Ухвала
іменем україни

01 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_4 на вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Мерефа, Харківського р-ну, Харківської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі прокурор просить вирок та ухвалу змінити і вважати ОСОБА_5 засудженою за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Таку свою вимогу обґрунтовує тим, що судами обох інстанцій було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме: покарання у виді штрафу призначено тільки у твердій грошовій формі, без визначення у неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як того вимагає санкція частини 1 статті 185 КК України.

Згідно наявної копії вироку Києво Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень в дохід держави.

За вироком суду ОСОБА_5 було визнано винуватою і засуджено за те, що вона 29 червня 2015 року о 15 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в торговому залі гіпермаркету «Ашан Кільцева», що розташований по вулиці Великій Кільцевій, 4, в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, намагалась таємно викрасти належне ТОВ «Ашан Гіпермаркет України» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 458,43 гривень, при цьому, вона, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не змогла завершити злочин з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року вказаний вирок суду щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області залишено без зміни.

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як вбачається із копій судових рішень, вироком Києво Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу, у розмірі 850 гривень в дохід держави. Ухвалою цього ж суду від 25 серпня 2015 року виправлено описку у резолютивній частині цього вироку суду щодо ОСОБА_5 в порядку ст. 379 КПК України, а саме: зазначено, що останню визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, і призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Отже, доводи касаційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України є безпідставними, а вирок суду відповідає вимогам ст. 374 ч. 4 КПК України.

Апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 на вирок районного суду щодо ОСОБА_5 , її доводи щодо неправильного застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність, які за змістом аналогічні доводам касаційної скарги прокурора, перевірив і залишив без задоволення, навівши в ухвалі докладні мотиви такого рішення. При цьому, апеляційний суд вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, пославшись на наявність в матеріалах кримінального провадження ухвали суду першої інстанції, винесеної в порядку ст. 379 КПК України, якою виправлено описку та усунуто неточність резолютивної частини вироку. Вказав апеляційний суд і на те, що вказана ухвала від 25 серпня 2015 року не оскаржувалась в апеляційному порядку, набрала законної сили та на час апеляційного розгляду є чинною. З такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги прокурора є необґрунтованими, рішення судів обох інстанцій належним чином мотивовані та відповідають вимогам кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, з долучених до касаційної скарги копій вироку та ухвали, також не виявлено.

Враховуючи зазначене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, в зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити прокурору, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3