Справа № 460/1400/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/645/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
та захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 травня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Масівці Хмельницького району Хмельницької області, українця, гр. України, освіта неповна середня, не одруженого, безпартійного, мобілізованого військовослужбовця п/п НОМЕР_1 (колишня в/ч НОМЕР_2 ), такого, який не має судимості,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_8 домашній арешт залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Згідно вироку місцевого суду, 04 вересня 2014 року ОСОБА_8 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня він вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 , що знаходиться в АДРЕСА_1 .

В подальшому, наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 від 09 вересня 2014 року за № 2, ОСОБА_8 був зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги гармати гаубично-артилерійського взводу гаубично-артилерійської батареї гаубично-артилерійського дивізіону військової частини.

Відтак, з 04 вересня 2014 року, з моменту відправлення ОСОБА_8 у військову частину НОМЕР_2 з ОМВК Хмельницької області, він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

20 вересня 2014 року о 21 год. солдат ОСОБА_8 з метою ухилитись від військової служби не з`явився із звільнення в розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_3 , що знаходиться в АДРЕСА_1 та без поважних причин, незаконно, по даний час знаходиться поза межами її розташування, де проводить час на власний розсуд.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) вчинив дезертирство, тобто нез`явлення у військову частину на службу з метою ухилитися від військової служби, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Яворівського районного суду від 25 травня 2015 року у справі № 460/1400/15-к та відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням і покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_9 стверджує, що призначене ОСОБА_8 покарання є занадто суворим, таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним злочину та його особі.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 є батьком 2-х дітей, має на утриманні непрацездатну матір похилого віку та престарілу бабусю дружини. Крім того, він свою вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв встановленню обставин по справі, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Вважає, що з огляду на це застосування положень ст. 75, 76 КК України буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння ним нових злочинів.

У свою чергу, не погоджуючись з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , прокурор ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 травня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вказує, що ОСОБА_8 вчинив дезертирство одне з найбільш важких та небезпечних злочинних посягань. Звертає увагу на те, що застосування судом ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання унеможливить виправлення й перевиховування засудженого, спонукатиме інших військовослужбовців до вчинення кримінальних правопорушень та створить атмосферу безкарності у військовому колективі.

Крім того, зазначає, що судом у повній мірі під час судового розгляду досліджено особу обвинуваченого та було встановлено, що ОСОБА_8 за своїми дітьми догляд не здійснює і йому навіть не відомо їхнє місцезнаходження.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_9 на підтримання своєї апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримання думки свого захисника, прокурорів, які заперечили подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_9 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, а саме дезертирства, що проявилося у нез`явленні у військову частину з метою ухилитися від військової служби.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Апеляційні доводи сторони захисту щодо невідповідності покарання ступеню тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, його особі та можливості звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням колегія суддів розцінює як необ`єктивні та такі, що направлені на уникнення реальної відповідальності за скоєне.

Згідно положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення особи без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що зазначені в обвинувальному акті та підтверджені судом першої інстанції.

Колегія суддів враховує та надає оцінку тому, що ОСОБА_8 є батьком двох дітей, з якими не проживає та фактично не здійснює догляд, його сирітство та сімейний стан.

Однак, дезертирство це одне з найбільш важких злочинних посягань, що особливо є небезпечним в такий складний для держави період. Вчиняючи дезертирство ОСОБА_8 знав про проблеми, які виникають і вирішують Збройні Сили України, але він, діючи умисно, не бажав переносити тяготи служби та в такий спосіб бажав назавжди ухилитися від несення військової служби.

Тому, враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання, а відповідно і неможливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на це колегія суддів вважає, що вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для застосування ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає, а тому приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_9 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4