ОСОБА_4 п.4 ч.1 ст.48 КК України (в редакції 1960 року).

За вказаних обставин, наявні передбачені кримінальним законом підстави та умови для звільнення у зв`язку із закінченням давності притягнення до кримінальної відповідальності, а тому суд вважає, що клопотання захисника, яке підтримане обвинуваченим, підлягає до задоволення.

У зв`язку з закриттям провадження по справі, позовна заява ОСОБА_6 підлягає залишенню без розгляду з одночасним роз`ясненням останньому його права звернутись до суду про відшкодування шкоди в порядку позовного провадження у відповідності до положень ЦПК України.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 до вступу ухвали в законну силу підлягає залишенню без змін.

Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.3, 6, 7-1, 48 КК України (в редакції 1960 року), ст.ст.284, 285, 286, 350, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_23 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , задовольнити.

На підставі п.4 ч.1 ст.48 КК України (в редакції 1960 року) у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.ч.2, 3 ст.206, ст.112 КК України (в редакції 1960 року), та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.ч.2, 3 ст.206, ст.112 КК України (в редакції 1960 року).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу ухвали в законну силу, у виді застави - залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 про його право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу протягом семи днів з моменту її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Красилівський районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_25