АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 234/ 11340/14-к
№ пров. 11-сс/ 778/845/14 Головуючий в 1-й інст. - ОСОБА_1
Категорія - ст. 183 КПК Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

19 грудня 2014 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острівка, Компанієвського району, Кіровоградської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 5 КК України.

Як вбачається з матеріалів, у провадженні в.о. слідчого в особливо важливих справах СВ Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_8 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30001517 від 20 листопада 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч. 2 п. 5 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за таких обставин.
ОСОБА_7 був призваний на військову службу за призовом відповідно до вимог Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 06 травня 2014 року та зарахований до списків особового складу військової частини п/п НОМЕР_1 у військовому званні солдата. Місцем дислокації військового підрозділу є АДРЕСА_2 .
У зв`язку з приведенням військової частини польова пошта НОМЕР_1 до стану бойової готовності, військовослужбовцям частини для службового користування було видано штатну зброю, у тому числі солдату ОСОБА_7 автомат АКСУ калібру 5,45 мм та боєприпаси до нього.
19 листопада 2014 року солдат ОСОБА_7 , разом з іншими військовослужбовцями вказаної військової частини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на підставі розпорядження свого командира ОСОБА_12 , на автомобілі «Фольцваген Т-5» державний номерний знак НОМЕР_2 , виїхали з особистою стрілецькою зброєю до міста Рубіжне Луганської області з метою охорони території навколо будинку останнього.
В ході виконання даного розпорядження військовослужбовці ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на використання свого становища військовослужбовців та наявної стрілецької зброї для самовільного привласнення владних повноважень працівників правоохоронних органів з метою здійснення протиправних паспортних перевірок цивільних мешканців міста Рубіжне, здійснення їх особистого обшуку та обшуку належного їм майна. При цьому, вказані військовослужбовці домовилися між собою застосовувати стрілецьку зброю стосовно осіб, які не будуть підкорятися їхнім вимогам.
Близько 21-00 години 19 листопада 2014 року військовослужбовці ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , пересуваючись на зазначеному автомобілі по вулиці Куйбишева у місті Рубіжне, побачили припаркований на узбіччі автомобіль ВАЗ-2101 д/н НОМЕР_3 , у салоні якого знаходились раніше їм не знайомі водій ОСОБА_13 та пасажири ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .
Виконуючи свій протиправний намір на самовільне привласнення владних повноважень працівників правоохоронних органів, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з іншими вищевказаними військовослужбовцями, зупинив автомобіль «Фольксваген Т-5» поруч з автомобілем ВАЗ-2101 під керуванням ОСОБА_13 та надав останньому незаконне розпорядження заглушити двигун автомобіля та вийти з автомобіля.
У свою чергу ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ОСОБА_7 і ОСОБА_10 не є представниками правоохоронних органів та висувають незаконні вимоги вийти з автомобіля, виходячи з наявних обставин, злякався вимог останніх та спробував втекти на своєму автомобілі.
ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , діючи відповідно до раніше досягнутих між собою домовленостей щодо застосування вогнепальної зброї стосовно осіб, які не підкорились їхнім вимогам, усвідомлюючи можливість заподіяння смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , діючи умисно, з метою перешкоджання втечі останніх, вийшли з автомобіля «Фольксваген Т-5» та відкрили автоматичний вогонь зі стрілецької зброї, зокрема, автоматів АКСУ калібру 5,45 мм, у бік автомобіля ВАЗ-2101 під керуванням ОСОБА_13 , який знаходився від них на відстані біля 30 метрів.
Внаслідок вказаних протиправних дій водію автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_13 заподіяні три кульові вогнепальні поранення грудної клітини та одне кульове вогнепальне поранення поперекової частини тулуба, від яких настала смерть останнього, та мала місце загроза небезпеки для життя ОСОБА_14 і ОСОБА_15
20 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115, ч.2, п.5 КК України за № 0001517.
21 листопада 2014 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115, ч.2, п.5 КК України.
22 листопада 2014 року в.о. слідчого в особливо важливих справах ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з в.о. начальника відділу процесуального керівництва Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_16 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі. Вважає, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості скоєного ним злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи приховати речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти окремі злочини проти встановленого порядку несення військової служби, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 22.11.2014 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 19 січня 2015 року, стосовно ОСОБА_7 задоволено.
В своїй апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, оскільки на день вчинення злочину він не був військовослужбовцем, а лише стажистом, в штат військової частини не був зарахований, штатної зброї не мав, тому свій арешт вважає незаконним і, за змістом апеляції, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає судове рішення законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, підозра щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ст. 115, ч.2, п.5 КК України, є обгрунтованою, оскільки він сам не заперечує свою участь у вказаних подіях правопорушення, ці обставини підтверджуються також протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду трупа ОСОБА_13 та іншим.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував вимоги ст. 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, які дають достатні підстави вважати суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії, а також враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховано його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.
Висновки слідчого судді відповідають матеріалам кримінального провадження і є переконливими.
Обираючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також цілком обґрунтовано, з дотриманням положень ч.4 ст. 183 КПК України та з врахуванням підстав та обставин обрання запобіжного заходу, не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин доводи ОСОБА_7 стосовно незаконності рішення слідчого судді є безпідставними та не заслуговують на увагу. Крім того, законність даного судового рішення вже була предметом розгляду Апеляційного суду, який своєю ухвалою від 08 грудня 2014 року, що набрала законної сили, не знайшов підстав для його скасування і залишив без змін.
Що до посилання підозрюваного на те, що він не є військовослужбовцем і не мав службової зброї на момент злочину, то ці обставини, а також ступінь його вини чи невинуватості, питання кваліфікації його дій та таке інше, не є предметом розгляду та повноважень суду на даній стадії судового процесу, тому судовою колегією не розглядалися.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, тому правових підстав, зазначених у ст. 409 КПК України, для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги підозрюваного не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 405, 407, 409, 422 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2014 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою - без змін.
Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

судді: