Справа № 305/2327/14-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.09.2015 м. Ужгород
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, невійськовозобов`язаного, несудимого
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням покладено на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено домашній арешт.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1580 грн. процесуальних витрат.
Речовий доказ мотоцикл марки «Honda» моделі «450-CRF» без реєстраційних документів, що знаходиться на штраф майданчику Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, постановлено повернути ОСОБА_8 .
Згідно вироку, ОСОБА_8 22 серпня 2014 року близько 19-ої години, керуючи мотоциклом марки «Honda» моделі «450-CRF», рухаючись автодорогою сполученням Мукачево-Рогатин-Львів в напрямку с. Лазещина Рахівського району, напроти будинку № 73 по вул. Миру в смт. Ясіня Рахівського району в порушення вимог п. п. 2.9 (в), 12.3 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість зупинити керований ним мотоцикл після виявлення перешкоди для руху, яку створила, порушуючи п.п. 4.8, 4.14 (а) Правил дорожнього руху України, ОСОБА_11 , не впорався з керуванням, не прийняв мір до зупинки керованого ним транспортного засобу та допустив на неї наїзд, заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть потерпілої.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати і постановити новий вирок, призначивши останньому 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Наголошує на відсутності підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на тяжкість злочину та його наслідки. При цьому, як зазначає прокурор, суд при призначенні покарання не врахував факту притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності вироком Рахівського районного суду від 01.10.2012 року за ч. 1 ст. 122 КК України.
В апеляційній скарзі та доповненні до неї потерпіла ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку та постановлення нового, яким ОСОБА_8 призначити більш суворе покарання. Вказує, що судом не взято до уваги, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 померла найближча для неї людина мама, діями ОСОБА_8 їй завдано непоправної шкоди. Наголошує на тому, що ОСОБА_8 після вчинення злочину не усвідомив наслідків своїх дій, не розкаявся, не вибачився за скоєне, поводився зверхньо. Наголошує, що через перенесену втрату значно погіршився і стан здоров`я її батька ОСОБА_12 , який є інвалідом ІІІ групи і потребує стороннього догляду. Вказує, що внаслідок вказаної трагедії її життєві зв`язки порушені через неможливість продовження активного громадського життя та порушення стосунків з оточуючими людьми.
В запереченнях на апеляційні скарги ОСОБА_8 вказує, що вирок суду є законним та обґрунтованим, просить залишити такий без змін. Вважає обране щодо нього покарання справедливим та достатнім, зазначає належне врахування судом даних про його особу: є інвалідом ІІІ групи, платником аліментів та єдиним утримувачем матері 1943 року, також те, що він вину визнав частково, розкаявся у скоєному, добровільно сплатив заявлений потерпілою цивільний позов, сприяв у розкритті злочину, є не судимим. Посилається на те, що кримінальне правопорушення вчинив з необережності, потерпіла ОСОБА_11 теж порушила Правила дорожнього руху. Наголошує, що після дорожньо-транспортної пригоди він неодноразово намагався зустрітись з потерпілою ОСОБА_6 щоб вибачитись, з`ясувати питання щодо матеріальної допомоги, однак остання та її родина уникла з ним зустрічі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, потерпілої та її представника, які підтримали доводи апеляційних скарг з наведених в них підстав, виступ обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Даний вирок цим вимогам не відповідає.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 286 КК України, характеризується трьома ознаками: діянням, наслідками, причинним зв`язком між діянням і наслідками.
Встановивши і зазначивши в обвинувальному акті дві такі ознаки діяння та їх наслідки, орган досудового розслідування не зазначив третю ознаку суб`єктивної сторони злочину, відтак і не пред`явив у цьому обвинувачення.
Так, під час даної дорожньо-транспортної пригоди Правила дорожнього руху України порушили обвинувачений ОСОБА_8 і потерпіла ОСОБА_11 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла. При цьому не вказано в обвинувальному акті чиї саме неправомірні дії знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, що наступили.
Без встановлення такого причинного зв`язку обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, є неконкретним і неповним.
На наведені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, призначив та розглянув в судовому засіданні обвинувальний акт, який не відповідає вимогам ч. 5 ст. 291 КПК України і, як наслідок, ухвалив вирок допустивши такі самі помилки.
Крім того з матеріалів кримінального провадження вбачається: відсутність журналу судового засідання від 27.02.2015 року, натомість складений акт від 27.02.2015 року про відсутність електроенергії в суді першої інстанції (т. 1 а.к.п. 207) не передбачений нормами кримінального процесуального закону, а наявний в матеріалах кримінального провадження журнал судового засідання від 12.02.2015 року є нечитаємим (т. 1 а.к.п. 205), при проведенні судового засідання від 29.01.2015 року (т.1 а.к.п.182) не застосувались технічні засоби фіксування, даних про фіксування цього судового засідання на долучених до матеріалів кримінального провадження технічних носіях інформації - дисках нема, і це при тому, що, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Згідно вимог пункту 7 частини 2 статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження місцевим судом допущено суттєві порушення вимог кримінального процесуального законодавства та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення, відповідно до ст. 415 КПК України, нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Оскільки підставами для скасування вироку суду стали істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, за яких колегія суддів позбавлена можливості перевірити решту доводів апеляційної скарги, при новому судовому розгляді кримінального провадження підлягають перевірці всі доводи апеляційної скарги .
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 418 - 419 КПК України, апеляційний суд
апеляції старшого прокурора прокуратури Рахівського району ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасуватиі призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3