У Х В А Л А
Справа №377/1125/15-к

Провадження №1-кс/377/219/15

29 вересня 2015 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю:

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора прокуратури м. Славутича ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі клопотання старшого слідчого слідчого відділення Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області по кримінальному провадженню № 0000240 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутича, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
До суду було подано клопотання старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому що, відкрито викрав чуже майно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за таких обставин.
26 вересня 2015 року, о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи в центральному парку міста Славутича Київської області, зустріли раніше незнайомого їм ОСОБА_8 .. ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите заволодіння цінними речами ОСОБА_8 , висмикнув з рук потерпілого його мобільний телефон Samsung та поклав його до кишені своїх брюк. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 почав вимагати у ОСОБА_8 гроші, а отримавши відмову наніс йому декілька ударів в голову. Від отриманих ударів останній впав на землю. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій намір, застосовуючи насильство, шляхом нанесення ударів по різним частинам тіла, забрали у потерпілого ОСОБА_8 його рюкзак з особистими речами, завдавши останньому матеріального збитку, і з місця вчинення злочину втекли.

27 вересня 2015 року, близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи між будинком АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 , застосовуючи насильство, нанесли удари по голові потерпілому, забрали у нього мобільний телефон Lenovo, завдавши останньому матеріального збитку, та зникли з місця вчинення злочину.

27.09.2015 року на підставі ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та 28.09.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Клопотання старшого слідчого Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, мотивовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі зможе ухилятись від явки до органів досудового розслідування та суду, чим буде затягувати строки розслідування, оскільки не має постійного місця роботи; підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини), оскільки двічі вчинив тяжкі злочини в невеликий проміжок часу, поєднаних із застосуванням насильства з корисливих мотивів. Не маючи постійного місця роботи та не маючи постійного грошового доходу, може продовжити свою злочинну діяльність.

Старший слідчий в судовому засіданні повністю підтримала клопотання та просила задовольнити, пославшись на обставини, зазначені в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що він вину визнає, але фактично він не приймав участь у заволодінні майном потерпілого в центральному парку м.Славутича Київської області, оскільки стояв поряд, всі дії відносно потерпілого вчиняв ОСОБА_7 , який і забрав рюкзак з особистими речами потерпілого. Він безпосередньо наносив удари потерпілому ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 та забрав у нього мобільний телефон. Вважає, що до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання та розкаюється у вчинених злочинах.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити, посилаючись на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та наявністю ризиків, що передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не може бути застосований до підозрюваного.

Захисник вважає що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання.
Перевіривши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши пояснення підозрюваного, старшого слідчого, думку прокурора, захисника, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в чому він підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наданими матеріалами кримінального провадження підтверджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного у клопотанні злочину, кваліфікованого за ч.2 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (п.108 рішення у справі «Влох проти Польщі», п.24 рішення у справі «Малик проти України»).
Наявні у справі дані, які здобуті із показань потерпілих: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , показань свідка ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, слідчим експериментом за участю ОСОБА_6 вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Згідно довідки КП «ЖКЦ» форми 3 від 29.09.2015 року ОСОБА_6 має постійне місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає один. За місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ДЗ «СМСЧ № 5» не перебуває, раніше не судимий.
Разом з тим, необхідно врахувати наявність даних про те, що ОСОБА_6 не працює, постійного доходу нема, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства, який складається з двох епізодів, вчинених з невеликим проміжком часу, з корисливих мотивів, в зв`язку з чим ризик того, що він може продовжити вчиняти злочини є високим.

Зазначені обставини свідчать про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, при розгляді клопотання прокурором не доведено ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку з чим він до уваги не береться.

З урахуванням наведеного, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, його вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи та легального доходу, наявність достатніх підстав про існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, вважаю, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, в тому числі домашній арешт, на застосуванні якого наполягали підозрюваний та захисник, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, тому дане клопотання підлягає задоволенню і до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
За таких обставин, виходячи із місту ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, з урахуванням обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 68900 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182 - 184, 193-194, 196-197 КПК України,-
УХВАЛИЛА:
Клопотання старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно - ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 15 листопада 2015 року і утримувати в СІЗО № 31 ДДУ ПВП в м.Чернігові.
Строк тримання під вартою обчислювати з 27 вересня 2015 року по 15 листопада 2015 року.
Визначити заставу у розмірі 68900 гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа(заставодавець) на депозитний рахунок Славутицького міського суду Київської області.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Вищевказані обов"язки покладаються на підозрюваного на строк по 15 листопада 2015 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо, підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1