АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
підозрюваногоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2015 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, працюючого експедитором ТОВ «Фонд», не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
04.09.2015 року слідчий СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором прокуратури м. Черкаси ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами клопотання ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно незаконно, придбав з метою збуту у ОСОБА_11 порошкоподібну речовину білого кольору, після чого 02.09.2015 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, маючи умисел на незаконний збут даної речовини, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Шкільна», що по вул. В.Чорновола в м. Черкаси, усвідомлюючи протиправність власних дій, збув за 100 гривень згорток з фольги, в якому знаходилась вище вказана порошкоподібна речовина білого кольору ОСОБА_12 , який залучався працівниками міліції для проведення оперативної закупки. Згідно з висновками експертизи №2/1402 від 02.09.2015 року вищевказана порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, вага якої, в перерахунку на амфетамін - основу, становить 0,0111 грам.

Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.

04.09.2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2015 року клопотання слідчого задоволено частково та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи останнього, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Також колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.

Крім цього, слідчим не обґрунтовано неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Враховуючи зміст пред`явленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, вагомість доказів, особу підозрюваного, який є молодою людиною (а.с.10-11), має задовільний стан здоров`я, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, міцність його соціальних зв`язків, останній не одружений, не працевлаштований, на даний час проживає разом з батьками (а.с.9), за місце проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно (а.с.7-8), за пред`явленою підозрою визнає вину та у вчиненому розкаюється, з урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України та обіцянки ОСОБА_7 не переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не перешкоджати кримінальному провадженню, не впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є достатнім і необхідним для запобігання ризикам, зазначених у ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Будь-яких підстав для скасування ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2015 року колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2015 року про застосування відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, запобіжного заходу у виді домашнього арешту без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді