Справа № 592/5183/15-к
Провадження № 1-кп/592/315/15
ВИРОК
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, фактично мешкає АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , раніше судимої:
1.14.07.2007 р. Ковпаківський райсудом м. Суми за ч.2,3,4 ст. 190, 70,71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, крім житла, 02.02.2011 р. постановою Уманського міськрайсуду Черкаської області звільнено умовно-достроково від основної міри покарання на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 24 дні;
2.13.10.2014 року Зарічним райсудом м. Суми за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 1275 грн.
Яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
На початку червня 2014 р, (точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не представилося за можливе) ОСОБА_4 познайомилася з ОСОБА_6 , в ході спілкування їй стало відомо, що ОСОБА_6 шукає квартиру для подальшого проживання, тому ОСОБА_4 запропонувала допомогти їй придбати кімнату в гуртожитку, через оформлення кредитної картки у ПАТ «ПриватБанк», тобто придбати в подальшому кімнату у гуртожитку за кредитні кошти і потім виплачувати кредит банку. Також ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що кредитний ліміт на кредитній картці gold є підвищеним. Це зацікавило ОСОБА_6
21.06.2014 р. ОСОБА_6 у відділенні ПАТ «ПриватБанк» оформила на своє ім`я кредитну банківську картку-gold НОМЕР_2 та дізналася, що кредитний ліміт даної картки становить 8000 грн, про що повідомила ОСОБА_4 .
Після цього ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що з метою підвищення кредитного ліміту на даній картці, треба показати активне використання кредитних коштів, тому запропонувала ОСОБА_6 зняти з рахунку вказаної картки грошові кошти в сумі 6700 грн. 23.06.2014 р. о 11:29 год. ОСОБА_6 через банкомат ПАТ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою м. Суми. вул. Харківська, 100, зняла грошові кошти в сумі 6700 грн. та добровільно передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 6500 грн. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати їх ОСОБА_6 залишила собі і почала використовувати на власний розсуд.
25.06.2014 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зустрілися біля банкомату ПАТ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою м. Суми, вул. Горького, 41, де під приводом підвищення кредитного ліміту на кредитній картці за рахунок активного її використання сказала, щоб ОСОБА_6 зняла зі своєї картки ще 1000 грн. та передала їх їй.
ОСОБА_6 , о 12:55 год. 25.06.2014 р. зняла грошові кошти в сумі 1000 грн. та добровільно передала їх ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_4 повідомила, що всі грошові кошти, отримані від ОСОБА_6 на загальну суму 7500 грн., перерахує через кілька днів на рахунок ОСОБА_6 , але не маючи наміру їх повертати, залишила собі, привласнила та почала використовувати на власний розсуд.
Крім того, на початку квітня 2014 р. (точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не представилося за можливе) ОСОБА_4 познайомилася з ОСОБА_7 , в ході спілкування їй стало відомо, що ОСОБА_7 були втрачені особисті документи, а саме паспорт громадянина України, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, і, що він потребує їх відновлення. Тому ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_11 за грошову винагороду допомогти відновити вказані документи, повідомивши, що з даною метою їм треба відвідати Ковпаківський РВ у м. Суми УДМС України в Сумській області для відновлення паспорту та УДАІ УМВС України в Сумській області для відновлення посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на це ОСОБА_7 дав свою згоду.
23.04.2014 р. близько 16:00 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 приїхали до приміщення Ковпаківського РВ у м. Суми УДМС України в Сумській області, яке розташовано за адресою: м. Суми, вул. Н-Холодногірська, 8. Після цього, ОСОБА_7 залишився чекати на ОСОБА_4 , а остання зайшла до вказаного приміщення, де дізналася про перелік документів, які необхідні для відновлення паспорта громадянина України.
ОСОБА_4 потрібні були грошові кошти для власних потреб, то вона вирішила скористатися довірливим характером ОСОБА_7 та шахрайським шляхом заволодіти його грошовими коштами, вийшла з приміщення Ковпаківського РВ у м. Суми УДМС України в Сумській області, підійшла до ОСОБА_7 та попрохала передати їй грошові кошти в сумі 400 грн., в якості оплати послуги прискореного відновлення втраченого паспорту громадянина України. ОСОБА_7 ,, перебуваючи в не вірній впевненості відносно добросовісності дій ОСОБА_4 , будучи введеним в оману, бажаючи швидко отримати паспорт громадянина України на своє ім`я, добровільно передав останній грошові кошти в сумі 400 грн. З вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 ,, не маючи наміру їх повертати та виконувати які-небудь дії, спрямовані на відновлення втраченого паспорту ОСОБА_7 , знову зайшла в приміщення Ковпаківського РВ у м. Суми УДМС України в Сумській області звідки через декілька хвилин вийшла та повідомила, що через кілька днів ОСОБА_12 отримає паспорт на своє ім`я.
Також, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 24.04.2014 р. в обідній час (точного часу в ході досудового слідства встановити не представилося можливим) проїхали до будівлі УДАІ УМВС України в Сумській області, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Білопільський шлях, 20, з метою відновлення його втрачених посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Після цього, ОСОБА_7 залишився чекати на ОСОБА_4 , а остання зайшла до вказаного приміщення, де дізналася про перелік документів, які необхідні для відновлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Через декілька хвилин ОСОБА_4 повернулася та попрохала передати їй грошові кошти в сумі 2600 грн., в якості оплати послуги прискореного відновлення втрачених посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. ОСОБА_7 , перебуваючи в не вірній впевненості відносно добросовісності дій ОСОБА_4 будучи введеним в оману, бажаючи швидко отримати посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на своє ім`я, добровільно передав останній грошові кошти в сумі 2600 грн. З вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати грошові кошти та виконувати які-небудь дії, спрямовані на відновлення втрачених посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_7 , знову зайшла в приміщення УДАІ УМВС України в Сумській області звідки через деякий час вийшла та повідомила, що через кілька днів ОСОБА_7 отримає посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на своє ім`я.
В подальшому ОСОБА_4 отримані від ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 3000 грн. привласнила та розпорядилася ними на власний розсуд.
Крім того, 03.09.2014 р. ОСОБА_4 від своєї знайомої ОСОБА_8 дізналася, що син останньої потрапив у дорожньо-транспортну пригоду на власному автомобілі, внаслідок чого стався страховий випадок, а автомобіль потребує ремонту. В ході подальшого спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 стало відомо, що 08.09.2014 р. на території СТО ТОВ «Богдан-Авто Суми», яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Черепіна, 21 А, автомобіль буде оглядатися представником страхової компанії для оформлення документів з приводу подальшого ремонту автомобіля.
08.09.2014 р. вранці (точного часу в ході досудового слідства встановити не видалося за можливе) ОСОБА_4 приїхала на територію СТО ТОВ «Богдан-Авто Суми», де зустрілася з ОСОБА_8 .
Після огляду автомобіля ОСОБА_13 страховим агентом від останнього ОСОБА_8 стало відомо, що ремонт автомобіля почнеться не раніше ніж через місяць, а саме після, того, як будуть зібрані відповідні документи. Про це ОСОБА_8 розповіла ОСОБА_4 .
ОСОБА_8 , перебуваючи в не вірній впевненості відносно добросовісності дій ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, бажаючи відремонтувати після ДТП автомобіль, 08.09.2014 р. о 14:09 год. добровільно через термінал самообслуговування, який знаходиться за адресою: м.Суми, пр-т М.Лушпи, 22, корп.1, перерахувала грошові кошти в сумі 2400 грн. на банківський рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_14 , вважаючи, що перераховує їх представнику ТОВ «Богдан-Авто Суми».
Таким чином, ОСОБА_4 ,, ввівши в оману ОСОБА_8 розпорядилася грошовими коштами останньої на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_17 , майнової шкоди на суму в 2400 грн.
Крім того, 21.01.2015 р. ОСОБА_18 , знаходячись в приміщенні гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , де перебувала з метою винайняти кімнату для проживання, познайомилася з ОСОБА_9 , в ході спілкування ОСОБА_4 від ОСОБА_9 дізналася, що остання бажає приватизувати кімнату, в якій вона проживає, готова заплатити за це грошові кошти, але не знає до кого звернутися з даного питання. В ході подальшого спілкування з ОСОБА_9 . ОСОБА_4 впевнилася в тому, що ОСОБА_9 має довірливий характер, тому вирішила цим скористатися, щоб шахрайським шляхом заволодіти її грошовими коштами.
ОСОБА_18 , маючи на меті, незаконне заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, повторно, шляхом зловживання довірою, переслідуючи корисливі мотиви та мету для власного збагачення за чужий рахунок, не перебуваючи у трудових чи будь-яких інших відносинах з ТОВ «Юридична Фірма «Амзель і Ко», представилася помічником юриста вказаної компанії, не будучи такою, ї повідомила, що може допомогти ОСОБА_9 в переоформленні кімнати № 74, вказаного гуртожитку, де проживає остання, у її власність, тобто приватизувати. На це ОСОБА_9 погодилася. Після цього ОСОБА_18 повідомила ОСОБА_9 , що для укладення договору з нею про правову допомогу необхідно оплатити декілька рахунків на загальну суму 282 грн., а також те, що вказані грошові кошти треба передати їй особисто, а вона в свою чергу здійснить всі оплати сама.
22.01.2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи в не вірній впевненості відносно особистості ОСОБА_4 , та добросовісності її дій, будучи введеною в оману, бажаючи приватизувати кімнату гуртожитку, в якій вона мешкає, передала ОСОБА_4 , під розписку 282 грн,, в якій остання зазначила, що отримала від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 52 грн., 100 грн., 130 грн. Ніякого договору з ОСОБА_9 ОСОБА_4 в подальшому не укладала.
ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 , що її послуги як помічника юриста ТОВ «Юридична Фірма «Амзель і Ко», яким вона в дійсності не є, будуть коштувати 2800 грн.
28.01.2015 р. близько 19:00 год. при зустрічі з ОСОБА_4 біля магазину «ТНЦ», який розташований за адресою м. Суми, вул. Миру, 30, ОСОБА_9 , перебуваючи в не вірній впевненості відносно особистості ОСОБА_4 та добросовісності її дій, будучи введеною в оману, бажаючи приватизувати кімнату гуртожитку, в якій вона мешкає, передала їй грошові кошти в сумі 2800 грн.
В подальшому ОСОБА_4 отримані від ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму 3082 грн, привласнила та розпорядилася ними на власний розсуд.
Також, в січні 2015 р. (точної дати в ході досудового слідства встановити не представилося за можливе) ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , познайомилася з ОСОБА_10 , в ході спілкування ОСОБА_4 від ОСОБА_10 дізналася, що остання бажає змінити місце роботи, але не знає до кого звернутися з даного питання. В ході подальшого спілкування з ОСОБА_10 . ОСОБА_4 впевнилася в тому, що ОСОБА_20 має довірливий характер, тому ОСОБА_4 вирішила цим скористатися, щоб шахрайським шляхом заволодіти її грошовими коштами.
ОСОБА_4 , не перебуваючи у трудових чи будь-яких інших відносинах з ТОВ «Юридична Фірма «Амзель і Ко», представилася помічником юриста вказаної компанії, не будучи такою, ї повідомила, що може допомогти ОСОБА_10 з працевлаштуванням в ТОВ «Юридична Фірма «Амзель і Ко», на це ОСОБА_10 погодилася. За словами ОСОБА_4 ОСОБА_10 повинна була звільнитися з останнього її місця роботи, а в подальшому передати ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 6000 грн., щоб остання перерахувала їх на рахунок ТОВ «Юридична Фірма «Амзель і Ко» в якості вступного внеску.
ОСОБА_10 , перебуваючи в не вірній впевненості відносно особистості ОСОБА_4 та добросовісності її дій, будучи введеною в оману, бажаючи змінити місце роботи, звільнилася з ТОВ «СеймС» за. угодою сторін, про що 27.02.2015 р. в її трудовій книжці НОМЕР_4 здійснено запис № 31.
В подальшому 04.03.2015 p. о 12:48 год. ОСОБА_10 з банківської картки свого чоловіка ОСОБА_21 , через банкомат КБ «Райфайзен Банк Аваль», який розташований за адресою: м. Суми, вул. Харківська,, 98, зняла грошові кошти в сумі 6000 грн., щоб в подальшому передати їх ОСОБА_4 в якості вступного внеску при працевлаштуванні в ТОВ «Юридична Фірма «Амзель і Ко».
Після, цього 04.03.2015 р. близько 14:20 год. ОСОБА_10 зустрілася з ОСОБА_4 біля відділення ПАТ «ПриватБанк», яке розташоване за адресою: м. Суми. вул. Козацький Вал, 1, та передала їй грошові кошти в сумі 6000 грн.
В подальшому ОСОБА_4 отримані від ОСОБА_10 грошові кошти на суму 6000 грн. привласнила та розпорядилася ними на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , які виразились v заволодінні шляхом обману та зловживання довірою чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 7500 грн., ОСОБА_7 на суму 3000 грн., ОСОБА_8 на суму 2400 грн., ОСОБА_9 на суму 3082 грн., ОСОБА_10 на суму 6000 грн., вчиненому повторно, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК Україна шахрайство, вчинено повторно.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала в повному обсязі та суду пояснила відповідно до вищевикладеного, що вона дійсно була знайома з потерпілими. ОСОБА_6 , в червні 2014 року передала їй грошові кошти на загальну суму 7500 грн. за придбання через приватизацію квартири у гуртожитку за кредитні кошти ПАТ «ПриватБанку». В квітні 2014 року потерпілий ОСОБА_7 передав їй грошові кошти на загальну суму 3000 грн., за те, що вона допоможе йому відновити втрачений паспорт громадянина України, водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У вересні 2014 року потерпіла ОСОБА_8 передала їй грошові кошти на загальну суму 2400 грн. за прискорення ремонту автомобіля після ДТП. В січні 2015 року вона отримала від потерпілої ОСОБА_9 грошові кошти на суму 3082 грн. за допомогу приватизувати квартиру в гуртожитку. Також в березні 2015 року від потерпілої ОСОБА_10 вона отримала грошові кошти в сумі 6000 грн. за допомогу працевлаштуватися у ТОВ «Юридична Фірма «Амзель і Ко». Наміру допомагати потерпілим у неї не було, їй потрібні були кошти на свої лікування та лікування дитини. Під час судового слідства вона частково відшкодувала завдану шкоду потерпілим. Запевнила суд про повне розрахування нею з потерпілими на протязі грудня 2015 року. Просила суворо не наказувати, оскільки має на утриманні малолітнього сина, 2013 року народження та перебуває у декретній відпустці по догляду за ним.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона в червні 2014 року познайомилась з ОСОБА_4 , та повідомила їй, що бажає придбати кімнату у гуртожитку, але грошових коштів у неї немає. ОСОБА_4 запропонувала їй відкрити кредитний картковий рахунок ОСОБА_22 в «Приватбанку». 21.06.2014 р. вона оформила на своє ім`я банківську карту ОСОБА_22 , на якої кредитний ліміт був 8000 грн., про що вона повідомила ОСОБА_4 , яка в свою чергу запропонувала їй зняти частину кредитних коштів, щоб показати активне їх використання. 23.06.2014 р. вона зняла з вказаної картки 6700 грн., з яких 6500 грн. передала їх ОСОБА_4 , щоб остання через декілька днів перерахувала кошти на її рахунок. 25.06.2014 р. вона знову зняла з картки 1000 грн. та при зустрічі передала їх ОСОБА_23 , на що остання повідомила, що всі кошти в сумі 7500 перерахує на її рахунок через декілька днів. Цього не відбулося, гроші обвинувачена привласнила шахрайським шляхом. На час розгляду справи їй повернуто сума коштів в розмірі 2500 грн. Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. вона підтримує в повному обсязі. Просить суворо не наказувати, застосувати штраф.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в вересні 2014 року вона повідомила ОСОБА_4 , що її син потрапив в ДТП та пошкодив автомобіль. ОСОБА_4 запропонувала їй допомогу по швидкому ремонту автомобіля, за це вона їй повинна передати грошові кошти в сумі 2400 грн., які необхідно перерахувати на розрахунковий рахунок у Приватбанку на ім`я ОСОБА_16 , що вона і зробила 08.09.2014 року. Підтримала позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 7100 грн., оскільки діями обвинуваченої вона зазнала моральних страждань, її життєві зв`язки були порушені, та обвинувачена не заперечує проти сплати їй вказаних коштів в грудні 2015 року. По мірі покарання просить застосувати штраф.
Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 21.01.2015 року до них на поверх в гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 прийшла ОСОБА_4 , та відрекомендувалась помічником юриста і запропонувала допомогу по приватизації її кімнати. За послуги вона передала їй спочатку 282 грн., а потім передала 2800 грн., всього на загальну суму 3082 грн. Питання по приватизації кімнати не було вирішено. Кошти в сумі 3082 грн. Добровольська їй повернула в повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру вона не має. По мірі покарання просить суворо не наказувати.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що з ОСОБА_4 він познайомився в квітні 2014 року, коли у нього викрали паспорт громадянина України, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та він потребував їх відновлення. ОСОБА_4 запропонувала йому передати їй грошові кошти в розмірі 400 грн. за оплату послуг прискореного відновлення втраченого паспорту громадянина України та 2600 грн. за швидке отримання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Передавши кошти на загальну суму 3000 грн. ОСОБА_4 він не отримав відновлені втрачені документи. Позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн. підтримує в повному обсязі. Просить застосувати покарання у виді штрафу на користь держави.
Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 встановлена в повному обсязі і її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки вона своїми умисними діями скоїла шахрайство, тобто заволодіння шляхом обману та зловживання довірою чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 7500 грн, ОСОБА_7 на суму 3000 грн., ОСОБА_8 на суму 2400 грн., ОСОБА_9 на суму 3082 грн., ОСОБА_10 на суму 6000 грн., вчиненому повторно.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної та обставини справи, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 свою вину визнала в повному обсязі, в скоєному щиро розкаялася, на обліках у диспансерах не перебуває, має на утриманні малолітню дитинусина ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час розгляду справи перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, має поганий стан здоров"я, частково відшкодувала матеріальну шкоду потерпілим, які не наполягають на суворому покаранні.
Вказані обставини суд визнає пом`якшуючими покарання обвинуваченої.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої суд не вбачає.
На підставі викладеного, обставин вчиненого діяння, та поведінку обвинуваченої за період кримінально-процесуального провадження, яка частково відшкодувала завдану шкоду потерпілим, думку потерпілих про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції частини 2 статті 190 КК України у виді штрафу на користь держави.
Речових доказів по кримінальному провадженню немає.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речових доказів по кримінальному провадженню немає.
Апеляційна скарга на вирок подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти діб з дня його проголошення

Суддя ОСОБА_1