Провадження № 1-кс/461/7004/14
УХВАЛА

19.12.2014

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника - адвоката ОСОБА_3 , особи, в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 10 листопада 2014 року старшого слідчого в ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000560 від 13 вересня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

01 грудня 2014 до Галицького районного суду м. Львова поступила скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якій скаржник просить скасувати постанову від 10 листопада 2014 року старшого слідчого в ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000560 від 13 вересня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та направити матеріали прокурору для відновлення досудового розслідування.

В обґрунтування внесеної скарги покликаються на те, що слідчий не встановив часу вчинення дорожньо-транспортної пригоди та провів слідчі експерименти із учасниками і очевидцями цієї події за умов, які не відповідали тим погоднім умовам, які були на час вчинення ДТП, а відповідно для проведення експертиз експертам були дані невірні вихідні дані, що в подальшому призвело до невірних висновків експертів на яких ґрунтується вказано постанова.

В судовому засіданні скаржник та особа, в інтересах якої внесена скарга скаргу підтримали, надали пояснення аналогічні доводам, викладеним в скарзі. Просили скаргу задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вважає таку необґрунтованою, безпідставною, а постанову старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_7 від 10 листопада 2014 року законною, а тому просив залишити скаргу без задоволення.

Думку прокурора в судовому засіданні підтримав також слідчий, рішення якого оскаржувалося.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000560 від 13 вересня 2014 року, на підставі дослідження яких була винесена оскаржувана постанова, та матеріали скарги, заслухавши думку прокурора та особи, яка подала скаргу щодо оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, під час проведення досудового розслідування було встановлено трьох безпосередніх очевидців дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження від яких помер, а саме це водій автомобіля ЗІЛ -131 ОСОБА_9 , його пасажир ОСОБА_10 та пішохід, який в цей час був в безпосередній близькості із місцем ДТП ОСОБА_11 . Усі вказані особи під час їх допиту вказали, що подія мала місце 12.09.2014 приблизно о 20:50 год. В подальшому із кожним із вказаних свідків проводилися слідчі експерименти, під час яких усі без виключення зазначили, що погодні умови відповідають тим погоднім умовам, які були на час ДТП.

В ході слідчих експериментів було встановлено, що пішохода, який рухається по правому узбіччі вздовж вулиці Січових Стрільців у момент виїзду автомобіля ЗІЛ 131 р.н. НОМЕР_1 видно не було, як перед початком маневру, так і в процесі його виконання до моменту скоєння на нього наїзду правим колесом середньої осі автомобіля.

У своїх показаннях, як водій ОСОБА_9 ,. так і його пасажир ОСОБА_10 пояснили, що 12 вересня 2014 року приблизно о 20:50 год. здійснювали маневр виїзду автомобілем ЗІЛ -131 р.н. НОМЕР_1 із вулиці Сагайдачної на вул. С.Стрілців. у м.Турка.

Безпосередньо перед виконанням маневру водій ОСОБА_9 подивився ліворуч і праворуч, після чого не виявивши на автодорозі жодних транспортних засобів та пішоходів, почав виконувати маневр повороту вправо із швидкістю 5 км/год. Через одну секунду почули крик ОСОБА_11 «Стій, Стоп», після чого автомобіль одразу ж зупинився і вийшовши з автомобіля вони виявили під правим колесом середньої осі автомобіля ЗІЛ -131 тіло пішохода ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_11 у своїх показаннях вказав, що 12.09.2014 приблизно о 20:50 год. він йшов по вулиці Січових Стрільців разом із своїми дітьми. В цей час він побачив, як ОСОБА_8 рухався по лівому узбіччі вулиці Січових Стрільців в сторону перехрестя із вулицею Сагайдачного. По його поведінці було зрозуміло, що він перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, так як він йшов хитаючись. В цей час із вулиці Сагайдачного на вулицю Січових Стрільців виїжджав автомобіль ЗІЛ-131 із невеликою швидкістю. Як тільки вказаний автомобіль, повертаючи із вулиці Сагайдачного праворуч у напрямку до центру м. Турка, своєю передньою частиною почав виїжджати на вулицю С. Стрільців, пішохід ОСОБА_8 , знаходячись на краю лівого узбіччя по напрямку руху до вулиці Середня, раптово став "ікати" та, витягнувши руки наперед себе, дещо нахилившись вперед, прямолінійно побіг у напрямку до автомобіля ЗІЛ-131. Побачивши вказане свідок ОСОБА_11 крикнув " ОСОБА_12 " і водій практично відразу ж зупинив автомобіль. З кабіни вказаного автомобіля ЗІЛ-131 спочатку через праві двері вийшов його пасажир, і який запитав чого він кричав. Той відповів, що в напрямку їхнього автомобіля зі сторони центра м. Турка біг пішохід. Згодом вони побачили, що пішохід ОСОБА_8 потрапив під праве середнє колесо автомобіля ЗИЛ-131 реєстраційний номер НОМЕР_1 і був смертельно травмованим.

Із висновку судово-медичної експертизи №40 від 14.10.2014 встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла, яка супроводжувалась травматичним пошкодженням: множинними переломами ребер, кісток тазу та внутрішніх органів і ускладнилась масивною гострою крововтратою і травматичним шоком. Вказані пошкодження утворились в результаті дорожньо-транспортної пригоди, коли потерпілий міг перебувати у горизонтальному положенні передньою поверхнею тіла до дорожнього покриття та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння і перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

Із висновку судово-токсикологічної експертизи №3007/2014-т від 24 вересня 2014 року встановлено, що в крові ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в кількості - 4,46 проміле. Вказана концентрація етилового спирту при житті могла відповідати тяжкому отруєнню алкоголем.

Водночас, висновком судово-токсикологічної експертизи № 2971/2014-т від 17 вересня 2014 року з`ясовано, що в крові водія ОСОБА_9 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів.

Висновком автотехнічної експертизи № 1/878 від 01 жовтня 2014 року підтверджено перебування автомобіля ЗІЛ -131 р.н. НОМЕР_1 в технічно справному стані.

Показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що наїзд на пішохода ОСОБА_8 відбувся правим колесом середньої осі автомобіля ЗІЛ -131 підтверджується висновком судової транспортно - трасологічної експертизи №3659 від 03 листопада 2014 року.

На підставі зібраних доказів органом досудового розслідування призначено автотехнічну експертизу, відповідно до висновку № 1/993 від 04 листопада 2014 року якої, причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стали невідповідність вимогам п. п. 1.5., 4.4, 4.14а) та 4.14б) ПДР України дій пішохода ОСОБА_8 , що виразилось у тому, що він раптово вийшов на проїзну частину дороги та на смугу руху автомобіля ЗІЛ-131 р.н. НОМЕР_1 , при цьому не виділивши себе відповідним чином на дорозі в темну пору доби та не переконавшись у безпеці свого руху, чим поставив водія автомобіля ОСОБА_9 в такі умови, в яких він був позбавлений можливості виявити небезпеку для руху та відповідно на неї реагувати.

Окрім цього, допитаний як свідок ОСОБА_13 експерт НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області пояснив, що якщо пішохід рухається по узбіччі дороги, то для водія який здійснює виїзд із другорядної дороги на основну «небезпека для руху» не виникає, тобто водій не зобов`язаний вживати заходів до зупинки транспортного засобу. Проаналізувавши вказані обставини дорожньо - транспортної пригоди експерт ОСОБА_13 прийшов до переконання, що в діях водія ОСОБА_9 відсутні будь-які порушення правил дорожнього руху України.

Враховуючи те, що пішохід ОСОБА_8 рухаючись по узбіччі дороги, тим самим не створюючи небезпеки для руху водію, в момент виїзду автомобіля ЗІЛ -131 р.н. НОМЕР_1 на вулицю Січових Стрільців, нахилився вперед і в темпі бігу рухався в сторону цього автомобіля, в результаті чого попав під праве колесо середньої осі автомобіля ЗІЛ -131 та помер, погоджуюся із висновком органу досудового розслідування про відсутність у діях водія ОСОБА_9 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

За результатами досудового розслідування старшим слідчим ОВС ВР ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_7 10 листопада 2014 року винесено постанову, якою закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000560 від 13 вересня 2014 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішохід ОСОБА_8 загинув, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Незважаючи на зазначені положення КПК України скаржниками під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі, доводи скаржників спростовано матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000560, що старшим слідчим ОВС ВР ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_7 досудове розслідування проведено повно та неупереджено, а на підставі отриманих в ході досудового розслідування даних прийнято правильне рішення про закриття цього кримінального провадження. Доводам осіб, які подали скаргу, у їх сукупності, надано належну оцінку органом досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження, не вказано, в чому полягає неповнота проведеного досудового розслідування, а відтак, слід відмовити у задоволенні скарги.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 22, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 10 листопада 2014 року старшого слідчого в ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000560 від 13 вересня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1