АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1774/15 Справа № 203/3922/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю обвинуваченого, стосовно якого винесено обвинувальний вирок- ОСОБА_6
захисника- адвоката ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Синельникове Дніпропетровської області, раніше судимого:
-25 вересня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі вимог ст.75 КК України звільненого від покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України;
-12 листопада 2014 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
-12 листопада 2014 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі вимог ст.75 КК України звільненого від покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,-
-11 червня 2015 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України, ч.2 ст.309 КК України, ч.1, ч.4 ст.70 КК України, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;
-23 червня 2015 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.2 ст.309 КК України, ч.2 ст.309 КК України, ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі,-
якого визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 КК України-ч.2 ст.305 КК України, ч.4 ст.358 КК України та призначене покарання за ч.2 ст.305 КК України з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, за ч.4 ст.358 КК України у виді арешту строком на 6 місяців, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, зарахувавши покарання, частково не відбуте за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирішена доля речових доказів,-
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції та доповненні до неї прокурор по нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури Дніпропетровської області, який затвердив обвинувальний акт та приймав участь в суді першої інстанції- ОСОБА_8 відповідно до положень ст.36 КПК України, ст.403 КПК України, ст.407 КПК України, ст.412 КПК України, ст.413 КПК України просить- вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та необхідністю призначення додаткових покарань. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання: за ч.3 ст.15- ч.2 ст.305 КК України- у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяців з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, та з конфіскацією майна; за ч.4 ст.358 КК України- арешт строком 6 місяців. З урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяців з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, та з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, та з конфіскацією майна, а також скасувати ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року про виправлення описки у вироку від 04 серпня 2015 року відносно ОСОБА_6 .
В своїх доводах апелянт послався, що зазначений вирок суду не відповідає вимогам КК України, Кримінального процесуального кодексу України та п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки санкція ч.2 ст.305 КК України передбачає у тому числі й обов`язкову конфіскацію наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацію майна засудженого, що зобов`язує суд при ухваленні вироку обов`язково застосувати цей додатковий вид покарання. Однак, суд всупереч вищенаведеного порушив вимоги ст.9 КПК України та ст.370 КПК України.
Крім того апелянт зазначив, що в порушення ст.370 КПК України суд, при винесенні ухвали від 06 серпня 2015 року про виправлення описки у вироку вийшов за межі повноважень, наданих йому ст.379 КПК України, оскільки розглянув дане питання, а саме виправлення описки в рішенні суду без повідомлення та за відсутності прокурора, а у подальшому виправив не описку (помилку), допущену при складанні вироку, а вирішив питання щодо застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді конфіскації наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, та конфіскації майна, що непередбачено кримінальним-процесуальним кодексом України у цій стадії. Також, сторона обвинувачення акцентує увагу, що у резолютивній частині вироку, судом не зазначено принцип складання покарань на підставі ч.4 ст.70 КК України. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Водночас суд першої інстанції фактично застосувавши при призначенні основного покарання принцип часткового складання покарань, яке визначено ним у розмірі 5 років 6 місяців позбавлення волі, всупереч вимогам ст.374 КПК України, не зазначив про це у резолютивній частині вироку, що підлягає виправленню при апеляційному розгляді.
При розгляді справи судом апеляційної інстанції прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції підтримав свої апеляційні вимоги у повному обсязі, прохав їх задовольнити, обґрунтовуючи доводами, зазначеними в апеляції.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 зазначили, що апеляція прокурора в частині призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, з огляду на вимоги ч.2 ст.59 КК України, задоволенню не підлягає, в іншій частині залишити вирішення питання на розгляд колегії суддів.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції винесено обвинувальний вирок за те, що він, на початку січня 2015 року, маючи умисел, направлений на протиправне придбання і зберігання без мети збуту для особистого вживання та з метою контрабанди на територію Російської Федерації особливо небезпечного наркотичного засобу- «канабіс» шляхом переміщення його через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , на початку січня 2015 року, перебуваючи у місті Дніпропетровську за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав у невстановленої особи на ім`я ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб- «канабіс», розфасований у двох поліетиленових пакетах вагою 19,594 г. та 7,395 г., які став зберігати при собі з метою переміщення через митний кордон України з приховуванням їх від митного контролю.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, бажаючи доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на вчинення контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» через державний кордон України на територію Російської Федерації, 19 січня 2015 року, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії для його приховування від митного контролю шляхом поміщення незаконно придбаних двох поліетиленових пакетів з наркотичним засобом «канабіс» в свою дорожню сумку та у лівий внутрішній карман своєї куртки.
В той же день, 19 січня 2015 року, ОСОБА_6 для виїзду до м.Бєлгород Російської Федерації придбав в одній з кас залізничної станції «Дніпропетровськ-Головний» проїзний документ ЗЖ № 378534, датований 19 січня 2015 року, на місце № 15, у вагоні № 7 пасажирського потягу № 016, сполученням «Дніпропетровськ-Москва» для слідування від станції «Дніпропетровськ-Головний» до станції «Бєлгород», після чого, маючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб- «канабіс», який він попередньо помістив у лівий внутрішній карман своєї куртки та приховав серед особистих речей у своїй дорожній сумці, здійснив посадку на вищезазначений потяг, який відправився зі станції «Дніпропетровськ-Головний», о 15 годині 50 хвилин.
Про наявність у нього в сумці прихованих від митного контролю наркотичного засобу ОСОБА_6 нікому не повідомив бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, створивши умови для його переміщення через митний кордон України на територію Російської Федерації шляхом контрабанди.
Надалі, у ході слідування зазначеного потягу у напрямку станції «Синельникове», у період з 16 години до 16 години 10 хвилин, 19 січня 2015 року, співробітниками лінійного відділу на ст.«Дніпропетровськ» УМВС України на Придніпровський залізниці у ході особистого огляду ОСОБА_6 та його речей у дорожній сумці останнього, серед особистих речей та у лівому внутрішньому кармані куртки ОСОБА_6 було виявлено та вилучено два пакети з подрібненою речовиною зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта № 23/15 від 23 січня 2015 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом- «канабіс», маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 19,594 г. та 7,395 г.
Таким чином, вищевказані наркотичні засоби ОСОБА_6 підготував для незаконного переміщення через митний кордон України до Російської Федерації з приховуванням від митного контролю, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його злочинна діяльність була припинена співробітниками лінійного відділу на станції «Дніпропетровськ» УМВС України на Придніпровський залізниці, поза територією митного контролю.
Крім того, на початку січня 2015 року, ОСОБА_6 , за невстановлених слідством обставин, на пр.Воронцова у м.Дніпропетровську знайшов паспорт громадянина України на ім`я раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який став зберігати у себе за місцем мешкання, не повідомивши про знахідку відповідні компетентні правоохоронні органи. 14 січня 2015 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на використання підробленого документу- паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , у фотоательє, розташованому на площі Островського у м.Дніпропетровську біля залізничного вокзалу станції «Дніпропетровськ Головний», виготовив фотографії формату 3х4 зі своїм зображенням після чого, знаходячись у приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , вклеїв у вищевказаний паспорт зазначені фотографії та з метою приховування ознак підроблення наніс на фотографію саморобним способом фрагменти відбитків печатки.
19 січня 2015 року, ОСОБА_6 , використовуючи завідомо підроблений ним паспорт, для виїзду до м.Бєлгород Російської Федерації, придбав в одній з кас залізничної станції «Дніпропетровськ-Головний» проїзний документ датований 19 січня 2015 року, на місце № 15, у вагоні № 7 пасажирського потягу № 016 сполученням «Дніпропетровськ-Москва» для слідування від станції «Дніпропетровськ-Головний» до станції «Бєлгород», після чого, пред`явивши провіднику цього потягу завідомо підроблений ним паспорт, здійснив посадку на вищезазначений потяг, який відправився зі станції «Дніпропетровськ-Головний» о 15 годині 50 хвилин, де в ході слідування потягу, у період з 16 години до 16 години 10 хвилин співробітниками лінійного відділу на «ст.Дніпропетровськ» УМВС України на Придніпровський залізниці у ході особистого огляду ОСОБА_6 та його речей було виявлено завідомо підроблений шляхом переклейки фотографії та нанесенням саморобним способом фрагментів відбитків печатки, останнім паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, 06 серпня 2015 року суддею Кіровського районного суду міста Дніпропетровська було винесено ухвалу про виправлення описки у вироку Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року, відповідно до якої, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15-ч.2 ст.305 КК України, ч.4 ст.358 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.305 КК України з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України на 5 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, та з конфіскацією майна; за ч.4 ст.358 КК України у виді арешту строком на 6 місяців. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 4 місяців з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, та з конфіскацією майна. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, зарахувавши покарання, частково невідбуте за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, та з конфіскацією майна.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, частково дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляції та матеріали кримінального справи колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, кваліфікація його дій за ч.3 ст.15-ч.2 ст.305 КК України- незакінчений замах на контрабанду особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю; ч.4 ст.358 КК України- використання завідомо підробленого документа, учасниками судового провадження не оспорюються, тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Що ж стосується апеляції прокурора, то остання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Як витікає з положень п.2) ч.3, п.2) ч.4 ст.374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку суд, крім іншого, повинен зазначити мотиви призначення покарання, а у його резолютивній частині- покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними та остаточну міру покарання.
Крім того, відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Згідно ж з вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ж з положеннями ч.4 ст.52 КК України до основного покарання, передбаченого в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу та призначеного за скоєння злочину може бути приєднане одне чи кілька додаткових покарань у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.
Вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не дотримався.
Визнаючи ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 КК України-ч.2 ст.305 КК України, ч.4 ст.358 КК України /абзац 14 а.п.31 т.2/ суд безпідставно призначив обвинуваченому покарання за ч.2 ст.305 КК України /абзац 15 а.п.32 т.2/, не вмотивувавши своє рішення, не застосувавши такого додаткового обов`язкового виду покарання, як конфіскація наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, тобто покарання, передбаченого санкцією частини вказаної статті Особливої частини цього Кодексу.
Також, в порушення вимог ст.374 КПК України, суд першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, в мотивувальній та резолютивній частинах вироку не зазначив принцип, який ним був застосований при призначення покарань за сукупністю злочинів, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, що стосується доводів апеляції прокурора то колегія судів вважає доводи останнього, наведені вище, такими, що частково заслуговують на увагу, тому вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначення покарання підлягає скасуванню відповідно до вимог п.3), п.4) ч.1 ст.409 КПК України, ст.413 КПК України- у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, передбачених ст.370 КПК України, ст.374 КПК України, з ухваленням судом апеляційної інстанції, у відповідності до вимог п.2) ч.1 ст.420 КПК України, свого вироку.
Виходячи з наведеного вище, а також з огляду на положення ч.1 ст.412 КПК України, підлягає скасуванню і ухвала Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року про виправлення описки /а.п.38-39 т.2/, постановлена щодо цього вироку, оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст.379 КК України суд має право за власної ініціативи або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду лише описки та очевидні арифметичні помилки, неправильне ж застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність, яке потягло за собою неправильне призначення покарання і погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_6 не можна визнати виправленням описки.
Таким чином, враховуючи тяжкість скоєних обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та особи винного, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які встановив суд першої інстанції і з якими погоджується колегія суддів, відсутність обставин, що обтяжують покарання, на що послався у своєму вироку суд першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.3 ст.15 КК України-ч.2 ст.305 КК України слід призначити основне покарання з застосуванням вимог ч.3 ст.68 КК України у виді позбавлення волі, призначивши додаткове покарання у виді конфіскації наркотичних засобів, що були предметом контрабанди; за ч.4 ст.358 КК України призначити покарання у виді арешту і на підставі вимог ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.15 КК України-ч.2 ст.305 КК України та ч.4 ст.358 КК України до відбуття призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди. На підставі вимог ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, застосувавши принцип часткового складання покарань, а саме покарання, призначеного за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, остаточно до відбуття призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, рахуючи строк відбуття покарання обвинуваченому за даним вироком з 20 січня 2015 року.
Що ж стосується вимог прокурора в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч.2 статті 305 КК України, то колегія суддів не вбачає підстав для застосування вказаного додаткового покарання, оскільки хоча дане покарання і є обов`язковим, однак відповідно до вимог ч.2 ст.59 КК України встановлюється лише за корисливі злочини, з пред`явленого ж ОСОБА_6 обвинувачення, визнаного судом доведеним, вбачається, що вказаний злочин скоєно обвинуваченим ОСОБА_6 не з корисливих мотивів, внаслідок чого підстав для застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна ні у суду першої інстанції, ні у колегії суддів немає і в цій частині апеляція прокурора задоволенню не підлягає.
Яких-би то не було даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінальної справи та її розгляді істотних вимог норм кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, які б тягли за собою безумовне скасування вироку у повному обсязі, по справі не встановлено, не вказує на них і сторона обвинувачення у своїй апеляції, тому в решті вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 слід залишити без змін.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.404 КПК України, п.3) ч.1 ст.407 КПК України, п.3, п.4) ч.1 ст.409 КПК України, ст.413 КПК України, ст.418 КПК України, п.2) ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів,-
З А С У Д И Л А:
Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та ухвалу цього ж суду про виправлення описки від 06 серпня 2015 року- скасувати.
Вважати засудженим ОСОБА_6 :
за ч.3 ст.15 КК України-ч.2 ст.305 КК України з застосуванням ч.3 ст.68 КК України - до П`ЯТИ років ЧОТИРЬОХ місяців позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, без конфіскації майна засудженого.
за ч.4 ст.358 КК України- до ШЕСТИ місяців арешту, на підставі вимог ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до відбуття призначити- П`ЯТЬ років ЧОТИРИ місяці позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, без конфіскації майна засудженого.
На підставі вимог ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, остаточно до відбуття призначити покарання ОСОБА_6 у виді П`ЯТИ років ШЕСТИ місяців позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, без конфіскації майна засудженого.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 20 січня 2015 року.
В решті вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Апеляційну скаргу прокурора нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури Дніпропетровської області, який затвердив обвинувальний акт та приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_8 на вказаний вирок- задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, засудженим ОСОБА_6 , який утримується під вартою- в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4