Справа № 296/662/12-к
Вирок
Іменем України
23 листопада 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживає: АДРЕСА_1 , засуджений: 04.05.2007 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відубвання покарання з іспитовим строком на 2 роки; постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2008 р. іспитовий строк скасовано;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працюючий, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2009 року близько 19 години ОСОБА_8 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з своїми знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

В цей же день в період часу з 19 до 21 години, ОСОБА_8 умисно наніс потерпілому ОСОБА_11 чисельні удари кулаками рук та ногами по обличчю, тулубу та верхніх кінцівках, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді неправильно-прямокутного синця сіро-фіолетового кольору на грудній клітині зліва, перелому грудини в місці прикріплення 4 ребер з червоно-коричневими крововиливами в місці перелому; переломів 3,4,5,8,9 ребер по середньо-ключичній ліній справа; 6,7 ребер по передній підпахвинній лінії справа; 10 ребра по задній підпахвинній лінії справа; переломів 2,3,4,5 ребер зліва по середньо-ключичній лінії; переломів 6,7,8,9,10 ребер по середній підпахвинній лінії зліва; перелому 8-ого ребра по задній підпахвинній лінії зліва; переломів 6,7,8,9,10,11 ребер по лопатковій лінії зліва з червоно-коричневими крововиливами в місцях переломів ребер; пошкоджень пристінкової плеври в місцях переломів 6,7 ребер по передній підпахвинній лінії справа та 8,9 ребер по середньо-ключичній ліній справа та в місцях переломів 6,7,8,9,10 ребер по середній підпахвинній лінії зліва.

Крім цього, ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця сіро-фіолетового кольору навколо лівого ока на фоні вираженого набряку м`яких тканин; синця неправильно-прямокутного сіро-фіолетового кольору на лівій щоці; двох аналогічних неправильно-овальних синців в верхній та середній частинах лівого плеча по задній поверхні; подібного прямокутного синця в верхній частині лівого передпліччя; східного синця в проекції правого ліктьового суглобу, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю потерпілого не знаходяться.

15.10.2009 р. близько 23 години, ОСОБА_8 з метою приховання слідів вказаного злочину, перешкоджання правоохоронним органам розкрити його та притягнути винних до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого злочинного діяння, реалізуючи свій злочинний умисел, виніс труп ОСОБА_11 з будинку присадибну ділянку власного домогосподарства, де закопав його в землю.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що 14.10.2009 р. поблизу військкомату він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зустріли ОСОБА_14 . Оскільки у нього був день народження він запропонував відсвяткувати в кафе «Філін». Під час вживання алкогольних напоїв в кафе між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 виник конфлікт з приводу того, що останній забрав зі столу горілку. Через деякий час вони втрьох провели ОСОБА_14 на маршрутку, а самі зайшли купили горілки і пішли до нього додому, де продовжили вживати горілку. Потім між ним та ОСОБА_12 виник конфлікт з приводу того, що той забрав цигарки. В ході даного конфлікту він наніс йому чисельні удари по голові, тулубу, а потім коли побачив у нього кров, дав полотенце. Після цього він з ОСОБА_13 пішли до іншої кімнати, а ОСОБА_12 залишився лежати на дивані. Наступного дня вони виявили, що ОСОБА_12 помер. Тоді вони віднесли труп в ванну та накрили його матрацом, а самі пішли в кафе «Зустріч», де продовжили вживати горілку. Ввечері прийшли з ОСОБА_13 до нього додому, він взяв у сусіда лопату і вони вдвох закопали труп ОСОБА_12 у вигрібній ямі біля туалету. У вчиненому щиро кається.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що дійсно 15.10.2009 року близько 23 години вона допомогла ОСОБА_16 винести з його будинку по АДРЕСА_3 , труп ОСОБА_11 та була присутня при тому, як ОСОБА_16 закопав труп в землю за будинком біля туалету (том 1 а.с.115-118, а.с. 148-152, том 2 а.с. 80-81, а.с. 105-106, а.с. 191-193).

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Точної дати він не пам`ятає, у вечірній час близько 22 години до нього додому прийшов сусід ОСОБА_18 та попросив позичити йому лопату, для чого не пояснив. Через деякий час від працівників міліції йому стало відомо, що ОСОБА_16 побив ОСОБА_12 , після чого закопав його труп в землю (том 2 а.с.38-39).

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_8 та свідків, винуватість підсудного також стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні слідуючими доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 12.01.2010 р. було оглянуто домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 та за приміщенням туалету закопаним в землі виявлено труп ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 16-24);

Згідно протоколу огляду трупа від 13.01.2010 р. було оглянуто труп ОСОБА_11 та виявлено численні переломи ребер та синці (т. 1 а.с. 28-34);

Згідно протоколу додаткового огляду місця події від 13.01.2010 р., в ході якого у будинку обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено численні нашарування речовини бурого кольору на стіні в кімнаті, бильці дивану, дверній коробці, тюлевій занавісці ( т. 1, а.с. 36-50);

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 14.01.2010 р. за участю свідка ОСОБА_10 , остання вказала на місце, де вона разом із ОСОБА_8 закопали труп ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 67-76);

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 14.01.2010 р. за участю ОСОБА_8 , останній на місцевості вказав та пояснив про обставини спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, а також вказав місце, де він разом із ОСОБА_10 закопали його труп (т. 1, а.с. 82-64);

Згідно протоколу огляду речових доказів від 19.01.2010 р. було оглянуто вилучені 13.01.2010 р. під час додаткового огляду місця події за адресою: м. Житомир, пров. 1-й Завокзальний, 7, виріз з тюлі з нашаруванням речовини бурого кольору, дерев`яну частину від дивану з нашаруванням речовини бурого кольору, сіру куртку з нашаруванням речовини бурого кольору, марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з дверей кімнати № 1, марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з кімнати № 4, зіскоби речовини бурого кольору зі стіни покритої білою крейдою; 13.01.2010 року під час огляду трупа ОСОБА_11 зразки волосся останнього (т.1 а.с. 164-165);

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 7/5-10 від 14.02.2010 р. на тюлевій занавісці, частині бильця виявлено кров людини походження якої не виключається від ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 182-187);

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №7/4-10 від 28.01.2010 року на сипучій речовині виявлено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 206-212);

Згідно висновку судово-медичної експертиза №20 від 18.02.2010 року смерть ОСОБА_11 наступила в результаті закритої тупої травми грудної клітини: чисельних переломів ребер по різних анатомічних лініях, перелому грудини. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, спричинені дією тупих твердих предметів, з обмежуючою контактуючою поверхнею, з безчисельної їх множини, могли виникнути 14.10.2009 року і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

У потерпілого ОСОБА_11 виявлено також легкі тілесні ушкодження у вигляді сіро-фіолетового синця навколо лівого ока на фоні вираженого набряку м`яких тканин; неправильно-прямокутний сіро-фіолетовий синець на лівій щоці; два аналогічні неправильно-овальні синці в верхній та середній частині лівого плеча по задній поверхні; подібний прямокутний синець в верхній частині лівого передпліччя; східний синець в проекції правого ліктьового суглобу. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, чим могла бути натуральна зброя людини рука зжата в кулак, взутою ногою, дерев`яною палицею з достатньою сильною силою прикладання. В прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться та могли виникнути 14.10.2009 року. Утворення даних тілесних ушкоджень виявлених на трупі ОСОБА_11 не суперечить показанням обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 наданим ними в протоколах допиту та протоколах відтворення обстановки та обставин подій за їх участю в частині механізму утворення та локалізації (т. 1, а.с. 222-225);

Згідно висновку судово-психіатричної експертиза № 69-2010 від 17.02.2010 р. ОСОБА_8 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. ОСОБА_8 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому вчинки будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Перебував в стані звичайного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в даний час, не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 1, а.с. 243-244).

Суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_8 в умисному спричиненні умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 , доведено повністю та кваліфікує його дії за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Із обвинувачення ОСОБА_8 суд виключає кваліфікуючу ознаку вчинення злочину способом, що має характер особливого мучення, як така, яка не знайшла свого об`єктивного підтвердження. В ході судового слідства не доведено, що ОСОБА_8 при заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень дія з умислом, направленим на те, що воно здійснюється способом, який має характер особливого мучення та спричиняє не просто болісні відчуття, які мають місце при кожному тяжкому тілесному ушкодженні, а спричиняє сильний фізичний біль і страждання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд у відповідності до вимог ст.ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні дитину 2004 р.н., а також бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину. Враховуючи викладене суд вважає, що в даному конкретному випадку є можливість не призначати ОСОБА_8 , максимальний розмір покарання, передбачений санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливі лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, при цьому правових підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1 та 75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Також суд враховує, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 04.05.2007 р. ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення під час іспитового строку, при призначенні йому покарання слід застосувати положення ч. 3 ст. 78 , ч. 1, 4 ст. 71 КК України, частково приєднавши покарання за попереднім вироком.

Крім того, органом досудового слідства пред`явлено обвинувачення громадянину ОСОБА_19 , а саме у тому, що 14 жовтня 2009 року близько 19 години ОСОБА_9 знаходився по місцю проживання ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_5 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , де вони розпивали спиртні напої.

Між ним з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, в ході якої у них виник умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 групою осіб.

В період з 19 до 21 години, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 групою осіб, почергово умисно нанесли кулаками та ногами зі значною силою прикладання багаточисельні удари по обличчю, тулубу та верхніх кінцівках ОСОБА_11 , заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді неправильно-прямокутного синця сіро-фіолетового кольору на грудній клітині зліва; перелому грудини в місці прикріплення 4 ребер з червоно-коричневими крововиливами в місці перелому; переломів 3,4,5,8,9 ребер по середньо-ключичній ліній справа; 6,7 ребер по передній підпахвинній лінії справа; 10 ребра по задній підпахвинній лінії справа; переломів 2,3,4,5 ребер зліва по середньо-ключичній лінії; переломів 6,7,8,9,10 ребер по середній підпахвинній лінії зліва; перелому 8-ого ребра по задній підпахвинній лінії зліва; переломів 6,7,8,9,10,11 ребер по лопатковій лінії зліва з червоно-коричневими крововиливами в місцях переломів ребер; пошкоджень пристінкової плеври в місцях переломів 6,7 ребер по передній підпахвинній лінії справа та 8,9 ребер по середньо-ключичній ліній справа та в місцях переломів 6,7,8,9,10 ребер по середній підпахвинній лінії зліва, які спричинили смерть потерпілого 15.10.2009 року в будинку ОСОБА_8 .

В ході вчинення даного злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 групою осіб заподіяли ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця сіро-фіолетового кольору навколо лівого ока на фоні вираженого набряку м`яких тканин; синця неправильно-прямокутного сіро-фіолетового кольору на лівій щоці; двох аналогічних неправильно-овальних синців в верхній та середній частинах лівого плеча по задній поверхні; подібного прямокутного синця в верхній частині лівого передпліччя; східного синця в проекції правого ліктьового суглобу, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю потерпілого не знаходяться.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_19 свою вину в інкримінованому злочині не визнав та суду пояснив, що 14.10.2009 року він не працював, оскільки мав захворювання руки (нарив), в зв`язку з чим взяв один день відпустки за власний рахунок. Вирішив піти на роботу забрати бурдні речі, коли повертався додому зустрів свого знайомого ОСОБА_16 , який йшов разом з раніше йому незнайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Так як у нього був день народження, він запропонував піти в кафе "Філін" та відсвяткувати. В ході розпивання горілки він разом з ОСОБА_16 виходили з кафе, а коли повернулися, то виявилось, що у їх відсутність ОСОБА_12 забрав горілку зі столу. З цього приводу між ними виник конфлікт, в ході якого вони разом з ОСОБА_12 вийшли з приміщення кафе та він один раз вдарив його долонею руки по обличчю, після чого на прохання ОСОБА_13 припинив даний конфлікт. Коли вони допили горілку, то всі разом вийшли з кафе. Він дійшов до зупинки та на маршрутному таксі поїхав додому. Близько 18 години він прийшов додому, вдома була дружина з дитиною та батько, через деякий час прийшла мати і вони сіли вечеряти та святкувати його день народження. Під час святкування на мобільний телефон його дружини та батька телефонували родичі та вітали його з днем народження. На наступний день постійно знаходився дома.

В ході судового розгляду кримінальної справи сторона обвинувачення обґрунтувала доведеність вини ОСОБА_19 у вчиненні інкримінованого йому злочину показаннями підсудного ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та зібраними в ході досудового слідства письмовими доказами по справі.

Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_19 не був у нього вдома в той вечір і участі у побитті ОСОБА_12 не приймав, оскільки відразу з кафе «Філін» поїхав додому. На досудовому слідстві оговорив ОСОБА_14 в тому, що він разом з ними приймав участь у вчиненні інкримінованого злочину. Наклеп на ОСОБА_14 був зумовлений ворожим ставленням до нього на момент вчинення даного злочину, оскільки той не позичив йому гроші. Перебуваючи тривалий час під вартою він усвідомив свою вину та збагнув, що оговорив ні в чому невинну людину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що 14.10.2009 року вона разом з ОСОБА_26 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , перебували в кафе «Філін», де на пропозицію останнього святкували його день народження. ОСОБА_14 та ОСОБА_16 відлучались з кафе в магазин, а вона виходила в цей час у туалет, а коли повернулась, то виявила, що ОСОБА_12 сховав горілку зі столу собі в кишеню, а коли повернулися ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , вона їм про це розповіла. З цього приводу між ними виник конфлікт, під час якого вони вийшли на вулицю, де ОСОБА_14 наніс один удар рукою по обличчю, від чого ОСОБА_12 впав на землю. На її прохання ОСОБА_14 припинив конфлікт і вони повернулися до кафе та продовжили розпивати спиртне. Коли вони допили горілку, то вирішили піти до ОСОБА_16 додому та продовжити святкування. ОСОБА_12 пішов першим, а вони по дорозі купили ще горілки та пішли до будинку ОСОБА_16 та розмістились в одній з кімнат, в якій стояв стіл та диван. Вони всі сіли за стіл та продовжили розпивати горілку. В кімнаті освітлення не було, тому коли почало сутеніти, запалили свічку. За столом між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 знову виникла сварка через поведінку останнього в кафе "Філін", в ході якої ОСОБА_14 вдарив кулаком руки ОСОБА_12 в обличчя, від чого той впав до дивану. Коли ОСОБА_12 сидів на дивані, ОСОБА_14 з ОСОБА_16 почергово підходили до нього та наносили йому удари, а вона в цей час сиділа за столом спиною до ОСОБА_12 . Допивши спиртне всі полягали спати, а коли прокинулись наступного дня, виявили мертвим ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_14 з ОСОБА_16 перенесли труп ОСОБА_12 у ванну кімнату та пішли втрьох в кафе «Зустріч», щоб вирішити, що робити з трупом ОСОБА_12 , але ОСОБА_14 сказав, що «його там не було, про нього забудьте і робіть що хочете» та пішов додому. Цього ж дня, дочекавшись темної пори доби, вона разом із ОСОБА_16 перенесла труп ОСОБА_12 з будинку на город, де за туалетом ОСОБА_16 закопав труп останнього (том 2 а с. 80-81).

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що через 2-3 дні після події її знайома ОСОБА_27 розповідала, що вона разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 святкували день народження останнього спочатку в кафе «Філін», а потім за місцем проживання ОСОБА_16 . Під час вживання горілки між ОСОБА_16 та ОСОБА_14 побили ОСОБА_12 . Наступного дня вони виявили, що ОСОБА_12 помер. Вони віднесли тіло у ванну, після чого пішли в кафе «Зустріч», де продовжили вживати горілку та домовились про те, що ввечері закопають тіло ОСОБА_12 в дворі за туалетом. Гвоздецький сказав, що брати участь в цьому не буде та пішов. В цей же день близько 23 години ОСОБА_16 закопав труп ОСОБА_12 на городі біля туалету. Також пояснила, що на той час ОСОБА_13 зловживала алкоголем, у неї траплялись напади алкогольної епілепсії, делірії («білої гарячки»), тому словам ОСОБА_13 вона не повірила (том 1 а.с.77-78, том 2 а.с. 91-93).

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, 14.10.2009 року в денний час вона разом з своїм знайомим ОСОБА_23 преребували в кафе «Філін» та вживали алкогольні напої. За сусіднім столиком сиділи ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки вона перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому не пам`ятає, чи був якийсь конфлікт та чи били когось ОСОБА_16 та ОСОБА_14 . Від сусідів пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_14 та ОСОБА_16 побили ОСОБА_12 , внаслідок чого той помер, після чого вони закопали труп останнього (том 2 а.с. 164-165).

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що 14.10.2009 р. він разом з ОСОБА_28 відпочивали в кафе «Філін» та вживали спиртні напої. За сусіднім столиком сиділи ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які також перебували в стані алкогольного сп`яніння. В приміщенні кафе бійки не було, просто вони розмовляли на підвищених тонах. Декілька разів вони виходили на вулицю, потім поверталися, після чого вони вчотирьох вийшли з кафе і більше не поверталися. Зазначив, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому не пам`ятає всіх подій того дня (том 2 а.с. 166-168).

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що з підсудним ОСОБА_9 він працював на одному підприємстві по вул. Баранова в м. Житомирі. На даний час не може пригадати чи був ОСОБА_14 на роботі 14.10.2009 року. На той час у ОСОБА_9 боліла рука, але чи перебував він на лікарняному, не пам`ятає (том 2 а.с.115-116).

Свідок ОСОБА_25 на досудовому слідстві показала, що в 2009 році вона працювала на підприємстві «Авторемонтний комбінат». Під її керівництвом працював ОСОБА_19 період часу з 13.10.2009 р. по 20.10.2009 р. ОСОБА_29 згідно наказу № 12 від 12.10.2009 р. перебував у відпустці без збереження заробітної плати.(том 2 а.с. 64).

Крім того, в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, стороною обвинувачення надано суду письмові докази, а саме: протокол огляду місця події від 12.01.2010 р. (том 1 а.с.16-24); протокол додаткового огляду місця події від 13.01.2010 р. (том 1, а.с. 36-50); протокол огляду трупа ОСОБА_11 від 13.01.2010 р. (том 1, а.с. 28-34); протокол огляду речових доказів від 19.01.2010 року (том 1 а.с. 164-165); протокол відтворення обстановки та обставин події від 14.01.2010 року за участю ОСОБА_10 (том 1, а.с. 67-76); протокол відтворення обстановки та обставин події від 14.01.2010 р. за участю ОСОБА_8 ,(том 1, а.с. 82-94); протокол очної ставки між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (том 2, а.с. 97-104); висновок судово-імунологічної експертизи № 7/5-10 від 14.02.2010 р. (том 1, а.с. 182-187); висновок судово-імунологічної експертизи №7/4-10 від 28.01.2010 р. (том 1, а.с. 206-212); висновок судово-медичної експертизи №20 від 18.02.2010 р. (том 1, а.с. 222-225); акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 69-2010 від 17.02.2010 р. відносно ОСОБА_8 (том 1 а.с. 243-244), акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи №2010 від 17.02.2010 р. відносно ОСОБА_9 (том 2 а.с. 1-2); постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.03.2010 року щодо ОСОБА_9 за ст. 115, ч. 2 ст. 296 КК України (том 3 а/с. 13).

Обвинувачений та його захисник обґрунтовували невинуватість ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України наступними доказами.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та оголошені показання свідка ОСОБА_35 .

Так, свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що 14.10.2009 року вранці він пішов на роботу. Близько 17 години він повернувся з роботи, вдома була невістка ОСОБА_36 з дитиною. Через деякий час прийшов син ОСОБА_37 та дружина ОСОБА_38 . Після цього вони всі сіли вечеряти, оскільки у ОСОБА_39 в той день був день народження. В той вечір йому на мобільний телефон номер НОМЕР_1 телефонувала колишня сваха ОСОБА_34 , він передав телефон ОСОБА_40 , щоб вона привітала його з днем народження. Також по телефону його привітали колишня дружина та донька. Крім того, в той вечер з його мобільного телефону телефонувала невістка своєму брату та матері, які також ОСОБА_41 ОСОБА_39 з днем народження. День народження ОСОБА_39 святкували вдома, спритних напоїв не вживали (том 2 а.с. 88-90).

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні дала аналогічні покази (том 2 а.с. 85-87).

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з ОСОБА_9 у цивільному шлюбі, від якого мають спільну дитину. 14.10.2009 року. ОСОБА_14 пішов вранці на роботу, повернувся ввечері, був тверезий. В той день у нього був день народження, тому вони вирішили повечеряти разом з його батьками. Весь вечір ОСОБА_14 був вдома та нікуди не відлучався, приймав привітання з днем народження на мобільний телефон батька оскільки свого у нього на той час не було. В той вечір телефонували його колишня теща, дружина та донька, а також її мати ОСОБА_33 та брат ОСОБА_42 (том 2 а.с. 82-84).

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснила, що раніше її донька проживала разом з ОСОБА_43 та вони мають спільну дитину. 14.10.2009 р. близько 19 години вона телефонувала зі свого мобільного телефону номер НОМЕР_2 на мобільний телефон ОСОБА_44 на номер НОМЕР_1 та вітала ОСОБА_39 з днем народження, під час розмови вона зрозуміла, що ОСОБА_37 вдома разом з дружиною та її дитиною, оскільки було чути дитячий голос.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що її донька ОСОБА_32 на даний час перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_43 . 14.10.2009 р. у ОСОБА_39 був день народження і вони з сином ОСОБА_45 телефонували на мобільний телефон доньки та вітали його з днем народження.

Аналогічні показання під час досудового слідства дав свідок ОСОБА_46 . При дослідженні протоколу допиту свідка від 23.02.2010 року встановлено, що ОСОБА_42 користувався телефонним номером НОМЕР_3 (том 2 а.с. 113-114).

Показання зазначених свідків в частині того, що 14.10.2009 р. у вечірній час вони спілкувалися по мобільному телефону з ОСОБА_9 підтверджується роздруківками вхідних та вихідних викликів абонентів НОМЕР_4 , НОМЕР_1 за 14.10.2009 р., та абонента НОМЕР_5 в період з 12.10.2009 р. по 12.11.2009 р. (том 2 а.с. 129-132).

Суд вислухав доводи сторін, показання свідків, дослідив всі обставини кримінального провадження, на підставі ст.22 КПК України дотримуючись принципу всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи та вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в обсязі пред`явленого йому обвинувачення не доведена. Допитавши підсудних, свідків, дослідивши матеріали кримінальної справи суд приходить до наступного.

Так, суд визнає правдивими показання підсудного ОСОБА_9 з приводу непричетності його до вчинення інкримінованого злочину, оскільки вони підтверджуються показами свідків ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_32 , які підтвердили, що 14.10.2009 року близько 18 години ОСОБА_9 повернувся з роботи та вони святкували його день народження. До наступного дня ОСОБА_9 з квартири не відлучався.

Також, суд визнає правдивими показання свідків ОСОБА_47 , ОСОБА_32 , ОСОБА_34 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , щодо телефонних розмов у вечірній час 14.10.2009 року з приводу поздоровлення з днем народження ОСОБА_9 , оскільки як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 , на той час він користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 та 14.10.2009 р. телефонував на номер мобільного телефону № НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_42 та на номер мобільного телефону № НОМЕР_2 , яким користувалась ОСОБА_51 . Такі показання свідків підтверджується роздруківкою ЗАТ «Київстар» від 23.03.2010 р., відповідно до яких 14.10.2009 р. в період часу з 18 год. 45 хв. до 20 год. 22 хв. на номер мобільного телефону НОМЕР_1 ( ОСОБА_30 ) о 18 год. 45 хв. був здійснений вхідний дзвінок з номера мобільного телефону НОМЕР_6 ( ОСОБА_34 ), о 20 год. 22 хв. з номера мобільного телефону НОМЕР_1 ( ОСОБА_30 ) був здійснений вихідний дзвінок на номер НОМЕР_3 ( ОСОБА_42 ).

Також суд вважає правдивими показання ОСОБА_8 про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_11 за місцем його проживання, він спричинив один, оскільки виникла неприязнь через те, що ОСОБА_12 взяв горілку та цигарки, а також він приревнував його до своєї співмешканки ОСОБА_52 . Гвоздецький участі у побитті ОСОБА_12 не приймав, оскільки з кафе «Філін» відразу поїхав додому.

Крім цього суд приймає до уваги пояснення підсудного ОСОБА_8 , які він давав під час проведення судово-психіатричної експертизи про те, що в той день святкували день народження ОСОБА_53 в кафе «Філін», були присутні ОСОБА_54 та ОСОБА_55 . Між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 виник словесний конфлікт в зв`язку з тим, що останній звинуватив ОСОБА_12 у пропажі горілки зі столу, пішли на вулицю поговорити. Повернувшись ОСОБА_37 поїхав до себе додому, а він з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 пішли до нього додому, де продовжували вживати спиртні напої. В розпалі суперечки наніс декілька ударів по обличчю та тілу ОСОБА_12 , вранці разом з ОСОБА_13 виявили труп ОСОБА_12 та запопали його біля туалету. (том 1 а.с. 243-244).

Суд не приймає до уваги показання підсудного ОСОБА_8 , які він давав на досудовому слідстві про те, що після кафе «Філін» вони всі разом, в тому числі і ОСОБА_14 пішли до нього додому, де розпивали горілку, після чого спільно з ним нанесли ОСОБА_12 численні удари, від яких він помер, оскільки як під час досудового слідства та і в судовому засіданні підсудний ОСОБА_16 пояснив, що оговорив ОСОБА_56 , оскільки був на нього сердитий, через те що той не позичив йому гроші. Також вказану обставину з приводу грошей підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 .

Також суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_15 , про те, що вона бачила, як ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_11 , оскільки як пояснила даний свідок на той час вона страждала на алкоголізм та проходила лікування у медичному закладі. 14.10.2009 р. у вечірній час в будинку ОСОБА_16 вона перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, освітлення у будинку не було, крім того вона сиділа спиною до ОСОБА_12 , який сидів на дивані, тому в силу свого стану не могла за ними спостерігати, оскільки він був поза межами її візуального спостереження.

Виходячи з цього, суд прийшов до висновку, що посилання сторони обвинувачення на показання свідка ОСОБА_15 , наданих як під час досудового слідства так і в судовому засіданні, є безпідставним. Інших доказів, які б вказували на підтвердження вини ОСОБА_9 суду не надано.

Відповідно до ст. 324 Кримінально-процесуального кодексу України, постановляючи вирок, суд повинен, зокрема , вирішити питання, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується

підсудний; чи має це діяння склад злочину і якою саме статтею кримінального закону він передбачений; чи винен підсудний у вчиненні цього злочину тощо.

Згідно зі ст. 327 Кримінально-процесуального кодексу України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена. Виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.

Суд, закінчивши судове слідство, дослідивши та давши аналіз доказам по справі, матеріали кримінальної справи, вважає, що у даній справі всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані.

Державним обвинувачем не надано суду жодного матеріального доказу, який би доводив вину обвинуваченого (не знайдено одяг, який містить сліди крові, відбитки пальців тощо). Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже з урахуванням викладеного вище, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінальної справи в ході судового розгляду, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення за ч.1 ст. 121 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та об`єктивних доказів на доведення його участі у вчиненні інкримінованого йому злочину органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено. В такому разі суд вважає необхідним в силу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України виправдати ОСОБА_9 за недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення ОСОБА_8 кваліфікуючу ознаку вчинення злочину групою осіб, оскільки в судовому засіданні не доведена вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Заявлений під час досудового слідства потерпілою ОСОБА_57 цивільний позов про стягнення на її користь витрат на поховання в розмірі 2013,95 грн. суд залишає без розгляду, залишивши за нею право на звернення до суду з позовом щодо стягнення вказаних витрат в порядку цивільного судочинства, оскільки в своїй заяві до суду від 29.09.2014 року потерпіла ОСОБА_58 вказала, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підсудних не має.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням не відбутого ОСОБА_8 покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 04.05.2010 р. за ч.2 ст.186 КК України, яким його засуджено до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, шляхом часткового приєднання вказаного не відбутого покарання, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 7 (сім) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання - з 14 січня 2010 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області витрати за проведення судово-імунологічної експертизи в сумі 1086,80 гривень.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України за відсутністю в його діях складу злочину та виправдати його за даним обвинуваченням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у виді підписки про невиїзд скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_59 про стягнення витрат на поховання в розмірі 2013,95 грн. залишити без розгляду.

Речові докази, поміщені на зберігання в камері речових доказів СУ УМВС України в Житомирській області виріз з тюлі, дерев`яну частину від дивану, куртку, марлевий тампон, зіскоби речовини бурого кольору зі стіни, зразки волосся ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 15 діб.

Суддя: ОСОБА_1

.