Справа № 1-65/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2010 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Греська В.А.при секретарі Сорока М.М.

з участю прокурора Русина М.Г.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Ємільчине справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, перевулок Леніна, 3 Житомирської області, гр.України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України

по ст. 122 ч. 1 КК України, -

встановив:

15 лютого 2010 року біля 16 години 30 хвилин підсудний ОСОБА_2 перебуваючи в будинку ОСОБА_1 по вул.Чапаєва, 16 у смт.Ємільчине на грунті особистих неприязних відносин вчинив суперечку з останнім. Під час даної суперечки підсудний взяв емальоване відро, яким умисно наніс два удари по голові ОСОБА_1 та один удар ногою в область грудної клітини, від яких потерпілий впав на підлогу.

Підсудний продовжуючи свої злочинні дії підійшов до лежавшого на підлозі потерпілого і умисно наніс йому 5 ударів ногами в область обличчя, різних частин тіла та З удари ногами по лівій нозі в результаті чого причинив йому тілесні ушкодження у вигляді 5 крововиливів на обличчі, під нижньою повікою лівого ока, в області спинки носа, в області підборіддя, на правій щоці на межі з шиєю і в області підборіддя на межі з шиєю, 2-х ран у тіменній області голови, які супроводжувалися струсом головного мозку, закритого оскольчатого перелому лівої великогомілкової кістки на межі середньої і нижньої третин, закритого оскольчатого перелому лівої малогомілкової кістки в нижній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 98 від 16.04.2010 року відносяться до середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою довготривалого розладу здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю і показав, що 15.02.2010 року після 16 години прийшов у будинок потерпілого, щоб покликати ОСОБА_3 у будинок ОСОБА_4. В будинку між ним і потерпілим виникла суперечка і він схвативши відро наніс потерпілому біля 3-х ударів по голові. Потерпілий впав на підлогу і він підійшовши до нього наносив удари ногою по нозі, декілька ударів ногою по тулубу. У вчиненому щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини підсудним його виновність у вчиненні інкримінованованого злочину доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так показаннями потерпілого ОСОБА_1 стверджується, що 15.02.2010 року після 16 години до нього в будинок прийшов підсудний, який запропонував ОСОБА_3 піти з ним. Вона не бажала піти і вони посперечалися. Розвернувшись спиною до підсудного, він почав від нього відходити і підсудний схвативши емальоване відро в цей час наніс йому 3 удари відром по голові. Від нанесених ударів він впав на підлогу. Підсудний наніс удари по нозі, він відчув різку біль, почувши одночасно хрупіт кістки ноги та втратив свідомість. Прийшовши до свідомості побачив, що ОСОБА_3 намагається положити його на

диван. На його думку підсудний був випивший.

Свідок ОСОБА_3 в суді показала, що 18.02.2010 року біля 16 години підсудний зайшов у будинок потерпілого і запропонував їй піти до ОСОБА_4. Вона відмовилася піти і між підсудним та потерпілим виникла суперечка. Підсудний схватив відро, яким наніс 2 удари по голові потерпілого, який впав на підлогу. Після цього підсудний наніс потерпілому 3 удари ногою по нозі, удари по тулубу і розвернувшись вийшов із будинку. Чи перебував підсудний у нетверезому стані не може повідомити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що 15.02.2010 року до неї зателефонувала ОСОБА_6 і повідомила, що побили її брата - потерпілого. Прибувши в будинок потерпілого побачила, що він лежить у крові, була розлита вода, погнуте відро. Викликавши автомобіль «швидкої допомоги» потерпілого доставили в лікарню.

Відповідно до протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_1 від 15.02.2010 року слідує, що 15.02.2010 року біля 16 години 30 хвилин ОСОБА_2 житель смт.Ємільчине причинив йому тілесні ушкодження.

(а.с.6).

Під час огляду місця події 15.02.2010 року в будинку ОСОБА_1 по вул.Чапаєва, 16 у смт.Ємільчине вилучено емальоване відро по верху погнуте із слідами темно-бурого кольору різних розмірів у нижній частині, наволочка із плямами темно-бурого кольору.

(а.с.8-9).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що 15.02.2010 року біля 18 години до неї прибігла ОСОБА_3 і попросила зателефонувати до ОСОБА_5 та повідомити їй, що ОСОБА_2 побив потерпілого. ОСОБА_3 їй повідомила, що підсудний наносив удари потерпілому відром.

За висновком судово-медичної експертизи № 98 від 16.04.2010 року ОСОБА_1 причинені тілесні ушкодження у вигляді 5 крововиливів на обличчі, під нижньою повікою лівого ока, в області спинки носа, в області підборіддя, на правій щоці на межі з шиєю, в області підборіддя на межі з шиєю, 2-х ран у тіменній області голови, які супроводжувалися струсом головного мозку, закритого оскольчатого перелому лівої великогомілкової кістки на межі середньої і нижньої третин, закритого оскольчатого перелому лівої малогомілкової кістки в нижній третині, які відносяться до середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою довготривалого розладу здоров'я і могли виникнути в результаті нанесення ударів кінцем відра по волосяній частині голови, кулаками по обличчю, ногами по лівій нозі і відповідають строку припинення 15.02.2010 року.

(а.с.42-43).

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину підсудного у вчиненні злочину і кваліфікує його дії за ст.122 ч.І КК України, оскільки він умисно причинив тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочинів, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний характеризується негативно.

Згідно акту судово-наркологічної експертизи № Д-150 від 23.02.2010 року ОСОБА_2 страждає алкоголізмом, потребує примусового лікування, протиказань немає.

Відповідно до ст.66 КК України пом'якшуючими обставинами покарання підсудної

суд вважає його щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання підсудного суд не виявив.

З урахуванням наведеного, думки потерпілого, особи підсудного, суд вважає, що для виправлення підсудного та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ст.122 ч.І КК України.

Прокурором Ємільчинського району заявлений до підсудного позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 6817 грн. 31 коп., який підсудний в судовому засіданні визнав повністю.

Позов підтверджується довідкою - розрахунком Ємільчинської ЦРЛ і підлягає стягненню з підсудного.

Судових витрат по справі не має.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст.323 - 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.І КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту із залу суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Ємільчинської ЦРЛ 6817 (шість тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 31 коп. витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Речові докази: емальоване відро зеленого кольору, насипку до подушки, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Ємільчинського. РВ УМВС повернути потерпілому ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а перебувавшим під вартою засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_7