У Х В А Л А

08 жовтня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу ОВС прокуратури Житомирської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 368 КК України.

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором та просить накласти арешт на автомобіль Kia Sorento 2.5 D - ДН НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ).

В клопотанні вказано, що у вересні 2015 року з метою здійснення сільськогосподарського виробництва на території Малинського району до голови Малинської районної ради ОСОБА_3 та голови Малинської РДА ОСОБА_4 звернувся голова фермерського господарства «Мельник 2511» ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 обіймаючи посаду голови Малинської районної ради, будучи головною посадовою особою місцевого самоврядування району, в обов`язки якої входить здійснення загального керівництва діяльністю районної ради, скликання сесій, внесення пропозицій та формування порядку денного, представлення ради у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, координація діяльності постійних комісій ради та здійснення керівництва виконавчим апаратом ради, діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди вступив у попередню змову із головою Малинської РДА ОСОБА_4 .

При цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, висунули ОСОБА_5 умову, що одержати земельні ділянки на території Малинського району він зможе лише за умови передачі їм неправомірної вигоди у сумі 40 тис. грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою службовими особами, які займають відповідальне становище, ОСОБА_4 , 25.09.2015 близько 14 години знаходячись в салоні автомобіля марки FIAT Doblo д.н.з НОМЕР_3 поруч із будинком АДРЕСА_1 , одержав від представника фермерського господарства Мельник-2511 ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді 40 тис. грн. за сприяння у виділенні земельних ділянок на території Горинської сільської ради Малинського району Житомирської області для ведення сільськогосподарського виробництва.

У цей же день, близько 20 години перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розподілили між собою отримані грошові кошти, при цьому ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 20 тис. грн.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 володіє автомобілем Kia Sorento 2.5 D - ДН НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ) який зареєстрований на дружину ОСОБА_3 ОСОБА_7 . Вказане майно є сумісною власністю.

ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, а санкція ч. 3 ст.368 КК України передбачає конфіскацію майна. Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення конфіскації майна, виконання судових рішень та забезпечення кримінального провадження, просить суд накласти арешт на автомобіль Kia Sorento 2.5 D - ДН НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ).

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Виходячи з положень ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається без повідомлення підозрюваного.

В судове засідання слідчий не з`явився.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Згідно ст. 94 КПК України, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В підтвердження права власності ОСОБА_3 на автомобіль марки FIAT Doblo д.н.з НОМЕР_3 стороною обвинувачення надала копія облікової картки приватного АТМ, проте в даній картці вказано, що власником автомобіля є ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчим не надано доказів, що автомобіль є спільною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , не надано доказів перебування вказаних осіб у шлюбі, а також докази придбання автомобіля під час перебування у шлюбі. Право користування не можна ототожнювати з правом власності.

Таким чином, з огляду на положення ст. 170, ст. 171 КПК України, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено перебування у власності підозрюваного вказаного вище майна, а тому для задоволення клопотання про його арешт відсутні правові підстави.

Відмова в задоволенні клопотання про арешт майна через недоведеність, не є перешкодою для повторного звернення з таким клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя.-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволення клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1