В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/3949/15-к
Провадження № 1-кп/0274/373/15
м. Бердичів
02.12.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/3949/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичіва Житомирської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
за ч. 3 ст. 407 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
В с т а н о в и в :
27 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року, солдата ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та, в той же день, направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
14 серпня 2014 року, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №В13 від 12 серпня 2014 року, введено в дію штат №08/113 -дивізіон артилерійської розвідки та, на основі даного дивізіону, в якому проходить службу ОСОБА_3 , розпочато формування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .
15 серпня 2014 року, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , рядового ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 та призначено на посаду командира відділення метеорологічного взводу метеорологічної батареї військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .
Відповідно до ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України обов`язком солдата ОСОБА_3 , як військовослужбовця Збройних Сил України, є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, він зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Згідно вимог ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
02 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_6 госпіталізований на стаціонарне лікування та обстеження у військову частину НОМЕР_5 , що дислокується у АДРЕСА_2 . 10 жовтня 2014 року солдата ОСОБА_6 виписано зі стаціонарного лікування у військовій частині НОМЕР_5 та направлено для подальшого проходження служби до військової частини -польова пошта НОМЕР_3 із терміном прибуття до 10 жовтня 2014 року.
Однак, солдат ОСОБА_3 , під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.
Реалізуючи задумане, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, маючи об`єктивні можливості для несення обов`язків військової служби, 10 жовтня 2014 року не з`явився з лікувального закладу вчасно на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та, в подальшому, службові обов`язки не виконував та проводив час на власний розсуд до 30 липня 2015 року.
30 липня 2015 року солдат ОСОБА_3 з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 та приступив до виконання службових обов`язків.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винним, передбачена ст.407 ч.3 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що в березні 2014 року він був мобілізований та проходив військову службу в складі НОМЕР_6 артбригади в АДРЕСА_2 . Через місяць був направлений в Херсон, потім в Запоріжжя та в подальшому проходив службу в зоні АТО, сектор С. Через незадовільне ставлення до військовослужбовців з командуванням у нього виник конфлікт і він був відправлений в розташування військової частини до АДРЕСА_2 . Хворів, але його відмовлялись госпіталізувати, тому він вимушений був звергнутися на гарячу лінію після чого його розмістили в госпіталь. Після проходження лікування та виписки, отримавши відповідні документи, він не повернувся у військову частину. З 10.10.2014 року по 30.07.2015 року знаходився дома, працював неофіційно. Не бажав продовжувати службу через непариязні стосунки з офіцерами та в зв"язку із станом здоров"я. Коли повернувся до військової частини 30.07.2015 року, то через два тижні був демобілізований. У вчиненому розкаюється.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 313 від 12.08.2014 року - 14.08.2014 року введено в дію штат №08/113 - дивізіон артилерійської розвідки, до 20.08.2014 року сформована військова частина - польова пошта НОМЕР_3 . (а.п.15-17).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 2 від 15.08.2014 року військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і призначено на посаду - командира відділення метеорологічного взводу метеорологічної батареї військової частини-польова пошта НОМЕР_3 , ВОС-520182А (а.п. 18).
Згідно рапорту ТВО командира батареї сержанта ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_3 , який перебував на стаціонарному лікуванні в в/ч НОМЕР_5 АДРЕСА_2 , 10.10.2014 року виписався, але до військової частини не повернувся ( а.п.25).
З наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 № 59 від 15.10.2014 року вбачається, що на підставі рапорту ТВО командира метеорологічної батареї сержанта ОСОБА_7 призначено службове розслідування по факту неприбуття до військової частини після стаціонарного лікування у військовій частині НОМЕР_5 військовослужбовця ОСОБА_3 (а.п.24).
Про відсутність командира відділення метеорологічної батареї дивізону артилерійської розвідки військової частини - польова пошта НОМЕР_3 військовослужбовця військової служби ОСОБА_3 на службі і неприбуття до військової частини після стаціонарного лікування у військовій частині НОМЕР_5 свідчить акт проведення службового розслідування відносно солдата ОСОБА_3 ( а.п.21-23).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 в незявленні військовослужбовця до військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць доведеною та кваліфікує його дії за ст. 407 ч.3 КК України.
Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем проходження військової служби досліджені характеризуючі дані є протиречивими, зокрема, до моменту вчинення злочину обвинувачений характеризується позитиво, а після нез"явлення обвинуваченого до війської частини ( станом на 16.10.2014 року) - характеристика є негативною, вину у вчиненні злочину обвинувачений визнав повністю.
Обставинами, що відповідно до ст.66 ч.1п.1 КК України, помякшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не встановив.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.
В той же час, враховуючи обставини справи, особу винного, його молодий вік, тяжкість злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати в провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч. 3 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два ) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.3 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: