печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Мельник А.В., при секретарі Борисенко А.В. за участю скаржника ОСОБА_1, прокурора Капелюшного О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв'язку скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника першого наглядового відділу Головного управління наглядової діяльності Генеральної прокуратури України В. Атаманенко що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник 07.11.2013 року звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника першого наглядового відділу Головного управління наглядової діяльності Генеральної прокуратури України В. Атаманенко що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення.

Під час розгляду скарги представник скаржника підтримав скаргу з викладених в ній підстав.

Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи , прихожу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що 03.10.2013 скаржник звернувся до Генеральної прокуратури України зі заявою в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності суддів Вищого спеціалізованого суду України

Частиною 1 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Разом з тим необхідно розмежовувати поняття внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та поняття зареєструвати відповідну заяву, про що йде мова у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Так, наказом Генерального прокурора України від 03.12.12 №125 затверджено Інструкцію «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення».

Відповідно до п.1.2 Інструкції визначений єдиний порядок який поширюється на діяльність працівників органів прокуратури, які в межах компетенції мають відповідні повноваження щодо:

Приймання заяв, повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення; Реєстрації у відповідній книзі обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення;

-Розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та визначення підстав щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.3.6 зазначеної інструкції, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Відповідно до п.3.10 у випадках направлення заяв, повідомлень про кримінальні

правопорушення до органу прокуратури або органу досудового розслідування здійснюється поштою не пізніше наступного робочого дня після їх реєстрації в журналі вхідної кореспонденції.

Організація виконання вимог цієї Інструкції покладається персонально на перших керівників органів прокуратури, а в Генеральній прокуратурі на керівників відповідних самостійних структурних підрозділів.

Заява про вчинення на думку ОСОБА_1, кримінального правопорушення суддями Вищого спеціалізованого суду України надійшла до Генеральної прокуратури України і відповідно до п.2.2 Інструкції вона була прийнята працівниками секретаріату ГПУ та зареєстровані відповідно до вимог Інструкції з Діловодства в органах прокуратури, чим виконано функції, передбачені ч.4 ст.214 КПК України.

Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб'єктом злочину.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об'єктивна та суб'єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об'єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.

Заява ОСОБА_1 не відповідала в повній мірі вимогам ч.5 п.4 ст.214 КПК України, тобто у ній не викладено достатніх даних та обставини, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, а викладено лише власне міркування заявника та припущення щодо вчинення правопорушення і не містить достатніх об'єктивних даних, які можливо було б внести до ЄРДР.

Заяву Генеральною прокуратурою України у відповідності до ст. 218 КПК України та вказаної вище інструкції 28.10.2013 скеровано до органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходяться місце вчинення кримінального правопорушення, а саме до прокуратури м. Києва, про що і було повідомлено заявника.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей за його заявою про кримінальне, на його думку, правопорушення є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника першого наглядового відділу Головного управління наглядової діяльності Генеральної прокуратури України В. Атаманенко що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити о 12 годині 50 хвилин 20 листопада 2013 року.

Слідчий суддя А.В.Мельник