УХВАЛА
Іменем України
Справа № 149/3234/15-к

Провадження №1-кс/149/486/15

20.11.2015 м. Хмільник

Слідча суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність першого заступника начальника начальника слідчого відділу Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області, щодо невчинення дій, передбачених ст. 55 КПК України,

за участю скаржника - заявника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:
В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність першого заступника начальника МВ- начальника слідчого відділу Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року було зобов`язано уповноважених осіб Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області вчинити дії щодо внесення в ЄРДР відомостей, викладених в заяві скаржника від 02 вересня 2015 року про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. ОСОБА_3 неодноразово звертався до Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області з заявами про отримання інформації щодо кримінального провадження та 30 жовтня 2015 року з заявою про залучення його до провадження як потерпілого, однак відповідей на запити він не отримав, як і постанов по розгляду заяви від 30 жовтня 2015 року. Вважаючи таку бездіяльність слідчого неправомірною, посилаючись на наявність шкоди, яку, на його думку, йому заподіяно кримінальним правопорушенням, просив зобов`язати відповідальних осіб СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області залучити ОСОБА_3 до провадження у якості потерпілого та повідомити його про його права і обов`язки, передбачені КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 доводи своєї скарги підтримав, просив її задоволити.

Начальник СВ Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області в судові засідання не з`явиляся, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, причини неявки суду не повідомив, своєї позиції щодо скарги, пояснень не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Відповіді на запит суду щодо витребування матеріалів кримінального провадження надано не було.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, судом встановлено таке.

Ухвалою слідчої судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року було частково задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважених осіб Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області вчинити дії, передбачені ст. 214 КПК України щодо внесення до ЄРДР відомостей, викладених в заяві ОСОБА_3 від 02 вересня 2015 року, в тому числі щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та розпочати досудове розслідування (а. с. 5).

Реалізуючи свої права, передбачені ст. 60 КПК України, ОСОБА_3 21 вересня 2015 року та 26 жовтня 2015 року звертався до Начальника СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області з письмовими заявами щодо отримання інформації про внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, направлення йому копії витягу з ЄРДР. Також просив повідомити, чи визнано його потерпілим у кримінальному провадженні та вказати особу, яка здійснює досудове розслідування (а. с. 6, 7).

30 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до начальника СВ Хмільницького МВ з заявою про залучення його до провадження як потерпілого, яка була мотивована тим, що внаслідок кримінального правопорушення йому було завдано майнову та моральну шкоду, зокрема його було звільнено з роботи, він витратив кошти на отримання послуг захисника, внесення застави, він перебуває в стані стресу та психічного навантаження, у нього загострилися хронічні захворювання, про нього в мережі Інтернет було розповсюджено матеріали, які принизили його честь і гідність (а. с. 4).

Оскільки начальник СВ своїми правами щодо подання доказів або самостійного обстоювання своїх позицій не скористався, беручи до уваги змагальність,як одну із засад кримінального провадження, суд вважає обставини, на які посилається скаржник, як на підставу своїх вимог, доведеними та приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з такого.

З аналізу ст. 55 КПК України, слідує, що потерпілим у кримінальному провадженні являється особа, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого в такої особи виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а в разі якщо така особа не є заявником, після подання заяви про залучення її як потерпілого.

Відповідно до ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування та уповноважений його здійснювати, користуючись повноваженнями слідчого.

Згідно ч. 1, 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений в тому числі приймати процесуальні рішення, у випадках, передбачених КПК України та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно положень ст. 55 КПК України, результатом розгляду заяви особи про залучення її як потерпілого являється залучення такої особи в якості потерпілого та вручення їй відповідної пам`ятки або вмотивована постанова про відмову у визнанні потерпілим, винесена за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику шкоди не завдано.

З наданих суду доказів вбачається, що жодного процесуального рішення щодо процесуального статусу ОСОБА_3 в кримінальному провадженні прийнято не було,тобто слідчий допустив бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, передбачених КПК України.

Разом з тим, суд позбавлений можливості задоволити клопотання повністю, оскільки розгляд по суті заяви про залучення особи в якості потерпілого виходить за межі повноважень слідчого судді, визначених п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, які полягають у здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а винесення відповідного процесуального рішення КПК України відносить до повноважень слідчого, який, згідно ч. 5 ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

На підставі викладеного та беручи до уваги положення ЗУ №580-ІІІ від 02 липня 2015 року, суд приходить до висновку про зобов`язання начальника СВ Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області, або уповноважену ним на це особу, прийняти вмотивоване процесуальне рішення щодо процесуального статусу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Керуючись ст. 306, п. 3 ч.2 ст.307, ст. 372 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:
Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Зобов`язати начальника СВ Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області або уповноважену ним на це особу, прийняти вмотивоване процесуальне рішення щодо процесуального статусу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: