Справа №127/980/16-к
Провадження №1-кс/127/439/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Старобільську Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що військовою прокуратурою Вінницького гарнізону Центрального регіону України проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 14 липня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , на посаді начальника киснево-видобувної станції військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «майор».

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України», яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оброни України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, майор ОСОБА_4 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, вирішив стати на злочинний шлях та маючи умисел на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, у період з лютого по травень 2014 року надавав іноземній державі (Російській Федерації) допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, захопленні військового майна, що належить Збройним Силам України та перебувало на території зазначеної військової частини, цим самим вчиняючи дії, направлені на зниження боєготовності української армії, тобто, займаючи одну з керівних посад у військовій частині НОМЕР_1 , вчиняв дії, спрямовані на передачу цієї частини з усім майном та документацією Збройним силам РФ.

Крім того майор ОСОБА_4 , будучи громадянином України та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України, вирішив перейти на військову службу до Збройних Сил Російської Федерації, зрадивши військовій присязі на вірність народові України. В подальшому наказом статс-секретаря заступника Міністра оборони Російської Федерації від 27 березня 2014 року №158 майор ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу Збройних Сил Російської Федерації, йому присвоєно особистий номер та він вважається таким, що з 21 березня 2014 року проходить військову службу за контрактом на посаді заступника начальника авіаційної комендатури Чорноморського флоту Збройних Сил Російської Федерації, при цьому з Збройних Сил України майора ОСОБА_4 не було звільнено.

В подальшому майор ОСОБА_4 , надаючи допомогу іноземній державі в підривній діяльності проти України, в період з лютого по травень 2014 року допоміг у формуванні авіаційної комендатури Чорноморського флоту Збройних Сил Російської Федерації на території військової частини НОМЕР_1 .

17 грудня 2014 року в порядку ст. 278 КПК України майору ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що майор ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: м. Білгород-Дністровський Одеської області, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Зважаючи на викладене, а також те, що до даного часу підозрюваний майор ОСОБА_4 до органів військового управління і державної влади про себе не заявляв, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що вказаний військовослужбовець переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження не відоме.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

15 січня 2016 року у кримінальному провадженні №0000008 в порядку ст. 278 КПК України майору ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_4 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 183 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив задовольнити клопотання.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, матеріали клопотання прокурора, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_4 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.
Оскільки прокурором не було доставлено підозрюваного в судове засідання, що унеможливлює розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя