№ 336/2529/14-к
провадження № 1кп/336/271/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2014 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем м.Запоріжжя, не одруженого, з середньою освітою, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
04.03.2014 р. приблизно о 08.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_2 , таємно викрав у малолітньої ОСОБА_6 сережки у кількості двох штук із золота 585 проби, загальною вагою 0,59 г, вартістю 303,73 грн., чим спричинив ОСОБА_7 , збитки на вищевказану суму.
Своїми діями ОСОБА_5 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки ст.185 ч.1 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час проведення досудового слідства було встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є всі правові підстави для застосування до обвинуваченого примусових заходів медичного характеру.
Адвокат підтримав клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_5 .
Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений у встановленому законом порядку, у підготовчому судовому засіданні судом була постановлена ухвала про розгляд клопотання за відсутності ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.512 КПК України.
Разом з тим, факт вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у стані неосудності знайшов своє підтвердження доказами, що були дослідженні в ході судового розгляду кримінального провадження.
Як вбачається із акту судово-психіатричної експертизи № 158 від 26 березня 2014 року ОСОБА_5 виявляє психічні розлади у вигляді розумової відсталості у ступені помірно вираженої дебільності з порушенням поведінки, ускладненої психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, епісіндром в анамнезі. В період інкримінованого правопорушення не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом на цей час також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
Згідно з довідкою з КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» від 13.03.2014 р., ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1986 р. з діагнозом: «Легка розумова відсталість резидуально-органічного ґенезу з емоційно-вольовою нестійкістю.
Відповідно до довідки Обласного наркологічного диспансеру від 11.03.2014 року, ОСОБА_5 на обліку у нарколога не знаходиться.
Як вбачається з вимоги про судимість обвинувачений раніше не судимий та за місцем свого мешкання, відповідно до громадської характеристики характеризується посередньо.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.
П.2 ч.1 ст. 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно ч. 2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи викладене, беручи до уваги характер та тяжкість захворювання ОСОБА_5 , тяжкість вчиненого ним діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для інших осіб суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст. 19,93,94 КК України, ст.ст. 372,376,512,513 КПК України, суд, -
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речові докази по справі:
вилучені 19.03.2014 р. з ломбарду «Карат» золоті сережки у кількості двох штук, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у розпорядженні ОСОБА_7 ;
квитанцію ломбарду «Карат», долучену до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з моменту її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний районний суд м.Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1