Справа № 621/1943/15-к
Провадження № 1-кп/621/207/15
ВИРОК
іменем України
19.08.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000697 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою спеціальною освітою, раніше судимого,

1) вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.07.2006 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.09.2007 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 26.08.2009 року на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.08.2009 року на невідбутий термін 11 місяців 5 днів,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На початку березня 2015 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, наявного на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 у ранковий час прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_6 , де шляхом проникнення через паркан, проник на територію подвір`я, що є сховищем, звідки повторно, таємно, протиправно, з метою наживи, викрав металевий лист, розміром 80*80 см, вагою 24 кг 500 г, вартістю 88 грн. 20 коп. та металеву одноколісну тачку, вартістю 325 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 20.07.2015 року № 85, 413 грн. 20 коп.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчиненій повторно.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, показав, що злочин вчинений ним при вищевикладених обставинах.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу винного, який раніше судимий, офіційно не працює, на утриманні має малолітню доньку, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_4 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільного позову не заявлено.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: металевий лист, розміром 80*80 см, вагою 24 кг 500 г та металеву садову одноколісну тачку, які передані потерпілій ОСОБА_6 на зберігання, вважати їй поверненими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: