Апеляційний суд Кіровоградської області
30 листопада 2010 року колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - суд ді ОСОБА_1,
суддів - Чельник О.І., Борща В.С.,
з участю прокурора -Єщенко О.П.,
захисника-адвоката - ОСОБА_2,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 7 жовтня 2010 року, якою кримінальну справу щодо
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює директором Олександрійського районного територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого
повернуто прокурору Олександрійського району Кіровоградської області для проведення додаткового розслідування.
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що будучи службовою особою і перебуваючи на посаді директора Олександрійського районного територіального центру з обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, будучи наділеним повноваженнями щодо розпорядження коштами у межах затвердженого кошторису витрат та забезпечення обліку допустив неналежне виконання своїх службових обов'язків внаслідок недбалого ставлення до них, уклавши з ПП «Арес» договір підряду №50 від 26.09.2008 року на суму 196 448 грн. на реконструкцію у 2008-2009 роках приміщень будівлі стаціонарного відділення для перебування людей похилого віку Олександрійського територіального центру, розташованого у с. Червона Кам'янка. Під час проведення реконструкції вище згаданим приватним підприємством ОСОБА_3 протягом жовтня - листопада 2008 року підписав акти виконаних робіт №№75, 79, 79-1, 82, на підставі яких було проведено оплату ПП «Арес» на загальну суму 305 500 грн., чим допустив службову недбалість завищивш і об'єми виконаних робіт на загальну суму 91 514 грн., що потягло за собою тяжкі наслідки.
Суд першої інстанції повернув кримінальну справу прокурору Олександрійського району для проведення додаткового розслідування, мотивуючи тим, що в ході досудового слідства допущено однобічність та неповноту судового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, оскільки, в ході дослідження доказів, дотримуючись принципу невинуватості особи, в матеріалах кримінальної справи відсутні докази вини ОСОБА_3 у службовій недбалості, що спричинило державним інтересам тяжкі наслідки.
В апеляції на вказану постанову районного суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить її скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в постанові районного суду не визначено неповноту та неправильність слідства, яку не можливо усунути у судовому засіданні, зокрема шляхом надання в порядку ст.315-1 КПК України органу досудового слідства відповідного доручення, призначення експертиз виклику нових свідків.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, підсудного ОСОБА_4 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_2, які просили апеляцію прокурора відхилити, а постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія' суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до СТ.281 КК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Як зазначено п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Неправильним досудове слідство визнається також у разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально- процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута у суді. Якщо суд має змогу усзшути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.
Всупереч зазначеним вище нормам Закону справу було безпідставно направлено на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду.
Суд, відхиливши клопотання сторони обвинувачення про виклик у судове засідання експерта, без дослідження усіх доказів по справі, зробив передчасний висновок про відсутність вини підсудного у службовій недбалості, що спричинило державним інтересам тяжкі наслідки.
Крім того, судом не враховано того факту, що відсутність вини підсудного як однієї зі складових складу злочину за нормами ч.4 ст.327 КПК України, є підставою для ухвалення судом виправдувального вироку. Як передбачено п.10 вказаної постанови Пленуму В СУ неприпустимим є повернення справи на додаткове розслідування у випадках, коли немає доказів, які б підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів. За таких обставин суд має витлумачити всі сумніви на користь підсудного і постановити згідно з Ч.4 ст.327 КПК виправдувальний вирок.
Таким чином, суд дійшов невірного та передчасного висновку, що за відсутності доказів винуватості підсудного у суду відсутні підстави для ухвалення виправдувального вироку.
Також слід зазначити, що оскаржуваною постановою суду жодним чином не визначено, у чому саме полягає неповнота чи неправильність досудового слідства, яку неможливо усунути у судовому засіданні, та які слідчі дії необхідно виконати під час додаткового розслідування.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанову Олександрійського міськрайонного суду від 7 жовтня 2010 року слід скасувати, а кримінальну справу щодо ОСОБА_3 направити у той же суд для розгляду по суті.
Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.
Постанову Олександрійського міськрайонного суду від 7 жовтня 2010 року, якою кримінальну справу щодо ОСОБА_3 повернуто прокурору Олександрійського району для проведення додаткового розслідування, скасувати, а справу направити у той же суд на новий судовий розгляд у іншому складі суду.
Судді: