Печерський районний суд міста Києва 16.03.2011
Справа № 4-1117/11
П О С Т А Н О В А

28 квітня 2011 року суддя Печерського районного суду м. Києва Смик С. І. , перевіривши матеріали апеляції заявника ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 24.03. 2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2011 скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України залишена без розгляду.

08.04.2011 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла апеляція ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2011 року.

Постановою від 12.04.2011 року апеляцію залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків по апеляції, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 350 КПК України.

На виконання постанови судді від 12.04.2011 року, заявником направлена апеляція, яка надійшла до суду 27.04.2011 року.

Перевіривши матеріали апеляції, встановлено, що недоліки, які зазначені у постанові судді від 12.04.2011 року не усунуті, а саме:

в апеляції заявника ОСОБА_1 відсутня вказівка на те, в чому саме полягає незаконність судового рішення і доводи в обґрунтування такої позиції та вказівка на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування, які на думку апелянта допущені при постановленні рішення.

У відповідності до ст. 350 КПК України, в апеляції повинно викладатися конкретне прохання особи, що подає апеляцію, сформульоване з урахуванням того, які рішення апеляційний суд вправі ухвалити.

Однак апеляція заявника не відповідає вимогам ст. 350 КПК України, а вимоги апеляції не конкретизовані, не викладено прохання заявника, щодо постанови, яку він оскаржує, сформульоване з урахуванням того, які рішення апеляційний суд вправі ухвалити.

Так апелянт в апеляції просить апеляційний суд визнати, що повідомлення про злочин підлягає розгляду тільки в порядку ст. 97 КПК України та визнати апеляцію по справі такою, що підлягає розгляду та виконати вимоги ст. 351 КПК України, хоча постановою від 12.04.2011 року апеляцію було залишено без руху.

Таким чином ОСОБА_1 в апеляції висуває вимоги, які не входять до компетенції апеляційного суду при розгляді апеляційних скарг, також не зрозуміло прохання апелянта щодо визнання апеляцією такою, що підлягає розгляду та виконання вимог ст. 351 КПК України, оскільки постановою від 12.04.2011 року апеляцію було залишено без руху та надано час для усунення виявлених недоліків.

Зазначена апеляція не може бути прийнята судом та направлена для розгляду в Апеляційний суд м. Києва, оскільки недоліки заявником не усунуті.

Заявник ОСОБА_1 повторно направляючи апеляцію знов таки не конкретно зазначив свої вимоги, щодо постанови Печерського районного суду м. Києва з обґрунтуванням доводів своїх вимог.

У зв'язку з вище викладеним, зазначена апеляція не може бути прийнята судом та направлена для розгляду в Апеляційний суд м. Києва.

Оскільки відповідно до вимог ст. 352 КПК України, якщо особа, що подала апеляцію, не виконала вимоги, зазначені у постанові про залишення апеляції без руху головуючий у справі першої інстанції виносить постанову про залишення апеляції без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що апеляцію необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 350,352 КПК України , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію заявника ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2011 року - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту отримання копії постанови.

Суддя С. І. Смик