Номер провадження 11-сс/775/22/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляд кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 грудня 2015 року, якою у кримінальному провадженні №0000096 задоволено клопотання начальника другого ВКР СУФР ДПІ у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про арешт майна,

в с т а н о в и л а :

14 грудня 2015 року начальник другого ВКР СУФР ДПІ у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 11 грудня 2015 року при спробі перетину лінії розмежування КПВВ «Курахово» у напрямку міста Донецьк, зупинено автомобіль «Форд Транзит» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який мешкає в АДРЕСА_1 , в ході огляду якого, в салоні було виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 902300 гривень та банківські документи, які ОСОБА_6 переміщував на непідконтрольну Україні територію з метою фінансування тероризму.

24 грудня 2015 року ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області задоволено клопотання начальника другого ВКР СУФР ДПІ у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про арешт майна.

З ухвалою не погодився ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, оскільки вона постановлена з порушенням кримінально-процесуального закону. Зазначає, що він на момент накладення спірного арешту не є підозрюваною, обвинуваченою або третьою особою. Вважає, що факт перевезення у власному автомобілі серед власних речей грошових коштів не є свідченням його причетності до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України. Крім того, посилається на те, що клопотання про арешт майна подано з порушенням строку, зазначеного у п.5 ст.171 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що в провадженні другого ВКР СУ ФР ДПІ у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 14 грудня 2015 року за фактом фінансування тероризму, що кваліфікується за ч.2 ст.258-5 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, пояснення ОСОБА_6 , прийшов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх даних про те, що вилучені грошові кошти та банківські документи є предметом кримінального правопорушення, оскільки перевозились в автомобілі всупереч розділу 11 Наказу № 27 ог від 22 січня 2015 року «Про затвердження Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», були приховані ОСОБА_6 під особистими речами, походження даних грошей на теперішній час не встановлено.

Такі висновки колегія суддів вважає законними, оскільки вилучені грошові кошти та документи в ході огляду відповідають критеріям, зазначеним у ст.167 КПК України. Висновки слідчого судді про наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначені грошові кошти та документи є обґрунтованими та не суперечать заявленим у клопотанні вимогам.

Доводи заявника ОСОБА_6 щодо безпідставності та незаконності арешту його майна, не ґрунтуються на законі, оскільки ст.170 КПК України не забороняє суду накладати арешт на майно осіб, що не є підозрюваними, обвинуваченими або такими, що несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану злочином.

Безпідставні й доводи апелянта щодо порушення строку подання клопотання, зазначеного у п.5 ст.171 КПК України, оскільки клопотання про арешт майна було направлено до суду 14 грудня 2015 року, про що свідчить фіскальний чек поштового відправлення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не вказують на порушення слідчим суддею вимог КПК України та на наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 грудня 2015 року, якою у кримінальному провадженні №0000096 задоволено клопотання начальника другого ВКР СУФР ДПІ у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про арешт майна залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді