Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/418/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000522 від 01.09.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біловіж Рокитнівського району Рівненської області, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, працюючого у ПАТ «Олевський хлібозавод» водієм, не інваліда, не депутата, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
30 серпня 2015 року, об 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись та відпочиваючи за столиком літньої площадки кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 , де в цей час до нього підійшов ОСОБА_5 , із яким у ОСОБА_3 , виник конфлікт з приводу відмови останнього надати ОСОБА_5 , цигарку. Під час даного конфлікту, ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли внаслідок провокування ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , на бійку, в результаті чого ОСОБА_3 , діючи умисно та бажаючи настання негативних наслідків, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, застосовуючи фізичне насильство, наніс три удари правою рукою стиснутою у кулак по обличчю та близько 2-х ударів правою ногою по тулубу потерпілого ОСОБА_5 , заподіявши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців в заушній ділянці зліва, на передній поверхні живота зліва над пупком; саден в підлопатковій ділянці зліва, на задній поверхні лівого ліктя; синця на слизовій оболонці верхньої губи в проекції перших зубів; рани на нижній губі в проекції перших зубів; перелому керенів 11 і 12 зубів, які відповідно до висновку експерта за № 150 від 25.09.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.125 КК України визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 30 серпня 2015 року, об 19 годині 00 хвилин знаходився в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 , де відпочиваючи за столиком літньої площадки зазначеного кафе-бару, до нього підійшов ОСОБА_5 , який не запитавши у нього дозволу, самостійно взяв зі столика його цигарки, на що він відповів ОСОБА_5 , щоб той положив цигарки на місце, однак ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння став його провокувати на бійку, при цьому виражаючись у його бік нецензурною лайкою та скубнув його за плече і розірвав його футболку. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 , він обурився, і з метою провчити останнього наніс три удари правою рукою стиснутою у кулак по обличчю та близько 2-х ударів правою ногою по тулубу ОСОБА_5 , після чого пішов до місця свого проживання. Крім нього ОСОБА_5 , ніхто не зачіпав і ненаносив тілесних ушкоджень. Потерпілий будучи у стані алкогольного сп`яніння сам не пам`ятав хто його «провчив», і лише коли він сам йому розповів про те, що сталося та попередив, щоб ОСОБА_5 , більше до нього не задирався, аж тоді останній звернувся до поліції. Жалкує про те що сталося. У вчиненому щиро кається та просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання, оскільки ОСОБА_5 , будучи в нетверезому стані сам спровокував бійку.

Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні надав показання підтвердивши обставини нанесення йому тілесних ушкодженнь ОСОБА_3 , 30.08.2015 року, об 19.00 годині, на літній площадці кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 . Крім того зазначає, що він нечіплявся нідокого, був трохи випившим. Просить суд обрати ОСОБА_3 , вид та міру кримінального покарання, яке пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , і потерпілого ОСОБА_5 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними і достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинене проти життя та здоров`я особи, що виразилося в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого та віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_5 .

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, визнав свою винність у судовому засіданні, враховуючи його вік, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2001 та 2005 років народження, має постійне місце роботи, характер вчиненого кримінального правопорушення, його поведінку при вчиненні кримінального правопорушення та після його вчинення, а також думку прокурора та думку потерпілого ОСОБА_5 , щодо застосування до обвинуваченого виду та міри кримінального покарання, віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_5 , який своїми діями спровокував його побиття обвинуваченим, суд приходить до висновку про можливість обрання до ОСОБА_3 , кримінального покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності. Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для ОСОБА_3 , його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Цивільний позов по кримінальному ппровадженню не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50-52, 53, 65-67, ч.2 ст.125 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Матеріали кримінального провадження № 0000522 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/418/15-к.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1