Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 615/949/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2012 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовика П.В.

з секретарем Галенчик О.В.

з участю прокурора Бережника В.В.

захисника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

представника служби у справах

дітей Народицької РДА ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Народичі справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого,

за ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2012 року біля 02 години в селі Мотійки Народицького району, неповнолітній ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з метою угону, проникли на подвір'я домогосподарства ОСОБА_7, в селі Мотійки, вул..Ворошилова,56 Народицького району, де ОСОБА_6 відкривши передні дверцята, сів за кермо належного ОСОБА_7 автомобіля НОМЕР_1, вартістю 12469,08 грн., а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виштовхали автомобіль на вулицю та здійснили спробу завести автомобіль з буксиру. Не завівши автомобіль, за його кермо сів ОСОБА_8, який не був обізнаний про злочинний намір ОСОБА_5, ОСОБА_6М та ОСОБА_4. Після чого останні штовхаючи автомобіль, завели його двигун, та почергово проїхали на ньому за кермом. Таким чином, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 незаконно заволоділи зазначеним транспортним засобом, шляхом його угону, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину визнав і показав, що 10 травня 2012 року біля 2 години в селі Мотійки Народицького району він разом ОСОБА_5, ОСОБА_6 шукали бензин, і з цією метою направились до домогосподарства ОСОБА_7. Прийшовши до домогосподарства ОСОБА_7 вони вирішили злити бензину з автомобіля який там стояв, але на бензобаку стояла кодова кришка і вони не змогли її відкрити. Тоді вони вирішили покататись на автомобілі. Микола сів за кермо автомобіля, а він разом з ОСОБА_5 викотили автомобіль на вулицю після чого спробували штовхаючи завести, але нічого не вийшло і ОСОБА_6 вийшов із-за керма, тоді сів за кермо він, спробував завести автомобіль ключем, але в нього не вийшло і він зламав ключа. Потім вони попросили ОСОБА_8, який проходив по вулиці допомогти завести двигун, на що останній сів за кермо даного автомобіля, а вони втрьох штовхали автомобіль після чого він завівся і вони посідали в автомобіль та поїхали до с. Славинщина Народицького району. ОСОБА_8 вони про угон автомобіля нічого не розповідали. Підїхавши до двору господарства ОСОБА_8, останній вийшов з автомобіля та пішов додому. Вони в послідуючому, почергово проїхали на автомобілі до с. Мотійки, а потім поставили автомобіль в двір ОСОБА_7. У вчиненому щиро розкаюється.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину визнав і показав, що 10 травня 2012 року біля 2 години в селі Мотійки Народицького району він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 шукали бензин, і з цією метою направились до домогосподарства ОСОБА_7. Прийшовши до домогосподарства ОСОБА_7 вони вирішили злити бензину з автомобіля який там стояв, але на бензобаку стояла кодова кришка і вони не змогли її відкрити. Тоді вони вирішили покататись на автомобілі. Вони викотили автомобіль на вулицю після чого спробували штовхаючи завести його двигун, але нічого не вийшло і ОСОБА_6 вийшов із-за керма, тоді сів за кермо ОСОБА_4, спробував завести автомобіль ключем, але в нього не вийшло. Потім вони попросили ОСОБА_8, який проходив по вулиці допомогти завести двигун, на що останній сів за кермо даного автомобіля, а вони втрьох штовхали автомобіль після чого він завівся і вони посідали в автомобіль та поїхали до с. Славинщина Народицького району. ОСОБА_8 вони про угон автомобіля нічого не розповідали. Підїхавши до свого двору, останній вийшов з автомобіля та пішов додому. Вони в послідуючому, почергово проїхали на автомобілі до с. Мотійки, а потім поставили автомобіль в двір ОСОБА_7. У скоєному щиро розкаюється.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину визнав і показав, що 10 травня 2012 року біля 2 години в селі Мотійки Народицького району він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шукали бензин, і з цією метою направились до домогосподарства ОСОБА_7. Прийшовши до домогосподарства ОСОБА_7 вони вирішили злити бензину з автомобіля який там стояв, але не змогли відкрити кришку бензобака. Тоді вони вирішили покататись на автомобілі. Викотили автомобіль на вулицю, після чого спробували штовхаючи завести його двигун, але нічого не вийшло і він вийшов із-за керма, тоді сів за кермо ОСОБА_4, спробував завести автомобіль ключем, але в нього не вийшло. Потім вони попросили ОСОБА_8, який проходив по вулиці допомогти завести двигун, на що останній сів за кермо даного автомобіля, а вони втрьох штовхали автомобіль після чого він завівся і вони посідали в автомобіль та поїхали до с. Славинщина Народицького району. ОСОБА_8 вони про угон автомобіля нічого не розповідали. Підїхавши до свого двору, ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та пішов додому. Вони в послідуючому, почергово проїхали на автомобілі до с. Мотійки, а потім поставили автомобіль в двір ОСОБА_7. У скоєному щиро розкаюється.

Крім визнання своєї вини, винуватість підсудних підтверджується показаннями потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в період з квітня по травень 2012 року він перебував у м.Львові. Коли приїхав додому в с.Мотійки Народицького району, то виявив, що на подвірї, на його автомобілі НОМЕР_2 маються механічні пошкодження. В послідуючому йому стало відомо про те, що його автомобіль був викрадений. Внаслідок злочинних дій, а саме угону автомобіля, йому заподіяно матеріальні збитки, які на даний час повністю відшкодовані.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 10.05. 2012 року близько 10 год. він пішов до магазину і побачив, що автомобіль його сусіда ОСОБА_7 стоїть не так, як звичайно. Зайшовши до домогосподарства сусіда, помітив, що на траві були сліди виїзду автомобіля, дверцята його були відчинені, ключ запалення був зламаний. Після цього він повідомив сусіда про цей факт.

ОСОБА_10 Сергійович показав, що 10 травня 2012 року біля 2 години він на вулиці с. Мотійки Народицького району, зустрівся з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які штовхали автомобіль марки ВАЗ 21063, при цьому ОСОБА_6 сидів за кермом. Він сів за кермо, щоб допомогти хлопцям завести двигун автомобіля. Хлопці штовхали автомобіль, а він завів двигун, після чого всі сіли в автомобіль і направились до с.Славинщина Народицького району, де біля свого будинку він вийшов і направився до себе додому. Про угон автомобіля хлопці нічого не розповідали.

Також винуватість підсудних підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, зокрема: протоколом огляду місця події від 19.06.2012 року ( а.с.21-25), в ході якого було проведено огляд домогосподарства ОСОБА_7 за адресою с. Мотійки вул. Ворошилова 56 Народицького району; висновком автотоварознавчої експертизи №5 від 24.07.2012 року (а.с.60-63), під час якої встановлена середня ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 21063, 1985 року виготовлення, станом на 23.07.2012 року -12469,08 грн.; протоколами відтворення обстановки та обставин події (а.с.102-105, 98-101), згідно яких ОСОБА_5 та ОСОБА_4 показали де, коли та при яких обставинах вони вчинили злочин.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, а ОСОБА_5 ще й вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні не встановлено.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_6, суд враховує помякшуючі обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого, який просить суд суворо не карати підсудного, та те, що останній вину визнав, а також особу винного, який є не судимим, позитивну характеристику з місця проживання, а тому, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і підсудного можливо звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього обовязок.

Враховуючи те, що підсудний вчинив умисний тяжкий злочин, суд рахує за необхідне, в силу ст.76 КК України, покласти на нього обовязок - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує помякшуючі обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого, який просить суд суворо не карати підсудного, та те, що останній вину визнав, а також особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивну характеристику з місця проживання, а тому, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і підсудного можливо звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Враховуючи те, що підсудний скоїв умисний тяжкий злочин, суд рахує за необхідне, в силу ст.76 КК України, покласти на нього обовязки - періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Оскільки статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у випадку звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, серед яких конфіскація майна відсутня, не призначати підсудним ОСОБА_6 та ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, помякшуючі обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, думку потерпілого, який просить суд суворо не карати підсудного, а також те, що він вину визнав, усвідомив ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння і щиро жалкує про це, вчинив злочин вперше, позитивні характеристики з місця проживання та навчання, а тому, суд вважає, що йому, в силу ч.1 ст.69 КК України, слід призначити покарання більш мяке, ніж зазначене в санкції ч.2 ст.289 КК України у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи майновий стан підсудного ОСОБА_5 та те, що він є неповнолітнім, не призначати йому додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин будучи неповнолітнім, на даний час не працює і не має свого майна, суд вважає, що судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_2 - матері підсудного ОСОБА_5

Керуючись ст.ст.323 та 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього обовязок: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 100 годин громадських робіт без конфіскації належного йому майна.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області (р/р 1843, код 25574601, МФО 811039, банк УДК в Житомирській області ) судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 78 грн.40 коп., з кожного.

Арешт накладений на майно, яке належить ОСОБА_4 - скасувати.

Арешт накладений на майно, яке належить ОСОБА_5 - скасувати.

Запобіжний захід підсудним, підписку про невиїзд, залишити до вступу вироку в закону силу.

На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11