Справа № 474/715/15 к.
Провадження № 1 кп/474/58/2015 року.
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
20.10.15 року
Врадіївський районний суд Миколаївської області
У складі головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Криве Озеро Миколаївської області, гр. України, освіта 10 класів, не працюючого, проживаючого однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, є особою раніше не судимою.
У вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
Потерпілого: ОСОБА_6
Обвинуваченого: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
21.05.2015 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 з метою скоєння крадіжки прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 з метою реалізації задуманого, переслідуючи корисну мету та умисел на викрадення чужого майна, таємно, шляхом відкриття дверних запорів проник до господарського приміщення відкіля викрав одного бичка крупної рогатої худоби, вагою 250 кг., вартістю 1кг., живої ваги 20,76 грн., після чого з викраденим зник та в подальшому розпорядився ним на свій розсуд (здав на м`ясо). В результаті чого ОСОБА_3 зазначеними своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 5 190 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми навмисними діями, які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), з проникненням в приміщення вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що в середині травня 2015 року, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 21 годині він прийшов в с. Біляєво до свого знайомого ОСОБА_7 , з яким він розпив літру горілки, яку він приніс з собою. Під час вживання горілки він декілька разів виходив на двір курити. Знаходячись на території двору він бачив, як люди гнали з випасу додому худобу і він поцікавився у ОСОБА_8 хто поблизу держить худобу, на що ОСОБА_9 йому відповів, що практично всі працездатні жителі села. При цьому, ОСОБА_9 зазначив, що всі знають, що сім`я ОСОБА_10 , в яких є кінь з гужовою повозкою, що саме ця сім`я тримає достатньо худоби. Після того, як він з ОСОБА_11 допили горілку, він ще деякий час перебував в останнього, а потім залишив домоволодіння ОСОБА_8 та сам пішов до домоволодіння сім`ї ОСОБА_10 . Знаходячись біля території домоволодіння сім`ї ОСОБА_10 , він зі сторони городу зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_10 та потрапив до господарчого двору на території, якого побачив сарай із шиферу після чого підійшов до вхідних дверей, які були лише прикриті. Зайшовши в приміщення він побачив там бичка червоно - білого окрасу. Після чого він відв`язав бичка і на цепку його вивів із приміщення сараю і через город, через долину повів його до себе на сінокіс, який розташований на окраїні с. Острогірськ. У себе на сінокосі в очереті, він утримував бичка ще декілька днів, а потім натрапив на заготівельників худоби, які були на автомобілі з Одеської області, яких він не знає, яким він потім і продав викраденого бичка за 1 800 грн. Крадіжку бичка у ОСОБА_12 , він скоїв приблизно 22.05.2015 року в період часу з 22 до 23 години. З вартістю викраденого ним бичка у ОСОБА_12 , яка була встановлена на рівні цін на травень 2015 року в сумі 5 190 грн., то він згоден.
Висновок суду про винність ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи:
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в суді пояснив, що він проживає в с. Біляєво Врадіївського району та за місцем свого проживання в домашньому господарстві утримує худобу. Станом на початок травня 2015 року у нього в господарстві було два бичка породи «Симентал», кінь, птиця. 21.05.2015 року він як завжди у вечірній час впорався по господарству і закрив двері сараю, який розташований на території господарчого двору його домоволодіння, в якому він утримував два бичка і коня. При цьому, зовні він підпер двері сараю, в якому утримувалося два бичка і кінь ще совковою лопатою на всякий випадок. Вранці наступного дня, тобто 22.05.2015 року йому дружина ОСОБА_13 повідомила, що двері сараю, в якому утримується худоба відкриті. Коли він прийшов до сараю, в якому він утримував худобу, то він побачив, що в дійсності вхідні двері були відкритті навстіж, а коли зайшов в приміщення сараю, то побачив, що одного бичка не було на місці. Спочатку він подумав, що бичок міг відв`язатися в зв`язку з чим він з дружиною стали його шукати. З метою пошуку бичка він прослідував по слідам залишених бичком, які вели від приміщення через город в ліс і на гору, однак пройшовши цей шлях йому так відшукати бичка і не вдалося після чого він зрозумів, що бичка у нього викрали. Зрозумівши, що бичка у нього викрали він цього ж дня звернувся по факту викрадення бичка до Врадіївського РВ УМВС. Згодом через деякий час він від працівників міліції довідався, що крадіжку бичка у нього здійснив житель с. Острогірське ОСОБА_14 . Викрадений у нього бичок був породи «Симентал» доброї вгодованості вагою приблизно 250 кг. Вартість викраденого бичка він оцінює на суму 5 600 грн. В результаті крадіжки у нього бичка йому також була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 2 000 грн. Заявлений ним цивільний позов по справі про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди заподіяної крадіжкою, на загальну суму 7 600 грн., він підтримує та просить суд його задовольнити в повному обсязі. При цьому він підтверджує той факт, що ОСОБА_3 повернув йому частину грошей за бичка в сумі 2 600 грн.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в суді пояснила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 за місцем свого проживання в підсобному господарстві утримують худобу. Зокрема у них в господарстві на початок травня місяця 2015 року в господарстві було два бичка породи «Симентал» та кінь. 22.05.2015 року вона вранці піднялася та пішла поратися по господарству коли побачила, що в приміщенні сараю, де утримувалося два бичка і кінь були відкриті двері. Коли вона туди заглянула, то побачила, що не було одного бичка після чого вона пішла та про це повідомила своєму чоловікові. Прийнятими мірами пошуку, як їй так і її чоловіка не вдалося відшукати зниклого із сараю бичка, після чого її чоловік по факту пропажі бичка звернувся до Врадіївського РВ УМВС. На наступний день після пропажі у них бичка у них по селу ходили розмови між односельчанами, що крадіжку у них бичка здійснив ОСОБА_3 подальшому працівниками міліції в дійсності було встановлено, що крадіжку бичка у них здійснив ОСОБА_15 .
Показаннями свідка ОСОБА_16 , який в суді пояснив, що приблизно в середині травня 2015 року у пізній час до нього прийшов його знайомий ОСОБА_14 , який вже був напідпитку. В процесі розмови ОСОБА_17 побачив на долині бичка ОСОБА_10 і поцікавився, а чому той так пізно не забирає свого бичка, що він не боїться, що можуть викрасти бичка. На що він відповів ОСОБА_17 , що ніхто у них в селі не краде. Згодом у нього ще деякий час ОСОБА_18 посидів, а потім він його випровадив додому. На наступний день він від односельчан почув, що у ОСОБА_6 із сараю хтось викрав бичка.
Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується документами, які були долучені прокурором під час розгляду справи в суді та були дослідженні судом в ході судового засідання та визнанні, як докази по справі:
- Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.05.2015 року за зверненням гр. ОСОБА_6 по факту пропажі бичка з його домоволодіння.
- Протоколом огляду місця події від 22.05.2015 року, згідно якого домоволодіння ОСОБА_6 розташоване в с. Біляєво Врадіївського району Миколаївської області. На території домоволодіння, а саме господарського двору розташований сарай обитий шифером, вхідні двері якого є одностворчаті.
- Протоколом проведення слідчого експеременту від 22.07.2015 року за участі підозрюваного ОСОБА_3 , який спочатку розповів, а потім наглядно показав як він в ніч з 21 на 22.05.2015 року зайшов на території домоволодіння ОСОБА_6 в с. Біляєво Врадіївського району Миколаївської області, а потім проник в сарай відкіля викрав одного бичка КРХ, а потім привів викраденого бичка на галявину в очереті поблизу с. Острогірськ Врадіївського району.
- Довідкою із Управління ветеринарної медецини в Врадіївському районі від 25.09.2015 року за № 200, згідно якої вага бичка породи «Симентал» віком шести місяців при правильній збалансованій годівлі і добрих умовах утримання може становити 250 кг.
- Довідкою із відділу статистики у Врадіївському районі від 07.10.2015 року № 296/08-16, згідно якої середня ціна реалізації за 1 тону великої рогатої худоби (в живій вазі) без ПДВ у січні травні 2015 року по району становила 20 769 грн.
В зв`язку з тим, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ним не заперечуються, а потерпілий погодився з недоцільністю дослідження доказів з приводу тих обставин, які ніким не оспорюються, то інші докази по справі у відповідності до приписів ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Враховуючи вищезазначене, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази, оцінуючи кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена повністю, і кваліфікація його дій в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в приміщення, за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України є правильною.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів, мотиви вчинення, характер, форму вини, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та характеризується за місцем свого проживання позитивно.
Обставини, пом`якшуючі відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування частини завданого ним збитку (в сумі 2 600 грн.).
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні сам підтвердив той факт, що перед скоєнням крадіжки він вживав спиртне та знаходився в стані алкогольного сп`яніння, обставина, яка згідно приписів ст. 67 КК України є такою, що обтяжує відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому, проте суд позбавлений можливості включити цю обставину, як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки в обвинувальному акті, при викладі обставин, які обтяжують покарання, органом досудового розслідування не включено цю обставину, а суд відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України має право вийти за межі висунутого обвинувачення, лише тоді коли це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, при даних обставинах, суд позбавлений можливості включити обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбачену ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння виходячи з вищенаведених підстав.
Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання яке необхідне і достане для його виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням особи обвинуваченого, може бути тільки у виді позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (п. 3, п. 4).
Вирішуючи питання про цивільний позов і відшкодування заподіяної шкоди, суд виходить з того, що злочином скоєним ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна і моральна шкода. Одна з яких, а саме матеріальна проявилася в тому, що у потерпілого було викрадене майно (бичок ВРХ вагою 250 кг) на загальну суму 5 190 грн., суд не бере до уваги вимогу потерпілого в частині відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 5 600 грн., оскільки потерпілий не надав суду доказів відносно того, що його бичок міг коштувати 5 600 грн., а заявлений потерпілим позов про вартість бичка на цю суму спростовується довідкою із відділу статистики у Врадіївському районі від 07.10.2015 року № 296/08-16, згідно якої середня ціна реалізації за 1 тону великої рогатої худоби (в живій вазі) без ПДВ у січні травні 2015 року становила 20 769 грн. Відповідно позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. Зокрема на суму викраденого майна, а саме на суму 5 190 грн., та з врахуванням часткового відшкодування обвинуваченим спричиненої шкоди, а саме в розмірі 2 600 грн., заявлені позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягають задоволенню на суму 2 590 грн. Що стосується відшкодування моральної шкоди, яка проявилася в тому, що було порушено право власності потерпілого на його майно та він був позбавлений можливості розпорядитися своїм майном (абз. 1 п. 3 ч.1 Постанови ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»), то заявлені вимоги в цій частині, є обґрунтованими. Таким чином, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його (потерпілого) користь в рахунок відшкодування спричиненої злочином шкоди, відповідно до приписів ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, в частині відшкодування моральної шкоди підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного йому покарання з випробуванням, при умові, якщо він на протязі іспитового строку терміном в 3 (три) роки не скоїть нового злочину.
На підставі п. 3, п. 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 2 590 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто) грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) грн., а всього 4 590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: