Справа № 357/6934/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1251/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 30.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
30 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року, -

в с т а н о в и в :
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19год. 40хв. 14 вересня 2015р.

На вказану ухвалу суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2015р.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що судом першої інстанції під час судового засідання розглядалось питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, з додержанням правил, передбачених розділом ІІ Кримінального процесуального Кодексу України.

Розгляд клопотання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого, є процесуальною дією, яку суд здійснює до постановлення процесуального рішення по справі.

Право на окреме апеляційне оскарження рішення про розгляд клопотання на даній стадії судового провадження Кримінальним процесуальним Кодексом не передбачено. Крім того, згідно з положеннями ст. 331 КПК України, на суд покладається обов`язок, незалежно від наявності клопотань сторін обвинувачення чи захисту, розглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і, за змістом ч.2 ст. 392 КПК України, заперечення на такі ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, зазначені у частині 1 цієї статті.

З огляду на викладене, вважаю, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, а тому у відкритті провадження за його апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 392, ч. 4 ст. 399 КПК України,-

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_2