Дата документу Справа № 337/4218/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/96/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/4218/15-к
Категорія: ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002064, щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою від 21.10.2015 року звернувся перший заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_10 , в якій, не оскаржуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 та кваліфікацію її дій, просить вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного особі покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71, ст. 72 КК України, з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2015 року, остаточно призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі та штрафу у розмірі 850 гри., який виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Апелянт зазначив, що оскаржуваним вироком ОСОБА_7 не призначено покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст. 71 КК України, а після призначення обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 185 КК України та звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, суд обмежився лише вказівкою на ст. 72 КК України, яка передбачає, що покарання у виді штрафу при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків складенню із іншими видами покарань не підлягає, та визначив виконувати вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2015 року самостійно.

Також прокурор зазначив, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків за принципом їх складення (ч. 3 ст. 72 КК України), а ставиться питання про повне приєднання покарання у виді штрафу, невідбутого за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2015 року, та окреме його виконання на підставі ст. 72 КК України.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_11 визнано винною та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення.
На підставі ст. 75 КК України обвинувачену звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ст.72 КК України постановлено вирок Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 19.01.2015 року виконувати самостійно.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Як вказано у вироку суду, 29 червня 2015 року, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: електричний обігрівач «ELEMENT CE-2000 MTW», серійний номер , вартістю 1 010 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який скаргу прокурора не підтримав, обвинувачену, у тому числі й в дебатах та останньому слові, яка заперечувала проти скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються матеріалами провадження, ніким, у тому числі, обвинуваченою, не оспорюються та є обґрунтованими.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також не оспорюється і є правильною.

Як вбачається із матеріалів провадження та вироку суду, ОСОБА_7 раніше була судима вироком Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 19.01.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який нею не був сплачений, у зв`язку з чим, суд був зобов`язаний відповідно до вимог ст. 71 КК України призначити обвинуваченій покарання за сукупністю вироків, а не обмежуватись вказівкою, що вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2015 року на підставі ст. 72 КК України виконується самостійно.

Проте апеляційна скарга першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду надала копії квитанцій про сплату штрафу та ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2016 року, згідно з якими штраф у розмірі 850 гривень, призначений їй вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2015 року, нею сплачений у листопаді 2015 року.

За таких обставин, підстави для скасування вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2015 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , постановлення нового вироку та призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст. 71 КК України відсутні, але вирок суду підлягає зміні з виключенням з вироку рішення про самостійне виконання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2015 року.

У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 від залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2015 року щодо обвинуваченої ОСОБА_9 змінити, виключивши з вироку рішення про самостійне виконання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2015 року.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4