АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/6884/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/561/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - . ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 20 жовтня 2015 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , прокурора, у кримінальному провадженні №0002229 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, не працює, раніше судимий: 11.12.2002року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст. 121 ч.1, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 01.10.2004 року умовно-достроково, з невідбутим терміном 10 місяців 21 день; 05.06.2007 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ст. 296 ч.1 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, звільнився 27.07.2007 року по відбуттю покарання; 15.01.2014 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ст. 122 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, якого визнано винним та засуджено за ч.1 ст.121 КК України, з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.71, 72 КК України до призначеного покарання ОСОБА_6 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 15.01.2014 року, яким він засуджений за ст.ст. 122 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним строком на 1 рік, призначивши ОСОБА_6 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з 23 липня 2015 року. Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 час його перебування під вартою з 09 жовтня 2014 року по 23 липня 2015 року.
Матеріали кримінального провадження №0002229 залишити на зберіганні при справі № 211/6884/14-к.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України до 30 листопада 2015року включно.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_10
потерпіла ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційних скаргах:
Обвинувачений ОСОБА_6 просить, направити кримінальну справу до Довгинцівського районного суду для повторного розслідування Генеральною прокуратурою України в іншому складі суду і прокурора.Також взяти до уваги заяву потерпілої, що її ні хто не бив, і звільнити його з під варти.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати вирок Довгинцевського районного суду м.Кривого Рогу від 23.07.2015року та виправдати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за злочин передбачений ч.1 ст.121 КК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внесеного до Єдиного реєстру розслідувань за №0002229 від19.08.2014р. за ч.1 ст.121 КК України закрити.Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після скасування вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.07.2015року з зали Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Потерпіла ОСОБА_8 просить звільнити її сина ОСОБА_6 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.121 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу 23.07.2015р., яким ОСОБА_6 визнано винним та засуди за ч. 1 ст. 121, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Ухвалити нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 121 КК України - 6 років позбавлення волі;
- на підставі ст.71,72 КК України до призначеного покарання ОСОБА_6 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2014 ро яким він засуджений за ст.ст. 122 ч.І, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним строком на 1 рік, призначивши ОСОБА_6 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлеї волі на строк 7 (сім) років позбавлення волі.
Вироком суду встановлено,що обвинувачений ОСОБА_6 , 18 серпня 2014 року приблизно в 18:00 годин, знаходився за адресою АДРЕСА_1 , де разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вживав спиртні напої.
В ході вживання спиртних напоїв між обвинуваченим ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_8 з іншої сторони, на ґрунті пияцтва, та особистих неприязних відносин і побутових питань, сталася сварка, в ході якої у обвинуваченого ОСОБА_6 виник з злочинний намір, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, за мотивами неприязні до неї, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_6 , проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, приблизно о 18:30 годин 18.08.2014 року, знаходячись в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_8 не менше 4-х ударів руками зжатими в кулак в область тулуба ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, яка супроводжувалась переломами 5,6,7,8 ребер ліворуч, що викликало пневмоторакс ліворуч, які згідно висновку експерта №2186 від 30.09.2014 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В обґрунтування вимог апеляційних скарг:
Обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те,що заява була написана потерпілою, в той час коли вона була п`яною. На а.с.№25 кримінальної справи зазначена не вірна дата 18.08.94г.; протокол писала не його мати, підпис сфальсіфіковано. На а.с. №26 пояснення якого він не давав, крім того в поясненнях зазначено те, що він з 13-30 по 18-30годину розпивав спиртні напої з матір`ю, але в цей час він перебував на роботі, що може підтвердити роботодавець; протокол допиту потерпілої на а.с.34 датовано 14.10.2014р. в момент сильного алкогольного сп`яніня потерпілої. Пам`ятка підписана не потерпілою На думку обвинуваченого всі ці порушення підпадають під ст.366 КК України. Обвинувачений наголошує що до нього на досудовому слідстві застосовувався психологічний тиск з боку працівників міліції. Також, досудове слідство проведено неповно, не допитані всі свідки, не взято до уваги що потерпіла в судовому засіданні повідомила що її змусили підписати заяву працівники міліції, прокурор не звернув на це увагу, таким чином обвинувачений вважає ,що це службова недбалість відповідно до ст.367 КК України. Крім цього обвинувачений вважає, що повідомлення про початок досудового розслідування ,яке знаходиться на а с 29 є підробкою. Судом не взято уваги ,заява потерпілої ОСОБА_8 в якій вона зазнала що син її не бив.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, в зв`язку з наступним У судовому засіданні в приміщенні Довгинцевського районного суду м.Кривого рогу при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 останній не визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст.121 КК України та пояснив, що на досудовому розслідуванні до нього застосовувалось психологичний натиск з боку слідства та обіцянка м`якого покарання, якщо ОСОБА_6 визнає провину в повному обсязі, але насправді - 18 серпня 2014 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_6 вживав з потерпілою спиртні напої, під час чого між обвинуваченним та потерпілою виникла сварка і ОСОБА_8 накинулася на ОСОБА_6 , намагаючись ухилитись від потерпілої, обвинувачений відштовкнув її від себе, а тілесних ушкоджень ОСОБА_8 він не завдавав. Потерпіла, ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що 18 серпня 2014 року вживала з сином, ОСОБА_6 спиртні напої, під час чого між ними виникла сварка і ОСОБА_8 вдарила обвинуваченого рукою, після чого останній наніс їй декілька ударів по тулубу, але у подальшому під час судового розгялду ОСОБА_8 змінила показання та зазначила, що ОСОБА_6 її не бив, а тілесні ушкодження вона отримала сама.У заяві від 10.05.2015р., потерпіла ОСОБА_8 писала,що була в нетверезому стані і нічого не пам`ятає, винна сама, схватила сина за петельки, він вирвався і вона упала на скамійку, яка стояла у корідорі. Попала у лікарню, приходив двічі міліціонер просив писати заяву на сина , вона не писала , він написав сам , сказав, що її сину нічого не буде і ніхно його не посаде…Захисник вказує , що потерпіла своєю заявою від 10.05.2015р., яку було надано до канцелярії Довгинцевського районного суду м.Кривого Рогу 28.05.2015р. спростувала свої покази, які надала раніше на досудовому слідстві та у суді першої інстанції.
Свідки, які допитані слідством та, які дали покази у залі суду - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вказували , що 18.08.2014р. бачили ОСОБА_6 та ОСОБА_13 лише окремо один від одного в стані алкогольного сп`яніння, але безпосередньо факту нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій ніхто не бачив, а лише вказували про те що сталося 18.08.2014р. зі слів потерпілої ОСОБА_8 , яка в той день була в нетверезому стані.
З висновку судово-медичної експертизи від 13.10.2014р. відносно тілесних ушкоджень , заподіяних 18.08.2014р. ОСОБА_8 , вбачається, що виявлені тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, вказаних потерпілою та обвинуваченим, але ці висновки зроблені з показів потерпілої та обвинуваченого на початку слідства, але вони змінили свої покази , потерпіла зазначила, що наслідком її тілесних ушкоджень є падіння на лавку.Вважає, що висновок не може бути доказом нанесення саме обвинуваченим тілесних ушкоджень
Потерпіла ОСОБА_8 , в обгрунтування зазначає,що 18.08.2014 року вона була у сильному алкогольному сп`янінні, що трапилось в той день вона не пам`ятає.Потерпіла ОСОБА_8 попросила сусідку визвати швидку допомогу та пояснила ,що її побив син, теж саме сказала і швидкій допомозі, але вона його не бачила в будинку. У неї боліло в грудній клітці, можливо син її штовхнув , але не бив , вважає, що вона могла впасти не один раз.Вона в той день була дуже сильна п`яна і могла наговорити що завгодно, вона обмовила сина,слухала що їй говорили інші. Коли міліція приїхала до неї в лікарню, запропонувала написати заяву на сина, вона відмовилася, але наступного разу співробітник міліції знову прійшов , написав сам заяву , попросив підписати, сказав що нічого сину не буде, що їм потрібно закрити справу. З урахуванням того що вона не знала КПК України, працівники міліції скористалися цим і обдурили її. В лікарні вона перебувала недовгий час з 27.08.2014р. по 06.09.2014р. На думку потерпілоїї міліція порушила ст.ст. 40,56 КПК, ст.364 КК України. Коли її привезли на перше судове засідання, вона знову була у нетверезому стані, проте прокурор це проігнорував. В судовому засіднні вона неодноразово заявляла, що її син не винен. Потерпіла наголошує на те, що вона сама винна, що вона хвора людина, що їй необхідна допомога, стоїть на обліку як Онкохвора
Прокурор, не оскаржуючи фактичні обставни кримінального провадження, та кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, вважає, що злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 , є тяжким, за який передбаченопокарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, раніше обвинувачений неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжкого злочину, має непогашену судимість, вчинив новий злочин у період випробувального терміну,повторно вчинив злочин відносно своєї матері ОСОБА_8 , що свідчить про небажання обвинуваченого ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення, своювину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, не визнав.Тому на думку прокурора, призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції мінімальне покарання,передбачене санкцією ч.1 ст. 121 КК України, у вигляді 5 років позбавлення та остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 років 6 місяцівпозбавлення волі, надто м`яке та не сприятиме його виправленню.Крім того, в порушення вимог ст. 374 КПК України, суд у вироку не зазначив мотиви призначення мінімального покарання за ч.1ст. 121України.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді:
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_8 кожен окремо просили колегію суддів задовольнити їх апеляційні скарги в повному обсязі , скасувати вирок , виправдати обвинуваченого і закрити провадження по справі .,заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора .
Прокурор просив скасувати вирок ,призначити обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворе покарання, на підставі викладених в апеляційній скарзі доводів, проти доводів апеляційних скарг обвинуваченого , його захисника , потерпілої -заперечував.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження кожного окремо ,перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 та прокурора, підлягають частковому задоволенню , з наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як було встановлено колегію суддів ,вивченням матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні 17 лютого 2015 року заявив клопотання вказавши, що відносно нього в період досудового слідства здійснювався психологічний тиск з боку працівників міліції і слідчого.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпаропетровської області від 17 лютого 2015 року призначено перевірку по заяві ОСОБА_6 про недозволені методи розслідування службову перевірку відносно старшого слідчого Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_14 .0 проведення якої доручили прокурору Довгинцівського району м. Кривого Рогу (т.1, а.кп.164)
Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції в матеріалах кримінального провадження не міститься жодного процесуального документу, що стосується перевірки вказаної заяви обвинуваченого, наявний лист підписаний начальником Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 03.04.2015р., не є перевіркою.(т.1, а.кп.183) у розумінні КПК України.
Таким чином, прокурором на якого покладено виконання ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2015 року, належним чином не з`ясовано в чому конкретно полягали незаконні методи, хто з працівників міліції та при яких обставинах застосував такі методи та інші необхідні дані.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 12.06.2008 року «Яременко проти України» вказано: «…Коли особа заявляє небезпідставну скаргу на дії працівників правоохоронних органів, повинно бути проведено ефективне офіційне розслідування, під час якого можливо знайти та забезпечити покази винуватих осіб. Мінімальні стандарти, викладені в практиці Суду передбачають проведення незалежного неупередженого розслідування під контролем громадськості, а від компетентних органів влади вимагають ретельності та оперативності при його проведенні».

Згідно ч.3 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження, не вжив всіх передбачених кримінально-процесуальним законом, заходів щодо перевірки заяви обвинуваченого ОСОБА_6 , шляхом отримання від органів прокуратури постанови про перевірку факту застосування працівниками міліції незаконних методів проведення досудового слідства та передчасно ухвалив обвинувальний вирок.

Крім цього, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження, не вжив всіх передбачених кримінально-процесуальним законом заходів щодо перевірки заяви потерпілої, яка надійшла до суду 28. 05. 2015 р де вона вказала наслідки телесних ушкоджень від падіння на лавку.

Судом першої інстанції не перевірено і стан здоров`я обвинуваченого,т.я. ухвала суду від 06 липня 2015 року залишилась не виконаною ( а.кп234 т.1)

Все вище зазначене свідчить про неповноту судового слідства ,на що посилались обвинувачений , потерпіла та захисник .

Окрім цього, колегією суддів було прослухано аудіозапис судового засідання від 09.12.2014р. року та встановлено , що в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 перебувала у стані алкогольному сп`яніння про що неодноразово повідомляла у судовому засіданні, проте ні суд , ні прокурор ніяким чином не відреагував на заявлене і допитували потерпілу, порушуючи її права, та допитували обвинуваченого, якому було призначено адвоката, але адвокат 09.12.2014 року до суду не з`явився, заяви обвинуваченого про його допит у відсутності адвоката немає, як немає у матеріалах справи і відмови обвинуваченого від захисника , чим порушено право обвинуваченого на захист .

Відповідно до ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню якщо у матеріалах кримінального провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Крім того, ч.5 ст.27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Також, згідно п.20 ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке зокрема включає у тому числі і підготовче судове провадження.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається що ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 11 2014 року вирішувалось питання про призначення справи до судового розгляду ( а.кп 114 ,115т1) наявний журнал судового засідання, але звукозапис судового засідання відсутній .

Згідно матеріалів кримінального провадження 23 грудня 2014 року вирішувалось питання про призначення захисника обвинуваченому ОСОБА_6 ,суддею одноособово виносилася ухвала(т.1, а.кп.135) , журнал судового засідання , звукозапис судового засідання від вищезазначеної дати на технічному носії інформації відсутні.

30 12 2014 року вирішувалось питання про здійснення судового засідання в режимі відеоконференції , суддею одноособово виносилася ухвала (т.1 а.кп 149) , при цьому, журнал судового засідання , звукозапис судового засідання на технічному носії інформації відсутні.

У зв`язку зі скасуванням вироку по вказаним підставам, колегія судів не входить в обговорення інших доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , прокурора,які необхідно перевірити при новому розгляді справи по суті суду першої інстанції, усунувши вказані порушення, з дотриманням вимог закону перевірити доводи, зазначені в ухвалі апеляційного суду, та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Суду першої інстанції врахувати при новому розгляді справи, в разі доведеності вини ОСОБА_6 за ст.121 ч.1 КК України, в тому ж об`ємі, що призначене йому покарання за оскарженим вироком, слід визнати таким, яке відповідає вимогам ст.65 КК України.

Скасовуючи ухвалений судом першої інстанції вирок щодо ОСОБА_6 колегія суддів, утримується від оцінки доводів апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника, потерпілої про недоведеність належними і допустимим доказами провини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, оскільки, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції немає права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції, що усі доводи апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника, потерпілої та прокурора, у тому числі з приводу незаконних методів слідства органами досудового слідства, підлягають перевірці в ході нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
За наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 407 КПК України, скасовуючи вирок і призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції , позбавлений можливості ухвалити новий вирок, так як судом першої інстанції під час розгляду справи допущені такі істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкоджають ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 412- 414, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , прокурора - задовольнити частково.
Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України скасувати,а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду у іншому складі суддів .

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до 30 листопада 2015 року включно
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3