Справа №621/1592/13-к
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2013 року Зміївський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Міненко Н.Є.,

прокурора Гетьман О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про заміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1, який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1, який обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 просив змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, з підстав недоведеності органу досудового розслідування його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Вказав на те, що він має цивільну дружину, матір та бабусю, які знаходяться у тяжкому матеріальному становищі та потребують його допомоги.

У судовому засіданні прокурор Гетьман О.М. проти задоволення даного клопотання заперечувала та просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого строком 60 днів.

Суд вислухавши думку прокурора приходить до наступного висновку.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 7 жовтня 2013 року обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено на строк до 13 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов'язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м'якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов'язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_1 необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою встановлений ухвалою суду від 7 жовтня 2013 року закінчується 13 грудня 2013 року, а судове провадження не закінчено і потребує значного часу для його розгляду. За таких обставин клопотання ОСОБА_1 про заміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Запобіжний заход обраний відносно обвинуваченого слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 - відмовити.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України - вважати продовженим строком на 60 днів з 13 грудня 2013 року по 11лютого 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

суддя: