Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-224/10
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Довбенко Г.В.

з участю прокурора Харечко О.П.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд»», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

за ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, 15 червня 2009 року, близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи у власній квартирі № 2, будинку № 49, що по вулиці С. Ковалевської в м. Рівне, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_1, наніс йому один удар кулаком в ділянку голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепа, забою-стиснення головного мозку важкого ступеню, гострої епідуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, яке згідно висновку судово-медичного експерта № 1456 від 31 липня 2009 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Допитаний судом ОСОБА_2 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав, повністю та визнав предявлений до нього цивільний позов. Крім того, дав показання, що 14 червня 2009 року, приблизно о 16-17 годин до нього зателефонував на мобільний телефон чоловік рідної сестри його дружини ОСОБА_1, який захотів прийти до нього. Приблизно через пів години Хомич зайшов до нього та приніс пляшку ємністю 0,5 літри горілки. Він запропонував ОСОБА_1 спуститись в підвал будинку, де знаходиться кухня. Його дружина накрила стіл та кудись пішла. В період розпиття горілки вони розмовляли на різні теми, а коли закінчилась пляшка горілки, то він приніс ще одну пляшку горілки ємністю 0,7 літри. Коли вони вже розпивали другу пляшку, то ОСОБА_1 на мобільний телефон зателефонувала дружина чи донька, якій той повідомив, що буде пізніше. За столом в них виникла суперечка стосовно його та потерпілого сімейного життя. Допивши другу пляшку горілки, ОСОБА_1 піднявся з стільця, а він подумав, що той вже збирається іти додому, але Хомич підійшов до нього і вдарив його кулаком правою рукою в ніс. Від удару він похилився та вдарився об стіну, яка знаходиться поруч з столом та не зрозумівши за що той його вдарив, після чого піднявся з стільця. В цей момент він правою рукою вдарив ОСОБА_1 по обличчю. Вдаривши ОСОБА_1 він відразу побіг до виходу з кухні, тому не бачив що той робив після цього потім забіг через інший вхід в будинок в свою кімнату, що на другому поверсі та закрив двері на защібку, щоб Хомич його не знайшов. Там він і заснув, оскільки вже був п'яний. Прокинувшись вранці приблизно о 6 годині він ОСОБА_1 в своєму будинку не бачив, а зайшовши на кухню побачив, що двері були відкриті навстіж. Після цього він поїхав на роботу. Приблизно o11 годині до нього зателефонувала ОСОБА_1 дружина та сказала, щоб він дав їй гроші на лікування її чоловіка. Він запитав що з ним, але та відповіла, що ОСОБА_1 не говорить і що вона викличе швидку та заявить в міліцію про те, що він його побив. Приблизно о 15 годині він повертався додому та зайшов на пивзавод, де випив 100 грам горілки та бокал пива, а коли прийшов додому, то ліг спати. Приблизно о 15 годині 30 хвилин до нього додому приїхали два працівники міліції в форменому одязі та запропонували проїхали в міліцію. По дорозі вони його завезли на освідчення на предмет алкогольного сп'яніння після чого привезли в Рівненський міський відділ міліції, де відібрали пояснення. Він щиро розкаюється у скоєному, повністю визнає цивільний позов і буде по можливості виплачувати кошти, оскільки на роботі отримує мінімальну заробітну плату.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України, учасники процесу погодились з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_2 злочину за обставин вказаних у вироку. При цьому вони завірили суд, що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечним у момент заподіяння.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме, те, що вчинений ОСОБА_2 злочин є тяжким злочином. За місцем проживання та роботи підсудний характеризується позитивно, повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, на „Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

До обставин, які помякшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання вини, щире каяття в скоєному, сприяння в розкритті злочину.

До обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Крім того, судом встановлено, що неправомірні дії підсудного ОСОБА_2 наслідком яких стало заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень призвели до необхідності надання медичної допомоги для потерпілого. Потерпілий ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії, Рівненської міської центральної клінічної лікарні з 15.06.2009 року по 30.06.2009 року та переніс операцію на яку витратив значні кошти. Крім того, наслідком нанесення тяжких тілесних ушкоджень стало встановлення другої групи інвалідності.

Потерпілий також переніс моральні та фізичні страждання, що виразилися в значних болях, як під час заподіяння тілесних ушкоджень, так і при проведенні операції, при лікуванні. На даний час у нього з'являються болі наслідок перенесених травм.

Внаслідок вчинених з боку ОСОБА_2 протиправних дій, потерпілий відчуває постійну невпевненість у спілкуванні з іншими людьми, страх агресії з їхнього боку, це впливає на його душевний стан і спричиняє додаткові моральні страждання, які продовжуються і до цього часу. За таких обставин, не зважаючи на повне визнання підсудним цивільного позову, суд рахує за можливе на підставі ст. ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України частково задоволити цивільний позов та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7000 гривень, матеріальної шкоди та 25000 гривень моральної шкоди, що на думку суду відповідає критеріям розумності та достатності.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_2 декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного, суд рахує за можливе призначити йому покарання не повязане з позбавленням волі.

Керуючись ч. 3 ст. 299, ст. ст. 323, 324 КПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України призначивши йому покарання, у виді позбавлення волі на строк пять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32000 гривень, з них 7000 гривень в рахунок компенсації матеріальної шкоди та 25000 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди.

До набрання вироку законної сили міру запобіжного заходу залишити попередню підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий С.В. Рогозін