Справа № 466/5965/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 раніше судимого: вироком від 24.06.2014 року Чаплинського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.; вироком від 31.03.2015 року Чаплинського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 2 роки та зобов`язанням періодично з`являтись на реєстрацію в органи КВІ, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , рядового, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000610 від 03 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в :

03 серпня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 , посилається на те, що 22.04.2015 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби за мобілізацією та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 110 від 24.04.2015 року зарахований до списків особового складу проходив фахову підготовку у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 з 24.04.2015 року за військово-обліковою спеціальністю старший навідник МТ-12 «Рапіра» в 1-й навчальній батареї 9-го відділення підготовки фахівців РВіА.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Слідчий вказує, що з 22.04.2015 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину польова пошта НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_4 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, виїзд офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою зовсім ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 09.06.2015 року без дозволу командування військової частини, самовільно залишив місце служби військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд.

Зверненнями із запитами до медичних закладів Військово-медичного клінічного центру Західного регіону встановлено, що за час самовільної відсутності на службі ОСОБА_4 до медичних закладів за допомогою не звертався та на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не перебував.

Розшуковими заходами, а саме шляхом зібрання інформації із УМВС України в Херсонській області встановлено, що гр. ОСОБА_4 перебуває на обліку Чаплинського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції. Останній засуджений 31.03.2015 р. Чаплинським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Таким чином, військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним за мобілізацією, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою зовсім ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 09.06.2015 без дозволу командування військової частини, самовільно залишив місце служби військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, тобто самовільно залишив військову частину з метою ухилитися від військової служби (дезертирство) вчинене в умовах особливого періоду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.

03.08.2015 року військовою прокуратурою Львівського гарнізону солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, останнього оголошено у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено. Постанову про підозру ОСОБА_4 отримав 13 серпня 2015 р.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 за №1161 від 19.06.2015 року та копія акту службового розслідування, а також інші матеріали кримінального провадження, зібрані у ході досудового слідства.

04.08.2015 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та його доставку в суд під вартою для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17 серпня 2015р. о 18 годину підозрюваний ОСОБА_4 затриманий співробітниками міліції,доставлений до прокуратури м.Львова 19 серпня 2015 р. о 8 години 40 хв..

19.08.2015 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000610 від 03.08.2015 відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України визнав повністю, однак заперечив проти обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки від слідчих органів не ховався, постійно проживав за встановленою слідством адресою, до слідчого в м.Львова на виклики не з`являвся, оскільки не мав коштів на поїздку до м. Львова, які намагався заробити в Херсонській області. Дійсно отримав повідомлення з прокуратури про необхідність з`явитись на 03.08.2015 р. в прокуратуру м.Львова, однак за відсутністю коштів такої можливості не мав.

Дослідивши матеріали, що подані слідчим, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 в підтримку клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 , за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які засвідчують факти того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Одного лише припущення в клопотанні про те, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчинених правопорушеннях, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.

Однак, в ході розгляду клопотання стороною кримінального провадження не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу. Крім того, як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора прокуратури військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 у підтримку клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, обставини справи, вважаю, що підозрюваному ОСОБА_4 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 , погодженого прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою с.Чаплинка Чаплинського району Херсонської області,а проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого військової прокуратуру Львівського гарнізону ОСОБА_5 за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місця постійного проживання: с.Хрестівка, Чаплинського району Херсонської області.

- носити електронний засіб контролю (у випадку його наявності).

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з часу фактичного затримання з 17 серпня 2015 року.

Виконання ухвали доручити слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1