Справа № 375/1380/15-к
Провадження № 1-кп/375/7/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Запруддя Рокитнянського району Київської області, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, працюючого в ТОВ «Комета», не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , умовно-достроково звільненого з місця відбування покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 07.04.2009 року за ст.152 ч.3 КК України, раніше судимого, -
за ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рокитнянського районного суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що 28.08.2015 року близько 17 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зайшли до житлового будинку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , де обвинувачений з підстав наявності боргу потерпілого перед ОСОБА_7 та в присутності останнього став наносити потерпілому удари руками по тулубу та голові, а також таємно від оточуючих заволодів під час цих подій мобільним телефоном потерпілого «Lenovo» модель А536. Такими своїми протиправними діями він заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 2080.00 грн..
Свою вину обвинувачений визнав та розкаявся у скоєному.

Діяння ОСОБА_6 з врахуванням вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 07.04.2009 року щодо його особи кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

В судовому засіданні потерпілий заявив клопотання про затвердження судом укладеної ним з обвинуваченим угоди про примирення, відповідно до умов якої вони погодили міру покарання обвинуваченому за скоєний злочин у виді трьох років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявлене потерпілим клопотання підтримав та просив задовольнити. Також повідомив суду про зрозумілість йому роз`яснених судом наслідків укладання такого угоди відповідно до вимог ст.ст. 473, 474 КПК України.

Прокурор також не заперечувала проти заявленого клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Відповідно до вимог частин першої третьої статті 469 КПК України щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення, яка відповідно до частини п`ятої цієї норми може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до положень ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається також дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно. На разі, порядок та власне розмір визначеної сторонами узгодженої міри покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
Так, при визначенні ними покарання за новий злочин не було враховано дані про особу обвинуваченого з метою призначення йому необхідного та достатнього покарання для його виправлення та упередження скоєнню ним інших злочинів. Окрім того, визначення ними обвинуваченому остаточної міри покарання з врахуванням невідбутої частини покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 23.05.2008 року, не може вважатися законним, оскільки останнє було враховано у вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 07.04.2009 року при визначенні остаточного покарання за положеннями ч. 4 ст. 70 КК України.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода про примирення не підлягає затвердженню і розгляд кримінального провадження необхідно продовжити у загальному порядку.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 350, 474 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про затвердження угоди про примирення.

Суддя ОСОБА_1