Провадження № 1-кп/161/630/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002435, що надійшов з прокуратури м.Луцька 01.09.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Острожець Млинівського району Рівненської області, українця, гр.України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого - 04.12.2014 року Луцьким міським судом Волинської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт; знятий з обліку Демидівського районного підрозділу КВІ 29.05.2015 року по відбуттю строку покарання 28.05.2015 року;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 16.08.2015 року близько 20.40 год., перебуваючи поблизу мосту, що через річку Сапалаївка, по пр.Відродження м.Луцька, повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривка, правою рукою зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок вагою 7,89 г вартістю 3 475,22 грн., спричинивши матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрито викрав чуже майно, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, визнав повністю. Суду дав показання, що 16.08.2015 року у вечірню пору, поблизу мосту, що через річку Сапалаївка, по пр.Відродження м.Луцька, шляхом ривка, зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок. В подальшому здав його у ломбард, гроші витратив на власні потреби. Збитки потерпілій відшкодовані повністю. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Особистою заявою потерпілої ОСОБА_6 стверджується факт повного відшкодування завданих збитків та відсутність претензій, з цього приводу, до обвинуваченого. Щодо покарання, то на суворому покаранні не наполягає.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушеня і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, однак злочин, за яким він відбував покарання у виді громадських робіт був вчинений ним ще у неповнолітньому віці, він повністю відбув призначене судом покарання, має постійне місце проживання та реєстрації, де скарг на його поведінку не находило, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, збитки потерпілій відшкодував повністю, остання будь-яких претензій до нього не має, просить суворо його не карати та не позбавляти волі, є особою молодого віку, виховувався матір`ю, у якої він є єдиним сином, на даний час отримує дохід та допомагає матері, оскільки працює неофіційно, зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки та просив надати останній шанс на його виправлення без ізоляції від суспільства, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України. При цьому, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, його особи, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, судом визначається іспитовий строк, на максимальний термін.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначивши покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: