1-кс/621/203/15
У Х В А Л А
іменем України

01 вересня 2015 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Зміївського району Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борова Зміївського району Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянки України, не одруженої, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимої, якій вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
В обґрунтування клопотання зазначив, що 29.08.2015 року, близько 20.00 години, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вживання спиртних напоїв, прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, між ним та його співмешканкою ОСОБА_5 , яка також проживає за вищевказаною адресою, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, навмисно нанесла один удар ножем в область черевної порожнини ОСОБА_7 , спричинивши, відповідно виписки із експертизи № 183-Блт/15 від 31.08.2015 року, проникаюче колото-різане поранення черева справа з пошкодженням кишківника.
За ступенем тяжкості вищезазначене проникаюче колото-різане поранення черева, з ушкодженням кишківника, кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 настала смерть ОСОБА_7 . Причиною його смерті є одне проникаюче колото-різане поранення черева, з ушкодженням кишківника, яке привело до розвитку крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті.
31.08.2015 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.
31.08.2015 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення є, на думку слідчого, підставою для застосування запобіжного заходу.
З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а саме: наявності вагомих доказів про вчинення підозрюваним зазначеного злочину та суворості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у цьому злочині; репутації підозрюваної, яка не працює, через що не має законних джерел заробітку, розлучена та позбавлена батьківських прав, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є неможливим.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 наполягали на задоволенні клопотання, вказуючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України та обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою та просила застосувати запобіжний захід - домашній арешт. В обґрунтування своєї позиції посилалася на позитивні дані, що характеризують особу підозрюваної, наявність у неї хвороби, що потребує медичного спостереження та лікування, наявність у ОСОБА_5 батьків пенсійного віку, що потребують догляду. Також, просила врахувати, що незважаючи на позбавлення батьківських прав підозрювана матеріально допомагає своїй дитині. Крім того, вважала, що потерпіла діяла в стані сильного душевного хвилювання, яке виникло внаслідок протиправних дій у відношенні неї з боку потерпілого.
Підозрювана ОСОБА_5 не заперечувала своєї причетності до вчинення вказаного злочину та пояснила, що під час сварки зі співмешканцем, який у стані сп`яніння застосовував до неї фізичне насильство, вона взяла ніж, щоб налякати ОСОБА_7 , але останній навпаки став ще більш агресивний, підійшов до неї та штовхнув її, внаслідок чого вона вдарила його ножем. Після цього вона намагалася викликати швидку, але ОСОБА_7 їй заборонив це зробити та вимагав, щоб вона випрала його речі від крові. Наступного дня йому стало гірше і потім він помер. Вона не бажала смерті ОСОБА_7 , у вчиненому розкаялася.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно з якою їй загрожує, у разі визнання винуватою у цьому злочині, покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; ОСОБА_5 зареєстрована у квартирі батьків, але проживала без реєстрації в квартирі ОСОБА_7 , розлучена та позбавлена батьківських прав, не має постійної роботи, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків в місці проживання, а в сукупності вказує на наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.
Посилання захисника на потребу батьків підозрюваної в сторонньому догляді не спростовують доводів клопотання, оскільки разом з батьками підозрюваної зареєстрований також і їх син ОСОБА_8 , 1987 року народження. Таким чином батьки не будуть позбавлені можливості отримувати допомогу від сина.
Посилання на поганий стан здоров`я підозрюваної не виключає можливості її тримання під вартою, де їй може бути надана, у разі необхідності, медична допомога.
Посилання сторони захисту на ті обставини, що підозрювана діяла в стані сильного душевного хвилювання мають бути перевірені під час досудового розслідування та судового розгляду і на даний час не можуть бути взяті до уваги під час застосування запобіжного заходу.
Водночас дії підозрюваної ОСОБА_5 , яка після завдання удару ножем потерпілому, не викликала швидку допомогу, не повідомила про свої дії правоохоронні органи, знищила сліди злочину шляхом прання одягу, в якому знаходився потерпілий, та змивання слідів крові з ножа, який є знаряддям злочину, вказують на можливість перешкоджання з її боку досудовому розслідуванню.
Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,
у х в а л и в :
1. Клопотання задовольнити.
2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.
3. Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою до 29 жовтня 2015 року.
4. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: