УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
За участю прокурора ОСОБА_3
Обвинуваченого ОСОБА_4
Захисника ОСОБА_5 ,
Представника потерпілих ОСОБА_6
Потерпілих ОСОБА_7 ОСОБА_8 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд -
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , який утримується у Київському слідчому ізоляторі державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київської області, оскільки останній працює, має постійне місце проживання, не буде переховуватись від суду та перешкоджати встановленню істині по справі, визнання доказів не допустимими та про закриття кримінального провадження.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО в м. Києві на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор заперечував проти клопотань захисника ОСОБА_5 , та обвинуваченого оскільки не відпали ризики передбаченні ст. 177 КПК України, а докази зазначенні захисником не були дослідженні судом, тому суд позбавлений дати їм оцінку.
Представник потерпілих ОСОБА_6 та потерпілі заперечували проти клопотань захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 та підтримали позицію прокурора.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , потерпілих, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється захиснику і уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. ОСОБА_4 враховуючи обставини скоєння злочину, позицію в ході досудового слідства та в суді, може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальній провадженню шляхом тиску на свідків, змінити місце проживання, ухилятися від слідства та суду та перешкоджати виконанню процесуальних рішень, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Клопотання захисника ОСОБА_5 в частині визнання доказів у кримінальному провадження не допустимими та закриття кримінального провадження, не підлягає задоволенню, оскільки суд позбавлений можливості на даній стадії, дослідити зазначенні докази, а тому клопотання є передчасним.
Таким чином клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого не підлягають задоволенню.
Тому суд вважає, що підстав для зміни міри запобіжного заходу на особисте зобов`язання не має та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 331 ч. 1, 350 КПК України, суд -
Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та тримати під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби м. Києва та Київської області.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб до 05.11.2015 року, включно.
Клопотання захисника ОСОБА_5 в частині визнання доказів у кримінальному провадження не допустимими та закриття кримінального провадження відмовити як передчасним.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя