Справа №583/1704/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/517/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Розбещення неповнолітніх
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у закритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000269 від 08 квітня 2015 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2015 року яким, -

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні порушує питання про скасування вироку суду та ухвалення відносно ОСОБА_8 нового обвинувального вироку суду з призначенням покарання за ст. 156 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 26 березня 2015 року близько 12.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання разом з малолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись відсутністю матері останнього, вчинив розпусні дії щодо малолітньої дитини.

Прокурор у кримінальному провадженні не оспорюючи фактичні обставини справи та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 156 ч. 2 КК України вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення засудженому покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення внаслідок м`якості.

Вимоги апеляції мотивує тим, що судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря психіатра, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_11 вину не визнав, злочин скоїв відносно малолітньої дитини. Згідно показань свідка ОСОБА_12 , дитина в силу свого розвитку запам`ятовує та повторює дії дорослих, що може проявитися у більш дорослому віці і привести до негативних наслідків.

Зазначає, що в даному випадку положення ст.ст. 75,76 КК України до обвинуваченого застосуванню не підлягають.

Просить дослідити обставини встановлені під час кримінального провадження та процесуальні документи, що приєднані до провадження судом, скасувати вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Від захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому захисник ставить питання про залишення вироку без зміни, апеляційної скарги прокурора без задоволення. Вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим. У матеріалах кримінального провадження відсутні докази стосовно вчинення обвинуваченим інших фактів розпусних дій, в тому числі і в присутності інших дітей, чи присутності інших людей. Також, зазначає, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, характеризується позитивно, перебуває на консультативному обліку у лікаря психіатра, тому суд цілком законно та обґрунтовано застосував положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану прокурором у кримінальному провадженні апеляційну скаргу, та вважав, що вирок суду підлягає скасуванню з ухваленням нового обвинувального вироку, адвоката та обвинуваченого, котрі вважали апеляційну скаргу прокурора такою що задоволенню не підлягає, оскільки вирок суду є законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, пов`язаного із вчиненням розпусних дій щодо малолітньої особи, за обставин, зазначених у вироку, та кваліфікація його дій за ст. 156 ч. 2 КК України в апеляції прокурора не оспорюється.

Що стосується призначеного покарання, то призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст. 65 КК України.

Суд належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має постійне місце проживання і роботи, перебуває на консультативному обліку у лікаря-психіатра, відсутність обтяжуючих покарання обставин і призначив покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 156 КК України.

Разом з тим, суд врахувавши обставини справи, особу винного, взявши до уваги і тяжкість злочину винайшов за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Тому, на думку колегії суддів, звільнення ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням є можливим, з урахуванням психічного стану ОСОБА_11 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявності у нього постійної роботи та місця проживання.

Порушень чинного законодавства, які б стали підставою для скасування судового рішення, як про це поставлено питання в апеляційній скарзі прокурора не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Обвинувальний вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2015 року відносно ОСОБА_8 - залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4