Справа № 638/2012/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
18 лютого 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України, погодженого із старшим прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлучений, раніше не судимого, солдат, кулеметник 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 2-ої механізованої роти 1-го механізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади НОМЕР_2 гвардійського армійського корпусу Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_3 - у теперішній час військова частина польова пошта НОМЕР_4 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призваний на військову службу 01.08.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час часткової мобілізації на особливий період, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України,

для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він призваний на військову службу 01.08.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 під час часткової мобілізації на особливий період наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 01.08.2014 року зараховано на посаду старшим стрільцем 2-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 1-ої механізованої роти 1-го механізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади 6-го гвардійського армійського корпусу Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_3 - у теперішній час військова частина польова пошта НОМЕР_4 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом командира вказаної військової частини від 01.08.2014 року за №155 рядового ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 на усі види забезпечення; та з цього числа справи та посаду він прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України Про Збройні Сили України, ст.ст. 1, 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 2, 9, 11, 16, 125, 126, 130,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.

У порушення вищевказаних вимог законодавства України ОСОБА_4 за попередньою змовою з військовослужбовцями цієї ж військової частини: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину НОМЕР_3 , а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовувати на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на ухилення від виконання обов`язків військової служби шляхом самовільного залишення зазначеної військової частини, військовослужбовець Збройних Сил України, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, у порушення вимог ст. 11 Закону України Про Збройні Сили України, ст.ст. 1, 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 2, 9, 11, 16, 125, 126, 130,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних причин, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 12.10.2014 діючи за попередньою змовою із вказаними вище військовослужбовцями, самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та до теперішнього часу у вказану військову частину не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

За даним фактом 04 листопада 2014 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 408 КК України.

Військовою прокуратурою Харківського гарнізону Центрального регіону України прийнято процесуальне рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_4 , який своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися від військової служби, за попередньою змовою групою осіб.

17.02.2015 року до Дзержинського районного суду м. Харкова органом досудового розслідування подано клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та одночасно клопотання про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджені з прокурором.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу, перевіривши матеріали справи, суд вважає що клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підозра у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 408 КК України ґрунтується на показаннях допитаного свідка ОСОБА_7 від 23.12.2014 року, а також документами: інформацією ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 20.12.2014 року, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 за №155 від 01.08.2014 року тощо), інформаціями: ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.12.2014 року, ГУ МВС України в Харківській області за №30/1877 від 27.11.2014 року, СУ ГУ МВС України в Харківській області за №47/26378 від 17.11.2014 року.

Прийнятими під час досудового розслідування заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не представилось можливим.

Суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, за місцем розташування військової частини не перебуває, що свідчить про неможливість запобігання ризиком шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189-191 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України, погодженого із старшим прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Надати дозвіл оперативним співробітникам ГУМВС України в Харківській області на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставки для участі в розгляді клопотання Дзержинським районним судом м. Харкова про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали 5 місяців.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законної сили з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя