Справа № 473/4584/15-к
Провадження №1-кс/473/809/2015
УХВАЛА
про скасування постанови про закриття кримінального провадження

"14" грудня 2015 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області -- ОСОБА_1 ,
при секретарі -- ОСОБА_2 ,
прокурора-- ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянув скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 від 06.11.2015 року про закриття кримінального провадження № 0001743 від 15.08.2014 року

В С Т А Н О В И В :

07.12.2015 року скаржник ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 від 06.11.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001743 від 15.08.2015 року за його заявою за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В скарзі посилається на те, що дана постанова є незаконною, неогрунтованою, немотивованою. Свою вимогу обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування слідчим дана неправильна оцінка доказу - Акту прийомки передачі межових знаків на зберігання від 11.10.2013 року з посиланням на те, що він не є офіційним документом. Стверджує, що порушенні права суміжних власників, так як даний акт містить підроблені підписи та оскільки на його думку є офіційним документом, тому дії керівництва ПП «Моноліт-Вознесенськ» щодо його підробки та використання слід кваліфікувати за ч. 1, 4 ст. 358 КК України та скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Разом з цим в заяві скаржник просить: 1)передати матеріали справи з вказівками для проведення додаткового розслідування, в якому необхідно дати правову оцінку правопорушень виконавця робіт по виготовленню технічної документації для землеустрою; 2)визначити і встановити взаємовідносини між замовником технічної документації та виконавцем робіт, які регламентовані законом та які відбулися фактично; 3) притягнути до відповідальності керівництво ПП «Моноліт-Вознесенськ» за скоєння злочинів, передбачених ч.1, 3 ст. 358 КК України за підробку Акту прийомки передачі межових знаків на зберігання на ім`я ОСОБА_7 ; 4) встановити наявність відшкодування нанесених збитків в результаті складання вказаного акту та документів на ім`я ОСОБА_5 , 5) встановити незаконність отриманого від нього керівництвом ПП «Моноліт-Вознесенськ» завдатку 100 доларів.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 наголошувала на тому, що доводи викладені в скарзі необгрунтовані. При цьому вказала на те, що технічна документація із землеустрою, у якій і міститься спірний акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання виготовлялася замовником ОСОБА_7 з метою встановлення (відновлення) меж вже існуючої земельної ділянки площею 0,0445 га, яка є приватною власністю останньої з 1994 року. Виготовлена документація підтверджує площу, конфігурацію, місцезнаходження земельної ділянки згідно із державним актом на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_7 . Тому даний акт на об`єм наявного права власності ОСОБА_7 чи інших власників суміжних земельних ділянок вплинути не може. Крім того, прокурор стверджує, що акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання жодного права на земельну ділянку не підтверджує та не посвідчує, тому не є офіційним документом. Тому вказувала на те, що постанова слідчого, якою закрито кримінальне провадження є законною, обґрунтованою, мотивованою, у зв`язку з чим просила суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5 .

Слідчий СВ Вознесенського МВ УМВС не з`явився. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч.1ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Оцінка слідчим доказів відповідно до ст. 94 КПК України повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження; керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, вказує на наявність висновку експерта №688 від 06.08.2015 року, який свідчить про те, що підпис від імені ОСОБА_7 у акті прийомки передачі межових знаків на зберігання від 11.10.2013 року у графі «Користувач земельної ділянки», виконаний ОСОБА_7 ; підпис від імені ОСОБА_8 , не ОСОБА_8 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_9 у графі «Користувачі» виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_10 , у графі «Користувачі» виконаний не ОСОБА_10 , іншою особою; підпис від імені ОСОБА_5 у графі «Користувачі» виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою»

Слідчим в постанові зазначено, що виходячи із тлумачення поняття «офіційний документ», акт прийомки-передачі межових знак в складі технічної документації не є офіційним документом, тому за вказаними ОСОБА_5 обставинами, відсутній склад злочину в діях працівників ПП «Моноліт-Вознесенськ».

Проте, суд не може погодитися з даним висновком слідчого, оскільки предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України, є: посвідчення або інший документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним: нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків.

Така характеристика предмета коментованого складу злочину як надання прав або звільнення від обов`язків означає, що з точки зору кваліфікації за ст. 358 КК України документами визнаються письмові акти.

Документи визнаються офіційними, якщо їх зміст стосується відносин, урегульованих правом, і якщо вони видаються або використовуються у встановленому законодавством порядку для посвідчення конкретних подій і фактів, що мають юридичне значення.

Законодавче визначення офіційного документа наводиться у примітці до ст. 358 КК України, з якої впливає, що основними ознаками такого документа є: походження від уповноваженого суб`єкта; формальна визначеність; виконання в системі документообігу посвідчувальної функції. Офіційні документи можуть походити, зокрема від юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми. Офіційні документи за формою повинні бути складені належним чином і мати необхідні реквізити відбиток печатки, підпис, номер, дату, тощо.

Предметом злочину є ті письмові документи, які посвідчують наявність юридично значимих фактів і мають своїм джерелом походження підприємство, установу, організацію незалежно від форми власності, громадянина-підприємця, аудитора або іншу особу, яка має право видавати чи посвідчувати відповідні документи.

Згідно ст. 1 Закону України "Про землеустрій", технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до п. 2.8. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 р. №376, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності);матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Згідно п. 3.14 Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 р. № 376 "Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, передача межових знаків на зберігання власнику (користувачу) земельної ділянки здійснюється за актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання".

Форма даного акту затверджена додатком №2 Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів, від 18.05.2010, № 376 "Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до ст. 186 Земельного кодексу України: технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у разі коли власнику (користувачу) земельної ділянки видано документ, що посвідчує право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натуру (на місцевість) та закріплення їх межовими знаками.
Таким чином, акт прийомки-передачі від 11.10.2013 року в складі технічної документації посвідчує факт передачі межових знаків, та є невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою. А тому даний акт може бути визнаний офіційним документом у розумінні ст. 358 КК України.

Окрім того слідчий, у порушення ч.2 ст.9 КПК України, встановивши факт підписання акту прийомки-передачі від 11.10.2013 року, від імені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншими особами, не перевірив чи підписувалися ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в іншихдокументах, які входять до складу технічної документації із землеустрою, що суттєво впливає на визначення наслідків правого характеру.

На думку суду, під час проведення досудового розслідування слідчим порушено засаду кримінального провадження законність, оскільки досліджено обставини кримінального провадження невсебічно та неповно, неправильно оцінено докази, що не забезпечило прийняття обґрунтованого та законного рішення.
Разом з цим, в частині задоволення скарги щодо інших вимог, слід відмовити. Оскільки статтею 303 КПК визначено перелік рішень, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись п.1 та п.3 ч.2 ст. 307 КПК України

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_6 від 06.11.2015 року про закриття кримінального провадження за номером 0001743 від 15.08.2014 року - задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_6 від 06.11.2015 року про закриття кримінального провадження за номером 0001743 скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_5 в іншій частині відмовити.

Зобов`язати Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області організувати поновлення кримінального провадження за номером 0001743 для проведення досудового слідства та прийняття за даним кримінальним провадженням обґрунтованого та законного рішення, яке відповідає нормам кримінального процесуального законодавства.

Копію ухвали надіслати Вознесенському міжрайонному прокурору Миколаївської області, а також видати заявнику ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого не може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1