Справа № 308/9716/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2015 р. м. Ужгород ?
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому засіданні матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.08.2015 року.
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області. Накладено арешт на речі та предмети, тимчасово вилучені в ході проведення оглядів: приміщення службового кабінету головного бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури Ужгородської РДА Закарпатської області ОСОБА_7 , приміщення службового кабінету начальника відділу культури Ужгородської РДА Закарпатської області ОСОБА_6 , а також особистого огляду ОСОБА_6 , а саме:
-грошові кошти в розмірі 3500 грн., 7 купюр номіналом 500 грн. з наступними серіями та номерами: МВ 8828061, БР 2283962, ЛИ 6873185, ЗГ 6403339, МБ 3872940, МБ 4897648, ЛГ 3183296; поміщені до спеціального пакету експертної служби № 0040052;
-фільтрувальні аркуші білого кольору, на які було проведено змиви рук ОСОБА_6 , поміщені до спеціальних пакетів експертної служби № 2946087 та № 2946086 відповідно, та взірець (контрольний аркуш) фільтрувального аркушу білого кольору, поміщений до спеціального пакету експертної служби № 2946088;
-мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233», з сім картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна», належний ОСОБА_6 , який поміщено до спеціального пакету експертної служби № 2946085;
-особисті кошти ОСОБА_6 у розмірі 1704,00 грн., 120,00 Євро та 110,00 доларів США, які поміщені до спеціального пакету експертної служби № 0040053;
-грошові кошти, у розмірі 1500,00 грн., які поміщені до спеціально пакету експертної служби № 0040055;
-два, належні ОСОБА_6 , мобільні телефони, марки «Cricket» моделі «А100» без сім картки та марки «Nokia» моделі «6120-с» з сім карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», жорсткий диск з USB-конектором марки «WD» та міні-дискету марки «TDK», поміщені до спеціального пакету експертної служби № 2155130;
-окремі документи, чеки, листи формату А4 з рукописними записами різноманітних розрахунків, з прізвищами осіб, бухгалтерські звітності (чернетки), заяви про звільнення працівників відділу культури без зазначення дат, порожні накладні, аркуші А4 з проставленими печатками або печатками та підписами сторонніх юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців та дві кредитні картки належні ОСОБА_6 , які поміщені до спеціального пакету експертної служби № 0236890;
-банківські карти належні ОСОБА_6 , його дружині та стороннім особам, клаптики паперу з пін-кодами від даних карток та чеки транзакції коштів, які поміщені до спеціального пакету № 2155129;
-паспорти громадян України для виїзду за кордон, з пакетами копій документів до них (копії даних паспортів, копії сторінок паспортів громадян України на дані імена, фотокартки даних осіб-власників цих паспортів, копії прохання про отримання віз, в яких зазначені прізвища та імена даних осіб, довідки про доходи з місць роботи даних осіб, роздруківки руху коштів по їх банківських рахунках, копії виклику із сторони громадського об`єднання зі сторони Словацької Республіки та копії договору про співдружність), а також один проїзний документ дитини, які поміщені до спеціального пакету експертної служби № 2058677.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що заявником у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказані слідчим у клопотанні речі, так як такі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, виходячи з вимог, передбачених ст.ст. 167, 170 КПК України.

У апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.08.2015 року та постановити нову, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 від 12 серпня 2015 року про арешт майна, відмовити. Вказує на те, що виявлені та вилучені у його службовому кабінеті речі та майно жодним чином не можуть відноситися до предмету інкримінованого йому кримінального правопорушення та, відповідно до ст. 98 КПК України, не мають значення для доказування вини та бути речовими доказами у кримінальному провадженні. Стосовно грошових коштів: у розмірі 13135 Євро та 701 доларів США зазначив, що їхніми власниками є його теща ОСОБА_9 та тесть ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали за клопотанням та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь - якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Так, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Враховуючи положення ст. 167 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі, документи, гроші, які відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Інші речі під час обшуку не можуть бути тимчасово вилучені. А отже, у випадку тимчасового вилучення під час обшуку в підозрюваного речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України.

Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги Кримінального процесуального кодексу України не були дотримані в повному обсязі як слідчим, що вносив клопотання, так і слідчим суддею, що його розглядав.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України і з даного приводу йому висунута підозра.

Ні слідчий, ні прокурор у суді першої інстанції при розгляді клопотання про арешт майна, у порушення вимог ст. ст. 171,173 КПК України не надали доказів та документів, якими обґрунтували доводи клопотання про арешт речей та документів, які було вилучено під час проведення огляду службового кабінету ОСОБА_6 , що були тимчасово вилучені в останнього. Не надав таких документів та доказів прокурор і при розгляді апеляційної скарги на вказану ухвалу, оскільки в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги двічі був повідомлений належним чином. В матеріалах провадження відсутні дані, які б указували на отримання вказаних коштів підозрюваним від будь-яких осіб.

Як встановлено при розгляді клопотання та, що не заперечується органом досудового розслідування, вилучені під час особистого обшуку в ОСОБА_6 речі та документи мали статус тимчасово вилученого майна. Отже, слідчий у клопотанні мав право ставити питання про накладення арешту на них, з тих підстав, що вони відповідають критеріям, вказаним у ч.2 ст.167 КПК України, тобто з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України. Однак, ні в клопотанні слідчого про арешт майна, ні в ухвалі слідчого судді не наведено будь-яких даних про те, що вилучені під час проведення огляду службового кабінету ОСОБА_6 речі та документи мали ознаки, визначені в ч.2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Таким чином, накладення слідчим суддею арешту на речі та докумени, які було вилучено під час проведення огляду службового кабінету ОСОБА_6 не відповідає положенням ст. ст. 167, 170 КПК України та порушує вимоги ст. 41 Конституції України.

Апеляційний суд приходить до переконання про необґрунтованість висновків слідчого судді щодо вмотивованості клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасове вилучення в ході проведення огляду службового кабінету ОСОБА_6 речей та документів та відсутність правових підстав для арешту таких.

Колегія суддів, враховуючи, що у клопотанні слідчого не доведено, що вилучені речі та документи під час особистого огляду кабінету ОСОБА_6 зберегли на собі сліди злочину, що незастосування арешту тимчасово вилученого майна може призвести до зникнення вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого про їх арешт, а ухвала скасуванню як незаконна.

Разом з тим, як установлено під час апеляційного розгляду, клопотання слідчого про арешт майна та ухвала слідчого судді про накладення арешту на речі та предмети, тимчасово вилучені в ході проведення огляду приміщення службового кабінету головного бухгалтера централізованої бухгалтерії і відділу культури Ужгородської РДА та особистого огляду ОСОБА_6 : грошові кошти в розмірі 3500 грн.; фільтрувальні аркуші білого кольору, на які було проведено змиви рук ОСОБА_6 та взірець (контрольний аркуш) фільтрувального аркушу білого кольору; мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233», з сім картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна», належний ОСОБА_6 , є законними та обґрунтованими.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в даному випадку вказаних вимог законодавства дотримався.

Ураховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, наявність даних про належність майна підозрюваному ОСОБА_6 , розумність та співмірність обмеження права власності останнього з метою забезпечення можливої конфіскації майна, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення огляду приміщення службового кабінету головного бухгалтера централізованої бухгалтерії і відділу культури Ужгородської РДА та особистого огляду ОСОБА_6 , оскільки вважає наявні для цього підстави, які передбачені ст. 170 КПК України, а також те, що вказані речі та документи можуть зберігати сліди вчинення кримінального правопорушення.

Із цих підстав апеляційна скарга підозрюваного підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 170-173, 407 КПК України 2012 року апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.08.2015 про арешт майна скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Накласти арешт на речі та предмети, тимчасово вилучені в ході проведення огляду приміщення службового кабінету головного бухгалтера централізованої бухгалтерії і відділу культури Ужгородської РДА та особистого огляду ОСОБА_6 : грошові кошти в розмірі 3500 грн., 7 купюр номіналом 500 грн. з наступними серіями та номерами: МВ 8828061, БР 2283962, ЛИ 6873185, ЗГ 6403339, МБ 3872940, МБ 4897648, ЛГ 3183296; поміщені до спеціального пакету експертної служби № 0040052; фільтрувальні аркуші білого кольору, на які було проведено змиви рук ОСОБА_6 , поміщені до спеціальних пакетів експертної служби № 2946087 та № 2946086 відповідно, та взірець (контрольний аркуш) фільтрувального аркушу білого кольору, поміщений до спеціального пакету експертної служби № 2946088; мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233», з сім картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна», належний ОСОБА_6 , який поміщено до спеціального пакету експертної служби № 2946085;

В решті клопотання слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з момент у її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: