ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/728/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст. 89,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 13 березня 2015 року, приблизно о 19 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo-Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 по проїзній частині вул. Ревуцького в м. Києві, в порушення вимог п. 11.4 та розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка 1.3 ПДР України, проявив неуважність та необачність на дорозі з двостороннім рухом, яка має три смуги для руху в одному напрямку, пересік горизонтальну дорожню розмітку (подвійну суцільну лінію), виїхавши на бік дороги зустрічного руху, де вчинив зіткнення з автомобілем «Opel-Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 у наслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Порушення вказаних пунктів ПДР водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, які настали у ДТП, а саме заподіяні потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості у виді закритої травми лівого колінного суглобу: крайовий перелом голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщення уламків, перелому верхівки лівого наколінника без зміщення уламків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 13 березня 2015 року в вечірній час, рухаючись проїзною частиною по вул. Ревуцького в м. Києві на своєму автомобілі «Daewoo-Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем Opel, в результаті чого пасажирам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження.
Надаючи відповіді на запитання, обвинувачений зазначив, що в той день йшов дощ з мокрим снігом, та, коли перед ним загальмував транспорт, то він виїхав на зустрічну смугу. Також, останній просив не позбавляти його прав, оскільки це є його єдиний дохід, а у нього на утриманні знаходиться батько інвалід.
Щодо заявленого прокуратурою цивільного позову, то обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не визнає його, оскільки він є необґрунтований.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються заявленого прокурором цивільного позову та характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд ураховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є не судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, уважає за необхідне призначити останньому основне покарання у виді обмеження волі, але не в максимальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК.
Разом з тим, суд уважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , ураховуючи обставини справи, дані про його особу, щире каяття у вчиненому, надання на протязі досудового та судового слідства правдивих показань, які сприяли встановленню істини в справі, що судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відшкодування потерпілій ОСОБА_9 завданої шкоди в повному обсязі, думку інших потерпілих, які не наполягали на позбавленні волі, можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, також передбачено призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами або без такого.
Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, суд прийшов до висновку про недоцільність призначення ОСОБА_3 додаткового покарання, виходячи з того, що позбавлення права керувати транспортними засобами призведе до того, що останній буде позбавлений можливості забезпечувати свою сім`ю, а саме, батька-інваліда, 1942 року народження та доньку. Займатися іншим видом діяльності у нього не має можливості, оскільки професійні здібності обвинуваченого пов`язані саме з керуванням транспортним засобом, що також підтверджується характеристикою, наданою за минулим місцем роботи, де на час вчинення ДТП він працював водієм експедитором.
Стосовно заявленого прокуратурою Дарницького району м. Києва, в інтересах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, цивільного позову в сумі 8204 грн. 88 коп., то суд уважає, що він є цілком обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.
Щодо доводів захисника обвинуваченого про відсутність даних дійсного перебування потерпілих в лікарні, на незрозумілості визначення вартості лікування, то вони не заслуговують на увагу та є надуманими, оскільки прокурором було надано та досліджено судом довідки з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з відповідними розрахунками на лікування, з зазначенням періоду перебування в лікарні потерпілих та їх діагнозу. Підстав сумніватися у вказаних документах у суду не має.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст.100 та ч. 2 ст.124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі п.п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов прокуратури Дарницького району м. Києва, в інтересах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, вартість лікування потерпілих в сумі 8204 грн. 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати по справі - вартість проведення авто технічних експертиз у загальній сумі 2150 грн. 40 коп.
Речові докази по справі, а саме, автомобіль «Daewoo-Lanos», який передано на зберігання ОСОБА_3 , та автомобіль «Opel-Vivaro», який передано на зберігання ОСОБА_10 - залишити останнім за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя